Справа №: 398/5622/15-к
провадження №: 1-кп/398/47/18
ВИРОК
Іменем України

"30" травня 2018 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0003301 від 23.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає у кв. АДРЕСА_1 , раніше судимого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області: 11.06.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Епізод 1. 23 листопада 2015 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через незамкнені двері шляхом вільного доступу проник до вказаного магазину, який згідно договору належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7 , і з приміщення магазину викрав два набори ручного інструменту марки 40 pcs apт А252 (В) загальною вартістю 239 грн. 44 коп., після чого з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії, ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Епізод 2. 24 січня 2017 року, близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 повторно, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до території житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, проникли до кв. АДРЕСА_4 вище вказаного будинку, де таємно заволоділи речами ОСОБА_9 , а саме: жіночою шубою, виготовленою з писця, вартістю 2 075 грн. 00 коп.; комплектом постільної білизни, вартістю 700 грн. 00 коп.; жіночою курткою, з наповнювачем, вартістю 700 грн. 00 коп., жіночою дублянкою, вартістю 1 012 грн. 50 коп.; жіночим піджаком, вартістю 383 грн. 33 коп.; жіночими рукавичками у кількості 2 пари, виготовленими з бавовни, вартістю 80 грн. 00 коп. кожні, на суму 160 грн. 00 коп., жіночими рукавичками, виготовленими із шкірозамінника, вартістю 80 грн. 00 коп.; жіночими спортивними кросівками червоного кольору, вартістю 160 грн. 00 коп.; роутером «TР-І.іnк» білого кольору вартістю 250 грн. 00 коп.; LCD монітором «Асег» вартістю 1 450 грн. 00 коп.; радіоприймачем «Тесsun R-303» чорного кольору, вартістю 230 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 7 175 грн. 83 коп. Після цього, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 маючи умисел залишити місце події не поміченими, направлялись до виходу з квартири з викраденими речами спакованими до сумок, проте довести свій злочинний намір до кінця не змогли, так як були затримані на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області. У такий спосіб ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , не виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, не змогли розпорядитися викраденим майном.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Епізод 3. 11 лютого 2017 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за місцем проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, скориставшись відсутністю власника майна, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав пилосос «Gorenje VCК 1801В», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №685 від 28.02.2017 року становить 1 632 грн. 51 коп., який належить ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Епізод 4. 16 лютого 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за місцем проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, скориставшись відсутністю власника майна, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав срібну каблучку, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №685 від 28.02.2017 року становить 559 грн. 80 коп. та належить ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Епізод 5. 18 лютого 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за місцем проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел, направлений на викрадення майна, належного ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, скориставшись відсутністю власника майна, шляхом вільного доступу повторно, таємно викрав пилосос «Gогеnje VСК 1801В», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №685 від 28.02.2017 року становить 1 632 грн. 51 коп., належний ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема у чотирьох епізодах визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно викрадав майно, а також був замах на викрадення майна. Зазначив, що кається у скоєному, шкодує про вчинене. Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора та обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, захисника, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю.

Однак обвинувачений у судовому засіданні не визнав вину щодо вчинення злочину 23.11.2015 року за епізодом №1 та пояснив, що працював у магазині «Аврора», але йому не виплатили заробітну плату, тому він вирішив взяти компенсацію за невиплату заробітної плати товаром. Також обвинувачений зазначив, що кваліфікація даного злочину має бути за ч. 2 ст. 185 КК України, а не за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вина обвинуваченого у скоєному злочині підтверджується дослідженими доказами.

Витяг з кримінального провадження №0003301 від 23.11.2015 року вказує, що внесено відомості до ЄРДР про скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у магазині «Аврора», що знаходиться у буд. АДРЕСА_2 .

Із протоколу огляду місця події від 23.11.2015 року з фото таблицею, вбачається, що оглянуто місце скоєння злочину, а саме магазин «Аврора», який розташований у буд. АДРЕСА_2 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2015 року, проведеного за участю представника потерпілого ОСОБА_11 , вбачається, що остання впізнала на фото №4 ОСОБА_6 .

Висновок судово-товарознавчої експертизи №907 від 24.11.2015 року вказує, що вартість двох наборів ручного інструменту марки 40 pcs apт А252 (В) складає 239 грн. 44 коп. (119 грн. 72 коп. кожен).

Також переглянуто відеозапис, який було скопійовано на ДВД диск з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зафіксовано крадіжку товару, зокрема, двох наборів ручного інструменту особисто ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що надані докази на підтвердження вини ОСОБА_6 щодо скоєння крадіжки 23.11.2015 року є належними та допустимими.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні і його дії правильно слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, його вік та стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, де характеризується посередньо, відсутність обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України і покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2017 року, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 21.03.2017 року.

Однак ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.10.2017 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід, тому час попереднього ув`язнення необхідно зарахувати у строк відбуття покаяння та застосувати ст. 72 КК України.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким внесено зміни до Кримінального кодексу України та відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що обвинуваченим у строк відбування покарання необхідно зарахувати час перебування під вартою з 21 березня 2017 року до 20 червня 2017 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до 12 жовтня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, де вона просить стягнути 1 450 грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки злочинними діями обвинуваченого завдано матеріальних збитків потерпілій, які підтверджені належними та допустимим доказами, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 підлягають повному задоволенню.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання:

ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі - 3 (три) роки;

ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі - 2 (два) роки;

ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі - 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 час попереднього ув`язнення: з 21 березня 2017 року до 20 червня 2017 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до 12 жовтня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позов ОСОБА_9 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1 450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: ніж, вилучений 24.01.2017 року, робочі рукавички білого кольору, робочі рукавички синього кольору, спортивну сумку червоного кольору, два ключі «АРЕСS» з металу білого кольору передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити; радіоприймач «Тесsun R-303», Wi-Fi роутер «TР-Lіnк», Lсd-монітор «Асег», жіноча куртка «Snow Image», жіночий піджак моделі «Shcarling», жіноча дублянка моделі «Ilgazli», жіночі спортивні кросівки червоного кольору моделі «sОlіver», жіноча шуба, виготовлена із песця, жіночі рукавички із шкірозамінника «Міssоnі», жіночі рукавички, виготовлені із бавовни біжового кольору, жіночі рукавички, виготовлені із бавовни світло сірого кольору, комплект постільної білизни, штани чорного кольору та светр світлий, які повернуто на зберігання ОСОБА_9 залишити їй в користування; пилосос «Gorenge VСК 1801В» та срібна каблучка, які передані на зберігання ОСОБА_10 залишити їй в користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_12 НЕРОДА