№707/585/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000246 про обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськи Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 14.02.2018 року близько 10 години 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , підійшов до вхідних дверей будинку, пошкодив шляхом ривка навісний замок, після чого проник у вищевказаних будинок. Звідти ОСОБА_4 таємно, умисно, з корисливих мотивів, попередньо впевнившись, що за його умисними, протиправними діями ніхто не спостерігає, зокрема: вони є таємними для оточуючих, намагався викрасти панцирне ліжко, вартість якого згідно висновку експерта № 8/388 від 27.03.2018 року становить 210 грн. Вказане ліжко ОСОБА_4 розібрав на два металевих бильця та сітку, проте був затриманий працівниками поліції, внаслідок чого з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно 14.02.2018 року пройшов на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , проник у вищевказаних будинок, намагався викрасти панцирне ліжко.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку потерпілого щодо міри покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку,що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3. ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, на час вчинення злочину раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Проте з урахуванням обставин, які сприяли вчиненню злочину та проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, враховуючи висновок органу пробації, суд приходить до висновку що, при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а тому виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції останнього від суспільства, з призначенням йому покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання, в порядку ст.75 КК України, визначивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлено.
З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз по справі на загальну суму 572 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме: два металеві бильця та панцирну сітку від ліжка, що передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи по справі на суму 572 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні надсилається не пізніше наступного дня.

Суддя: ОСОБА_1