Справа № 478/891/18 Провадження № 1-кп/478/77/2018
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
30 липня 2018 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- 09.03.2010 року вироком Ольшанського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки;
- 26.05.2011 року вироком Вільшанського районного суду за ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 08.06.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Судом встановлено та визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 квітня 1989 року приблизно о 00 год. 00 хв. діючи в період не знятої та непогашеної в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переліз через паркан домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , та таким чином, проник на територію подвір`я домоволодіння. Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний задум, взяв велосипед марки «Україна», який знаходився біля веранди будинку, переніс його до паркану, та через паркан перекинув його на вулицю, після чого, сам переліз через паркан. В цей час, з будинку вибіг власник велосипеду ОСОБА_4 , який почав кричати ОСОБА_5 щоб той зупинився, та почав бігти до нього, проте ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його дії стали відкритими для потерпілого, не припинив своїх дій, а продовжуючи реалізовувати злочинний задум, спрямований на заволодіння чужим майном, сів на велосипед та почав їхати по вул. Херсонській в с. Великоолександрівка, Казанківського району, Миколаївської області в напрямку траси Н-11 сполученням «Дніпропетровськ - Миколаїв», здійснивши таким чином, відкрите викрадення чужого майна. Після цього, ОСОБА_5 з місця події зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом, в результаті чого потерпілому ОСОБА_4 , якому належав на правах приватної власності велосипед марки «Україна», завдано матеріальні збитки на загальну суму 940,00 (дев`ятсот сорок гривень 00 коп.). Під час досудового розслідування матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення потерпілому майна.
На підтвердження встановлених судом обставин, свідчать наступні докази які суд бере до уваги.
Обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення суті обвинувачення, винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, від надання показів відмовився.
Потерпілий ОСОБА_4 , в своїх показаннях підтвердив обставини кримінального провадження, надав пояснення, що в квітні 2018 року, точної дати пригадати не зміг, він перебував в своєму домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . Близько о 00 год. 00 хв. його дружина почула шум на подвір`ї, після чого він відразу вийшов з будинку.
Обійшовши будинок він побачив біля вікна веранди невідому особу, яка проникла на територію його домоволодіння. Почавши кричати особі щодо припинення протиправних дій, невідома особа сівши на його велосипед почала їхати в напрямку траси Н-11 сполученням «Дніпролпетровськ - Миколаїв». Потерпілий намагався його наздогнати, але невідома йому особа не зупинялася, після чого він зателефонував до поліції.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим та показів потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується також дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2018 року, з якого вбачається, що о 23 год. 00 хв. 15.04.2018 року невідома особа викрала з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , велосипед марки «Україна», який належить потерпілому ОСОБА_4 ;
- протоколом огляду місця події від 16.04.2018 року, де за результатами проведеного огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , не виявлено велосипеду марки «Україна»;
- протоколом огляду місця події від 16.04.2018 року та таблицями зображень, які додаються до нього, де об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована на трасі Н-11 на відстані приблизно 1,5 км. від с. Великоолександрівка, Казанківського району, Миколаївської області в бік смт. Казанка, Миколаївської області, та на якій було виявлено велосипед марки «Україна» синього кольору, який було відкрито викрадено у потерпілого ОСОБА_4 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2151 від 04.06.2018 року, з якого вбачається, що середня ринкова вартість велосипеду марки «Україна», бувшого у використанні, станом на 15.04.2018 року з урахуванням зносу, складає 940,00 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2018 року та таблицями зображень, які додаються до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_5 показав та вказав обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема, вчинення грабежу велосипеду марки «Україна» у потерпілого ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 .
Оцінюючи докази в їх сукупності на підтвердження обставин висунутого обвинувачення, доведеності вини в скоєні інкримінуємого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на предмет їх належності та допустимості, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.ст.23, 94 КПК України, суд оцінює докази безпосередньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно із ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Наведені вище докази в їх сукупності на думку суду є достовірними, належними та допустимими, та прямо доводять обставини висунутого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обвинувачення та вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема те, що вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 хоча й було розпочато таємно, але в процесі вчинення стало відкритим і це усвідомлювалось ним, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року зі змінами, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до тяжких злочинів, є умисним та корисливим, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, його ставлення до вчиненого та позицію потерпілого, у якого відсутні вимоги майнового характеру до обвинуваченого, а також те, що обвинувачений повторно притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, думку потерпілого стосовно призначення виду і міри кримінального покарання ОСОБА_5 , разом із конкретними обставинами справи.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності до ст.67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочину.
Відповідно до наданої характеристики Сухоташпицької сільської ради від 05.05.2018 року №160 ОСОБА_5 схильний до зловживання спиртними напоями та порушень громадського порядку, скарг від мешканців села на ОСОБА_5 не надходило. Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.05.2018 року № 637 ОСОБА_5 не проходив строкову військову службу.
Згідно з довідкою Вільшанської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у будь-яких лікарів не перебуває.
При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує досудову доповідь відносно його особи, згідно з якою оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже висока, у зв`язку із чим орган пробації дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
З урахуванням всіх наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки сприятиме виправленню та перевихованню останнього, та попередження вчинення ним нових злочинів, відтак покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковане кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Матеріальні збитки відшкодовано.
Захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.
Речові докази: велосипед марки «Україна», який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю. Речові докази, вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Sony Ericsson», зарядний пристрій до нього марки «Voltex» та шнурки підлягають поверненню власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 , обчислювати з 16.04.2018 року.
Зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції, чинній з 21.06.2017 року) у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 16 квітня 2018 року по дату набрання вироком законної сили (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню: велосипед марки «Україна», який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому, як законному володільцю.
Речові докази, вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Sony Ericsson», зарядний пристрій до нього марки «Voltex» та шнурки повернути власнику.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1