Справа № 359/2979/18
Провадження №1-в/359/250/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською БВК-119, заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :

19.04.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, зазначив, що вже відбув 2/3 строку призначеного йому згідно вироку покарання. За час відбуття покарання мав стягнення, які погашені в установленому законом порядку. Тривалий час вже працевлаштований на промисловій зоні установи. На даний час має 4 заохочення, вважає, що своєю поведінкою довів виправлення, тому просив клопотання задовольнити.

Представник БВК ОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладався на думку суду.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки засуджений за час відбуття покарання мав 5 стягнень, хоча вони і погашені в установленому законом порядку, однак це свідчить, що його поведінка не є сталою, тому не може вказувати, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши думку засудженого, представника колонії та прокурора, ознайомившись з клопотанням та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього кодексу, з урахуванням положень розділу 8 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ч.2, п.3 ч.3 ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, вироком Оболонського районного суду м.Києва від 28.08.2014 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 19.12.2016 року Оболонським районним судом м.Києва застосовано ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII та зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення із 28.08.2014 по 29.09.2014. Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 починається 28.08.2014, а закінчення 27.01.2020. На час розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 призначеного судом покарання.

З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання мав 5 стягнень, які станом на 01.12.2016 погашені в установленому законом порядку. Крім того, встановлено, що засуджений з квітня 2017 працевлаштований на промисловій зоні установив якості днівального. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку йому оголошено 3 заохочення.

Згідно з характеристикою, засуджений намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Вимоги персоналу установи встановлені законодавством виконує, але тільки під контролем адміністрації. За характером спокійний, врівноважений. Не схильний до створення конфліктних ситуацій. В цілому характеризується посередньо. Намагається утримувати своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті, не завжди має охайний вигляд, зв`язок з рідними підтримує шляхом побачень, отримує посилки та передачі, вину у скоєному злочині визнав. Цивільний позов не заявлявся. До роботи відноситься добросовісно.

Виходячи з вимог Закону, саме на адміністрацію установи виконання покарань, покладено обов`язок із особи засудженого, як негативного члена суспільства, виправити його, змінити свої погляди на життя та відновити засудженого в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства. Що фактично на думку суду і виконала адміністрація установи, про що свідчить позитивна динаміка змін в особистості засудженого, який хоч і на початковій стадії засудження мав негативну характеристику, однак в процесі відбування покарання, зробив для себе відповідні висновку, і за період з моменту накладення останнього стягнення 31.05.2016 по дату ухвалення рішення про його умовно-дострокове звільнення, порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень не мав.

Доводи прокурора, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки в початковому періоді часу відбування покарання засуджений характеризувався в більшій мірі з негативного боку (мав 5 стягнень), не можуть свідчити, що на момент звернення засудженого з клопотанням своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. З огляду на це, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про необхідність відмови в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення є необґрунтованими.

Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає за доцільне клопотання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину, яка становить 1 рік 8 місяців 10 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 536-539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити умовно-достроково від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст. 121 ч.1, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі на не відбуту частину покарання 1 рік 8 місяць 10 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1