Справа № 461/8254/18
Провадження № 1-кс/461/9555/18
УХВАЛА

01.11.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення вилученого майна,
встановив:

заявник звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 , з клопотанням про повернення вилученого, під час огляду місця події 03.05.2018 року, автомобіля марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 , в межах кримінального провадження №0000136 від 04.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею та підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.
Як видно з матеріалів клопотання адвокат ОСОБА_2 звертається до суду з клопотанням про повернення майна, покликаючись на положення ст.220 КПК України.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, норми вказаної статті КПК України, визначають порядок звернення сторони кримінального провадження до слідчого та прокурора, в провадження якого знаходиться кримінальне провадження, водночас не регламентуються порядку розгляду такого роду клопотань слідчим суддею.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

При цьому, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна,іншою особою,права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк .

Частиною 1 ст.26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Вказані обставини та норми КПК України свідчать про неможливість розгляду, поданого заявником клопотання в порядку, передбаченому ст.220 КПК України. При цьому, питання про повернення заявнику вилученого майна належить розглядати в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що обраний заявником спосіб реалізації заявником своїх прав, на підставі ст.220 КПК України не відноситься до компетенції слідчого судді, виходить за межі повноважень слідчого судді в рамках поданого клопотання, а тому таке клопотання слід повернути заявнику, роз`яснивши право звернення до суду з відповідною скаргою, в порядку глави 26 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України,
постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення вилученого майна повернути заявнику.
Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надіслати особі, яка його подала, разом з клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_4