Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 травня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
володільця майна - ОСОБА_6 ,

його захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу володільця арештованого майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0000139, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27 і ч.2 ст.364 КК України, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором здійснюючим процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт шляхом заборони розпоряджання та користування на: грошові кошти загальною сумою 19 076 /дев`ятнадцять тисяч сімдесят шість/ гривень, грошові кошти на загальну суму 2160 /дві тисячі сто шістдесят/ доларів США, грошові кошти 1 купюру номіналом 20 /двадцять/ Євро та 1 купюру номіналом 20 /двадцять/ Narodowy Bank Polski, документи з написами «карта технологічного процесу розроблення лісосіки» з санітарної вибіркової рубки по Малушському лісництву, блокноти чорного та червоного кольорів із рукописними записами, 2 стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон марки «Айфон» IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою «Діджус», чорний записник - вилучені у ході обшуку 18.01.2018 року за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 .
Володілець арештованого майна ОСОБА_6 оскаржив рішення слідчого судді в апеляційному порядку.
У поданій ним апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущений з поважних причин. Свою позицію мотивує тим, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, не врахував відсутність у нього повноважень щодо накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним. Також вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не врахував відсутність достатніх доказів, що вказували б на вчинення кримінального правопорушення особою, на майно якої прокурор просив накласти арешт, а також відсутність у клопотанні слідчого відомостей, які сліди містять документи, грошові кошти і телефон, та яким чином вказане майно може бути використане як знаряддя вчинення злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення володільця арештованого майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_10 щодо обґрунтованості заявлених в апеляційній скарзі вимог, думку прокурора ОСОБА_9 про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого щодо накладення арешту на майно, дослідивши ухвалу слідчого судді й обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегією суддів з`ясовано, що строк на апеляційне оскарження рішення слідчого судді ОСОБА_6 пропущено з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо заявлених вимог про незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді, який задоволив клопотання слідчого про арешт майна по суті, - то колегією суддів з`ясовано наступне:

Матеріалами судового провадження підтверджується, що слідчим відділом ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР від 26 липня 2017 року за ознаками злочинів, передбачених ст. 198, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27 і ч.2 ст.364 КК України, в рамках вказаного кримінального провадження проводяться слідчі дії.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР були матеріали правоохоронних органів щодо встановлення фактів зловживання службовим становищем посадовими особами лісової охорони ДП «Березнівське лісове господарство», які діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку, за попередньою змовою з фізичними особами підприємцями, що здійснюють діяльність у сфері лісопереробки, з метою подальшої переробки та збуту готової продукції, здійснюють систематичне розкрадання ввіреної їм лісопродукції на обслуговуючих територіях в лісових обходах ДП «Березнівське лісове господарство».
З поданого клопотання про арешт майна вбачається, що слідчий, подаючи погоджене із прокурором клопотання слідчому судді, виходив з того, що вилучені у ході обшуку, а в подальшому арештовані блокноти містять чорнові записи з доказами причетності відповідних осіб до скоєння кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконною реалізацією деревини, з мобільними телефонами проводились негласні слідчі (розшукові) дії, та які зберегли на собі ознаки скоєння злочину, а арештовані грошові кошти здобуті злочинним шляхом, арешт на дані кошти має забезпечувати позов щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з чим погодився і слідчий суддя та наклав арешт на вилучене майно.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Перевіривши матеріали судового провадження та прийняті органом досудового розслідування процесуальні рішення та документи, складені за наслідками проведення слідчих дій на даному етапі, що знаходяться у матеріалах провадження, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно повністю відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи, а саме для збереження речових доказів, як вимагає ч.3 ст.170 КПК України.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про те, що вилучене майно має значення для розкриття та прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, встановлення осіб причетних до злочину.
Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В контексті наведеного, доводи апеляційної скарги володільця майна що вилучене та арештоване майно не містить ознак вчинення злочину є голослівними та у ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчим суддею законно накладено арешт на грошові кошти загальною сумою 19 076 /дев`ятнадцять тисяч сімдесят шість/ гривень, грошові кошти на загальну суму 2160 /дві тисячі сто шістдесят/ доларів США, грошові кошти 1 купюру номіналом 20 /двадцять/ Євро та 1 купюру номіналом 20 /двадцять/ Narodowy Bank Polski, документи з написами «карта технологічного процесу розроблення лісосіки» з санітарної вибіркової рубки по Малушському лісництву, блокноти чорного та червоного кольорів із рукописними записами, 2 стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон марки «Айфон» IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою «Діджус», чорний записник - вилучені у ході обшуку 18.01.2018 року за місцем проживання ОСОБА_6 , в АДРЕСА_1 .
Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено розумність й співрозмірність обмеження права власності власника заявленого у клопотанні майна завданням кримінального провадження.
Враховуючи достатність доказів, що вилучене майно може бути основним доказом у відкритому кримінальному провадженні, то у відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, на думку колегії суддів, слідчий суддя з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевіривши обставини кримінального провадження, в повній мірі встановив правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
На думку колегії суддів, наведені в ухвалі слідчим суддею мотиви, з котрих він дійшов висновку щодо задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно є переконливими.
При постановленні ухвали слідчим суддею було враховано усі обставини, пов`язані з розглядом заявленого слідчим клопотання, судове рішення прийнято відповідно до вимог закону, також з`ясовано усі обставини з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_6 строк на оскарження судового рішення.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0000139 внесеному до ЄРДР 26.07.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ст.198, ч.2 ст.364, ч.2 ст.27 і ч.2 ст.364 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
__________ _________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3