У Х В А Л А
Іменем України

18 червня 2018 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000571 від 17.08.2017 року,

в с т а н о в и в:

в провадження суду 17.05.2018 року надійшла заява захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000571 від 17.08.2017 року, на підставі ст.77 КПК України, з тих мотивів, що наявні інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості слідчого.

Такими обставинами на думку захисника являються наступні, а саме те, що стороною захисту неодноразово вказувалось слідчому на відсутність складу злочину в діях ОСОБА_5 , оскільки відсутня об`єктивна сторона злочину, однак слідчим кримінальне провадження не закрите. Також після закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчим не було повернуто підозрюваній її паспорт для виїзду за кордон. Крім того, слідчий відмовляв стороні захисту у задоволенні клопотань про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, а після скасування постанов слідчого про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту слідчими суддями, при призначення відповідних експертиз не поставив на вирішення експертів питання запропоновані стороною захисту та які мають значення для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Також слідчим систематично не виконувались ухвали слідчих суддів, у зв`язку із чим до Генеральної прокуратури України подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.382 КК України.

Наведене у сукупності свідчить про особисту зацікавленість слідчого ОСОБА_4 у результатах даного кримінального провадження, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень або вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Захисник ОСОБА_3 підтримала заявлений відвід слідчому, з мотивів наведених у заяві захисника ОСОБА_6 та вказала, що за заявою адвоката ОСОБА_6 Генеральною прокуратурою України 15.05.2018 року зареєстроване кримінальне провадження № 0001169 за ч.2 ст.364 КК України, яке для організації досудового розслідування відповідно до вимог ст.ст.216, 218 КПК України направлено до прокуратури Київської області. Також звернула увагу на те, що слідчий ОСОБА_4 , відмовляючи у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 від 23.01.2018 року в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз у тексті постанови, припустився висловлювань, які призвели до порушення презумпції невинуватості ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_4 вважав, що заява про відвід не обґрунтована заявив про відсутність підстав для його відводу. Вказав, що до його повноважень не входить вирішення питання про закриття кримінального провадження в разі якщо в межах кримінального провадження повідомлено про підозру особі, оскільки це повноваження прокурора. Зазначив, що відмовляв у задоволенні клопотань сторони захисту про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, оскільки у справі була проведення технічна експертиза документів та грошові кошти були об`єктом такого дослідження, у зв`язку із чим була втрачена можливість об`єктивно відповісти на запитання дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, які поставила сторона захисту. Що ж стосується паспорту, то повернув його відразу, як до нього звернулась підозрювана з відповідним проханням.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, вважаю, що заява про відвід слідчого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, положенням ст.77 КПК України, передбачено чіткий перелік підстав, що виключають участь слідчого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України прийняття постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, тобто встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, відноситься до повноважень прокурора, а не слідчого.

Факт звернення захисника ОСОБА_6 із заявою про вчинення слідчим ОСОБА_4 кримінального правопорушення до Генеральної прокуратури України, факт внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 00001169 від 15.05.2018 року, не можуть бути визнані обставинами, за якої слідчий ОСОБА_4 не міг би брати участь у даному кримінальному провадженні.

Також не є підставою для відводу слідчого в розумінні положень ст.77 КПК України, та обставина, що слідчий ОСОБА_4 на думку сторони захисту допустив бездіяльність щодо неповернення паспорту ОСОБА_5 для виїзду за кордон, тим більше станом на день розгляду заяви про відвід вказаний паспорт був повернутий підозрюваній.

Що ж стосується відмов слідчим стороні захисту у задоволенні клопотань про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, то слідчий відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як убачається, слідчий відмовляючи стороні захисту у задоволенні клопотань про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, посилався на те, що по справі було проведено технічну експертизу документів, об`єктом дослідження на якій були грошові кошти по яким сторона захисту просила провести вказані експертизи.

Враховуючи, що після проведення технічної експертизи документів, сліди, які могли містити на собі вказані грошові кошти очевидно були втрачені, то він не вбачав доцільності призначати вказану експертизу.

Лише на виконання ухвал слідчих суддів, ним було призначено відповідні експертизи та поставлено частково питання, які просила сторона захисту. Враховуючи, що проведення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз тягне за собою знищення об`єкту дослідження, тобто грошових коштів, які визнані речовим доказом, оскільки містять на собі сліди кримінального правопорушення, виявилось за неможливе провести відповідні експертизи.

У зв`язку із чим, приходжу до висновку про недоцільність проведення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз, після того як було проведено технічну експертизу документів, об`єктом якої були ті ж самі грошові кошти, оскільки після проведення такої експертизи, якщо й були на вказаних грошових коштах ті чи інші сліди, то вони втрачені.

Також не вбачаю порушення презумпції невинуватості у тому, що слідчий зазначив у тексті постанови про відмову у задоволенні клопотання про те, що у органу досудового розслідування достатньо доказів, що грошові кошти передала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди саме ОСОБА_5 , оскільки в даному випадку відсутня констатація факту про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а лише йде мова про наявність достатніх доказів.

Отже, слідчим суддею не встановлено достатніх та достовірних даних, які б свідчили про те, що слідчий ОСОБА_4 заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

З огляду на наведене заява захисника ОСОБА_8 про відвід слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77, 80-81 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід слідчого Слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000571 від 17.08.2017 року, з метою унеможливлення порушення прав та законних інтересів ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1