Дата документу Справа № 310/6798/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/6798/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/703/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія оскарження ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законності під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 8 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотанні слідчого про арешт майна,-
В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до суду звернувся слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 з погодженим із прокурором клопотанням про арешт майна, а саме вилучених 01.09.2017 металевих труб у кількості 70 шт, діаметром приблизно 30 см та довжиною від 2 до 12 метрів, із забороною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на відчуження та розпорядження ними, з метою забезпечення збереження вказаних труб, як речового доказу.

Клопотання мотивовано тим, що 01.09.2017 року до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від представника КП «Бердянськводоканал» про те, що невідома особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала металеві труби з Луначарського комплексу артезіанських свердловин, який належить територіальній громаді міста Бердянськ та переданий у господарське відання КП «Керуюча компанія «Водоканал» Бердяньскої міської ради (надалі БМР).

Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2017 року за №0003694 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Луначарський комплекс артезіанських свердловин, належить територіальній громаді міста Бердянськ. В 2016 році вищезазначений комплекс було передано у господарське відання КП «Керуюча компанія «Водоканал» БМР. На підставі договору про зберігання майна від 24.06.2016 КП «Керуюча компанія «Водоканал» БМР передало КП «Бердянськводоканал» БМР вищезазначене майном зберігання з правом користування.

17.08.2017 року працівниками КП «Бердянськводоканал» БМР було виявлено крадіжку частини майна Луначарського комплексу артезіанських свердловин, а саме було викрадено водопровідну трубу від свердловини №44 до свердловини №37.

01.09.2017 року в ході проведення огляду місця події за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Вроцлавська 207а було виявлено та вилучено 70 металевих труб діаметром приблизно 30см та довжиною від 2 до 12м, зі слідами розпилу та іржі, які були передані на відповідальне зберігання представнику КП «Бердянськводоканал» БМР.

В жовтні 2017 року ОСОБА_9 звернувся до Бердянського міськрайонного суду зі скаргою на дії слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 та зобов`язання повернути вилучене майно згідно протоколу огляду від 01.09.2017, оскільки вилучене майно було придбано ним у червні 2017 року у ТОВ «Консей».

Ухвалою суду від 30.10.2017 року скаргу ОСОБА_9 задоволено та зобов`язано слідчого повернути вилучене майно згідно протоколу огляду від 01.09.2017.

23.04.2018 року вилучене в ході огляду майно передано ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідування від в.о. директора КП «КК «Водоканал» БМР надійшло клопотання про призначення у даному кримінальному провадженні судової експертизи з метою встановлення ідентичності осаду, що міститься на вилучених трубах та в трубах Луначарського комплексу артезіанських свердловин, яке 02.04.2018 року було задоволено слідчим.

З метою збереження речових доказів та проведення та проведення експертизи, слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт майна.
Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав: клопотання слідчим було подано з порушенням встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку; відсутні докази, що саме ці труби є викраденим майном по даному кримінальному провадженні; статус ОСОБА_9 у кримінальному провадженні не визначений; ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.10.2017 року ті самі труби були повернуті ОСОБА_9 , оскільки були придбані останнім у ТОВ «Консей» у червні 2017 року.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з висновками слідчого судді. Вказує, що несвоєчасне клопотання про арешт майна не є підставою для відмови у його задоволенні, а є підставною для повернення майна особі, у якої воно було вилучено.
На думку прокурора, в підтвердження того, що вказані труби є майном КП «Бердянськводоканал» БМР, суду надано відповідні докази. Крім того, прокурор просить апеляційний суд дослідити докази, які не досліджувалися слідчим суддею, оскільки здобуті слідством після подання клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, визначення статусу особи у кримінальному провадженні, на майно якої накладається арешт, не вимагається.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді, накласти арештна металеві труби у кількості 70шт, діаметром приблизно 30см та довжиною від 2 до 12 метрів, із забороною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на відчуження та розпорядження ними, з метою забезпечення збереження вказаних труб, як речового доказу.

Крім того, прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, пропущений з поважних причин, оскільки він був відсутній в судовому засіданні, про постановлену ухвалу йому стало відомо 15 червня 2018 року.
Заслухавши доповідача по справі, доводи прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Пунктом 4 частини 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З журналу судового засідання від 8 червня 2018 року та змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що судове засідання було проведено за відсутності прокурора.
Враховуючи зазначене, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, викладене в апеляційній скарзі, зазначений строк підлягає поневоленню.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що клопотання слідчим було подано з порушенням встановленого ч.5 ст.171 КПК України строку; відсутні докази, що саме ці труби є викраденим майном по даному кримінальному провадженні; статус ОСОБА_9 у кримінальному провадженні не визначений; ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.10.2017 року ті самі труби були повернуті ОСОБА_9 , оскільки були придбані останнім у ТОВ «Консей» у червні 2017 року.

З цим рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тобто, наявність або відсутність у особи власника майна процесуального статусу у кримінальному проваджені не позбавляє можливості слідчого суддю накласти на майно арешт з метою збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Так в клопотанні слідчого було зазначено, що накладення арешту на майно необхідно з метою збереження речових доказів та слідчий додав до клопотання копії протоколу огляду місця події, розписки відповідальної за збереження вилученого майна особи, заяви про злочин, довідки про вартість викраденого майна, а також клопотання «КП «Керуюча компанія «Водоканал» БМР про призначення експертизи осаду, який міститься всередині труб, задля доведення того, що саме ці труби було викрадено.
Наведені та інші додані до клопотання документи вказують про наявність підстав вважати, що вказані труби є предметом злочину, тобто відповідають критерію речового доказу, зазначеного у ст. 98 КПК України, і у слідчого були підстави для звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення на них арешту з метою їх збереження.

Не є вірними посилання слідчого судді на положення ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки відповідно до вказаної норми порушення строку для подання до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна є підставою не для відмови в задоволенні клопотання, а лише є підставою для його повернення особі, у якої воно вилучено.

Також є невирними висновки слідчого судді з посиланням на ухвалу від 30 жовтня 2017 року про те, що вказане майно ОСОБА_10 придбав у ТОВ «Консей» у червні 2017 року, оскільки такий висновок не був зроблений слідчим суддею в ухвалі від 30 жовтня 2017 року. Відповідно до змісту вказаної ухвали ОСОБА_9 було повернуто тимчасово вилучене майно внаслідок пропуску строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, та слідчим суддею не досліджувалися докази на підтвердження права власності ОСОБА_9 на вказані труби. З договору зберігання № 2304-3Б також не вбачається, що труби належать ОСОБА_9 , до того ж вказаний договір укладений лише 23 квітня 2018 року, тобто після огляду місця події.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ймовірних власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, з мотивів викладених апеляційним судом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити прокурору ОСОБА_11 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 8 червня 2018 року.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду від 8 червня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 1 вересня 2017 року металеві труби у кількості 70 шт, діаметром приблизно 30 см та довжиною від 2 до 12 метрів, із забороною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на відчуження та розпорядження ними.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4