Справа № 481/265/18
Провадж.№ 1-кп/481/59/2018
В И Р О К
іменем України

16.07.2018 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 09 лютого 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баратівка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено та визнано доведеним, що 08.02.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 близько 21:00 години, безперешкодно зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямованим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає. Підійшовши до хвіртки, яка розташована позаду будинку, руками розхитав стовпчик на якому вона трималась, та витягнув з грунту стовпчик разом з хвірткою. Потім, підійшовши до криниці, яка розміщена на території цього ж домоволодіння, силою відірвав металевий барабан (корбу) з ручкою, який був встановлений на криниці. Забравши з собою металевий стовпчик із металевою хвірткою загально вагою 42 кг., та металевий барабан (корбу) з ручкою, виніс їх з території домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 та здав як металобрухт, тобто розпорядився на власний розсуд. Даним злочином потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на суму 410 гривень 00 коп., які відшкодовано частково на суму 210 грн..

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив усе, що викладено в обвинувальному акті. Однак скориставшись своїм правом передбаченим ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав цивільний позов потерпілої, пояснивши, що буде намагатися відшкодувати заявлені збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що на даний час вона постійно проживає у м. Миколаєві, однак у с. Баратівці, Новобузького району Миколаївської області має у власності будинок по АДРЕСА_2 , в якому ніхто не проживає. Приїхавши в лютому місяці 2018 року в дане село, вона виявила, що із вказаного домоволодіння було викрадено металеву хвіртку із стовпчиком та металевий барабан з криниці. Крім того було майже вийнято з грунту ще один стовпчик, однак не викрадений. Про те, що крадіжку вчинив обвинувачений ОСОБА_3 вона дізналась від працівників поліції.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина доведена і підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 09.02.2018 року, із фототаблицею, з якої встановлено, що саме із території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , обвинуваченим ОСОБА_3 було вчинено крадіжку металевих речей ( а.к.п. 59-64);

- протоколом огляду предметів, із фототаблицею від 14.02.2018 року, відповідно до якого об`єктом огляду є металева хвіртка та металевий стовбчик (а.к.п. 66-68). Обвинувачений ОСОБА_3 судовому засіданні підтвердив, що саме ці речі булим ним викрадені;

- довідками Новобузького цеху ПП «Юголомресурс», з яких судом встановлено, що станом на 08.02.2018 року вартість 1 кг. брухту металу чорного кольору становила 5 грн, а вартість барабану для криниці 200 грн ( а.к.п. 72, 73)

- протоколом проведення слідчого експерименту, із фототаблицею від 16.02.2018 року, з якої встановлено, що обвинувачений, в присутності двох понятих, добровільно розповів про обставини, час, місце вчинення ним злочину. В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що під час проведення слідчого експерименту він про всі обставини розповідав добровільно, без будь-якого примусу. (а.к.п.74-82);

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, не військовозобов`язаний, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не одружений ( а.к.п. 83-88).

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того суд враховує висновок органу пробації про те, що ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_3 є середньою та виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільств ( у т.ч. окремих осіб).

За санкцією ч.1 ст.185 КК України особі може бути призначено покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт та інші. Однак зважаючи на те, що обвинувачений ніде не працює, не має постійного доходу, тому суд не може призначити йому покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки виконання такого вироку буде неможливим.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено покарання передбачене санкцією ч. 1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Питання, заявленого потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

На підтвердження своїх витрат потерпілою надано суду оригінали накладної на придбання металевих виробів для відновлення хвіртки, проїзні документи (квитки на автобус)( а.к.п.52-57).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав у повному обсязі вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків на суму 2700,41 грн та стягнення моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. таке визнання не порушує будь-чиїх прав та інтересів, тому суд приходить до висновку про задоволення позову потерпілої у повному обсязі.

Під час вчинення злочину, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Речовий доказ: металеву хвіртку та стовпчик, які за постановою слідчого від 14.02.2018 року (а.к.п. 69-71) визнані речовими доказами, згідно до приписів ст. 100 КПК України, залишити потерпілій, як власнику.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2700 ( дві тисячі сімсот) грн 41 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 ( п`ять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази по справі: металеву хвіртку та стовпчик залишити потерпілій ОСОБА_5 як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя