Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/314/17-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 15.09.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2017 року, об 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через хвіртку зайшовши до території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де підійшовши до вхідних дверей будинку зазначеного домогосподарства та витягнувши біля останніх віконну раму, через утворений отвір проник до середини житлового будинку, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: електрозварювальний апарат, торгової марки «КАІSЕR» бувший у використанні, вартістю 1500.00 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілому матеріальних збитків на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , 24 серпня 2017 року, об 05 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, через хвіртку зайшовши до території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де підійшовши до вікна будинку зазначеного домогосподарства та шляхом демонтажу віконного шкла, проник до середини будинку, де з підсобної кімнати житлового будинку таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: електроболгарку, торгової марки «Воsch» синього кольору, вартістю 1750.00 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілій матеріальних збитків на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання підтвердивши те, що дійсно він вчинив зазначене кримінальне правопорушення за обставин, які наведені у обвинувальних актах. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та допиту потерпілої ОСОБА_5 , щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються, вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. Запевнив суд, що вкотре зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні не застосовувати до нього сурової міри кримінального покарання. Просить вибачення у потерпілих, зобов`язується відшкодувати останнім завдану своїми протправними діями шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні надала показання підтвердивши фактичні обставини викрадення у неї та ОСОБА_6 , 24.08.2017 року, об 05:00 годині та об 05:30 годині, із належного їм житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 вказаного вище майна. Просить суд обрати до ОСОБА_3 , вид і міру кримінального покарання згідно вимог Закону, проте не пов`язаного із ізоляцією від суспільства. Погоджується також на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та допиту обвинуваченого, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, пояснивши, що рішення її є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі. Викрадене у неї майно, а саме: електроболгарку, торгової марки «Воsch», синього кольору їй через працівників поліції Олевського ВП повернуто.

Потерпілий ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч.3 ст.185 КК України. Заяви щодо розгляду чи/або відкладення розгляду кримінального провадження до суду не подав. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , у відсутності потерпілого ОСОБА_6 , що відповідає положенням ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутих обвинуваченнях, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчиненого проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено та звернуто увагу судів на те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, яким передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що ОСОБА_3 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, однак в силу ст.89 КК України є несудимим, вчинив умисне кримінальне правопорушення, проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, його вік, по місцю реєстрації та проживання характеризується з негативної сторони, проте визнав свою винність у судовому засіданні, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, а також разом із конкретними обставинами кримінального провадження, що викладені вище, наявністю претензій зі сторони потерпілої ОСОБА_5 , і її думки щодо застосування кримінального покарання за вчинене, думки процесуального прокурора щодо застосування до обвинуваченого кримінального покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, та в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності і на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 396.00 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.42, 55, 95, 100, 118, 124, 179, 217, 314-318, 325, 334, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому трьох років іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які відповідно до постанови слідчого ОСОБА_7 , «Про визнання та долучення до справи речових доказів» від 03.11.2017 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , (розписка в матеріалах кримінального провадження № 287/314/17-к), а саме:

- електроболгарку, торгової марки «Воsch» синього кольору, - вважати повернутою за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_3 ), на користь держави кошти в сумі 396 (триста дев`яносто шість) грн., 00 коп., процесуальних витрат на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження № 0000507 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/314/17-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1