Єдиний унікальний номер: 343/1176/18
Номер провадження: 1-кс/0343/302/18
У Х В А Л А
про арешт майна

26 червня 2018 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №00000198 від 01.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на арешт на автомобіль Фольксваген Пасат Б-5, комбі, 1,9 ТДІ, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , власником якого є АДРЕСА_1 , який з початку 2018 року перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, та зберігати на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Долина по вул. Яворницького, 8 .

Клопотання подано в рамках кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000198 від 01.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП в області перебували матеріали кримінального провадження №0000154 від 09.03.2018 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про обвинувачення останніх у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 вказав, що 08 березня 2018 він спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили крадіжки в с.Тяпче Долинського району та с.Підбереж Болехівської міської ради, під час яких їздили автомобілем марки Фольксваген Пасат Б-5 білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_9 , та яким перевозили викрадене майно.

Аналогічні покази в своєму допиті, в якості підозрюваного надав і ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні№0000154 від 09.03.2018 року, з даного провадження було виділено матеріали кримінального провадження про те, що ОСОБА_4 перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 08.03.2018 року приблизно о 03.00 год. в с.Тяпче, Долинського району, проникли до господарського будівлі ОСОБА_10 , звідки викрали майно останнього , після чого продовжуючи свою злочинну діяльність направились в сусіднє с. Підбереж Болехівської міської ради, де проникли на територію господарства ОСОБА_11 , звідки викрали три спортивні велосипеди належні останній.

01.04.2018 року по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Будучи допитаним в кримінальному провадженні №0000154 в якості свідка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , свою причетність до вчинення даного злочину заперечив, мотивуючи це тим, що на час скоєння крадіжок перебував у стані алкогольного сп`яніння та не був обізнаний з тим, що майно, яке він перевозив на своєму автомобілі Фольксваген Пасат Б-5 білого кольору, р.н. НОМЕР_1 є викраденим майном.

09.03.2018 року, ОСОБА_4 власноручно написав заяву в якій надав дозвіл працівникам поліції на вилучення, зберігання, огляд та проведення інших слідчих дій свій автомобіль Фольксваген Пасат Б-5 білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який останнім було придбано на початку 2018 року.

На даний час автомобіль Фольксваген Пасат Б-5 білого кольору, р.н. НОМЕР_1 знаходиться на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано Франківській області, що в м.Долина, вул.Яворницького, 8, на основі вищевказаної заяви ОСОБА_4 .

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію автомобіля Фольксваген Пасат Б-5, комбі, 1,9 ТДІ, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 встановлено, що власником даного автомобіля є JaskulskiMarian, 62-700, Turek, Legionov Polsksch 12/7.

На даний час не встановлено жодної інформації про підтвердження того, на підставі яких документів ОСОБА_4 користується вищевказаним автомобілем, чи дійсно останній придбав даний автомобіль, яким способом даний автомобіль заїхав на територію України, чи законно він перебуває на території України, чи не перебуває даний автомобіль за межами України на обліках, як «в угоні».

Крім того, в кримінальному провадженні №0000198 від 24.04.2018 року проводиться досудове розслідування, зокрема проводяться заходи, спрямовані на встановлення об`єктивної істини того, чи даний автомобіль є знаряддям вчинення злочину та чи причетний ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних крадіжок.

21.06.2018 року, автомобіль Фольксваген Пасат Б-5 білого кольору, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №00000198 від 01.04.2018 року.

З метою досягнення дієвості цього провадження, збереження речових доказів, позбавлення можливості їх відчуження, запобігання їх зникненню, втраті, або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, подальшого використання під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, є необхідність у накладенні арешту на майно.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав, просив задоволити.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, встановив наступне.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведене гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове обмеження права власності є фактичне позбавленням власника майна можливості на свій розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що позбавлення будь-якої особи права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на законних підставах майном у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 КПК, якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

У контексті клопотання, що є предметом цього розгляду, першочергово має бути надана оцінка правомірності втручання державного органу у реалізацію особою свого права власності, таке втручання полягає у примусовому, тобто без добровільної згоди власника, обмеженні його права розпорядження майном.

Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК).

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на мирне володіння майном має бути законним.

Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Крім того, процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

З наведеного витікає, що певне майно підлягає арешту лише у разі, якщо воно відповідає переліченим вище вимогам та свідчить про обставини вчинення відповідного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

Таким чином, застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування допускається за обов`язкової наявності зв`язку між майном, на яке планується накладення арешту, та його приналежністю відповідному учаснику кримінального провадження.

У той же час, автомобіль Фольксваген Пасат Б-5, комбі, 1,9 ТДІ, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , належить АДРЕСА_1 , який не має відповідного процесуального статусу і не є стороною у кримінальному провадженні (копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля а.с.9).

Також в свою чергу суд не має можливості повідомити власника майна, що зазначений у матеріалах кримінального провадження, про розгляд даного клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на сьогоднішній день нема даних, що ОСОБА_4 є належним користувачем вищезазначеного майна.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення так як він не довів необхідність такого арешту, а також не надав доказів того, що вище перелічене майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене.

На підставі викладеного, ст.ст. 98, 117, 131, 132, 170, 171 КПК України, керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №00000198 від 01.04.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України про арешт майна на автомобіль Фольксваген Пасат Б-5, комбі, 1,9 ТДІ, білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , власником якого є АДРЕСА_1 , який з початку 2018 року перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, та зберігати на території господарського двору Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Долина по вул. Яворницького, 8 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п.11 частини 1 ст.309, ст.395 КПК України.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1