Справа №№ 148/973/18
В И Р О К
Іменем України

02 серпня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр. України, уродженець м. Тульчина, житель АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працює водієм ФОП ОСОБА_6 , не одружений, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.05.2018, близько 17:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Першотравневій в с. Кинашів, Тульчинського району, біля Кинашівської ЗОШ І-ІІІ ст. в стані алкогольного сп`яніння, помітив гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який сидів на гойдалці, після чого ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почав зухвало себе поводити та шукати нікчемнів мотиви для провокування конфліктної ситуації, підійшов до ОСОБА_4 , де з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок та встановленні правила поведінки, а також норми моралі, висловлюючи в сторону ОСОБА_4 нецензурну лайку, наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_4 в ліву сторону обличчя, в область лівого ока та один удар кулаком правої руки ОСОБА_4 в ліву сторону голови в скроневу ділянку, в свою чергу ОСОБА_4 , уникаючи конфліктної ситуації відійшов від ОСОБА_5 та пішов по вул. Першотравневій в с. Кинашів. ОСОБА_5 продовжуючи свої хуліганські дії, наздогнав ОСОБА_4 на вулиці Першотравневій, де умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок та встановленні правила поведінки та норми моралі, висловлюючи в сторону ОСОБА_4 нецензурну лайку, наніс один удар лобною ділянкою голови ОСОБА_4 в праву сторону голови в область правої брови, після чого ОСОБА_4 упав на землю та ОСОБА_5 правою ногою наніс останньому три удари в область грудної клітки справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, забійної рани, саден, синця в області голови, обличчя, а також закритої травми грудної клітки справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 23.05.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину передбаченого ст. 296 ч.1 КК України визнав повністю і суду показав, що дійсно 19.05.2018, він наносив удари та спричини тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , за обставин, які вказані в обвинувальному акті, які ним повністю визнаються і не оспорюються. Щодо цивільного позову, то відшкодування шкоди за спричинену моральну шкоду визнає частково, а саме 5000 грн. У вчиненому щиро кається просить суд суворо не карати.

Вина ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який повністю підтвердив покази обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень. При цьому також вказав, що ніяких конфліктів в нього з обвинуваченим до цього випадку не було. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень, йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, перенесеному болі, неможливості виконувати фізичну роботу, що пов`язано з отриманням травми. Таку шкоду він оцінює в 15000 грн., і просить стягнути з обвинуваченого, а також витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. Однак, після того, як обвинувачений вказав, що визнає лише 5000 грн., свої позовні вимоги змінив, і просить стягнути з останнього 5000 грн. за спричинену моральну шкоду та 1500 грн. витрати за надання правої допомоги.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи, висновку експертизи та цивільного позову.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), доведена в судовому засіданні в повному обсязі, тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 296 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, його особу, який характеризується позитивно, щире каяття.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючими вину обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується показами обвинуваченого.

Враховуючи фактичні обставини справи, пом`якшуючі вину обставини, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65, 53 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді сплати штрафу в межах санкції встановленої ч.1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченого, а також визнання змінених вимог, на підставі ст. ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню,

Так, стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кошти, як відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого. Суд враховує, що останній зазнав певних моральних страждань, які супроводжувались психологічними переживаннями пов`язаними з отриманими тілесними ушкодженнями. З врахуванням вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що еквівалентом грошового стягнення, яке підлягає відшкодуванню обвинуваченим, буде стягнення коштів в сумі 5000 грн.

Також підлягають стягненню на користь потерпілого понесенні судові витрати в сумі 1500 грн. за надання правової допомоги та 704,80 грн. витрат з оплати судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи позицію державного обвинувача та учасників процесу, суд вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 53, 65, 296 ч.1 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, ст. ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмір п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , кошти в сумі 5000 грн. (п`ять тисяч) як відшкодування за спричинену моральну шкоду, 1500 грн. за надання правової допомоги, а також в дохід держави 704,80 грн. судових витрат з оплати судового збору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя