Справа № 145/356/18
У Х В А Л А

16 травня 2018 року м. Шаргород

Справа №145/356/18

Провадження №1-кс/152/90/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянувши в залі суду заяву судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №145/356/18 (провадження №1-кс/152/154/18) за заявою слідчого судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід у розгляді кримінального провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року,

встановив:

10.05.2018 року до Шаргородського районного суду з Апеляційного суду Вінницької області надійшли матеріали справи №145/356/18 за заявою, в тому числі, судді Тиврівського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід у розгляді заяви про самовідвід слідчого судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року (а.с.33).

В Шаргородському районному суді 10.05.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями і, відповідно до протоколу, суддею у провадженні про вирішення заяви ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №145/356/18 (провадження №1-кс/152/154/18) за заявою слідчого судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року, визначено суддю ОСОБА_1 (а.с.35).

Заява судді Тиврівського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №145/356/18 (провадження №1-кс/152/154/18) за заявою слідчого судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року мотивована тим, що 16.04.2018 року слідчому судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 розподілено для розгляду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження (а.с.23).

17.04.2018 року слідчий суддя Тиврівського районного суду ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід, яка, відповідно до ст.35 КПК України, розподілена для вирішення йому судді цього ж суду ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_4 вважає, що не може розглядати заяву слідчого судді ОСОБА_5 і також вимушений заявити про самовідвід, оскільки він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.23).

У судове засідання суддя Тиврівського районного суду ОСОБА_4 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце розгляду його заяви про самовідвід належним чином (а.с.36).

11.05.2018 року на електронну адресу Шаргородського районного суду від судді ОСОБА_4 надійшла заява, у якій він просить заяву про самовідвід розглянути у його відсутності та задовольнити з підстав, що в ній наведені (а.с.40).

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує щодо розгляду заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід у відсутності останнього, а також вважає, що заява підлягає задоволенню, так як їй відома обставина про те, що судді Тиврівського районного суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є подружжям, що викликатиме сумнів у безсторонності судді.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

Вислухавши думку заявника ОСОБА_3 та виходячи із вимог ст.81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву судді Тиврівського районного суду ОСОБА_4 про самовідвід у його відсутності, врахувавши подану ним заяву, оскільки перешкод для розгляду заяви про самовідвід не вбачається.

Розглянувши заяву про самовідвід, вислухавши думку ОСОБА_3 , враховуючи заяву судді ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутності, приходжу до висновку, що заява судді ОСОБА_4 про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 16.04.2018 року до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року, яку автоматизованою системою документообігу суду розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_5 (а.с.1-3, 15).

17.04.2018 року слідчий суддя ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід у розгляді вказаного кримінального провадження, яку автоматизованою системою документообігу суду розподілено для розгляду судді Тиврівського районного суду ОСОБА_4 (а.с.16).

Суддею Тиврівського районного суду ОСОБА_4 подано заяву про самовідвід у розгляді заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 (а.с.23).

19.04.2018 року в.о. голови Тиврівського районного суду ОСОБА_4 до Апеляційного суду Вінницької області направлено подання про вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду (а.с.26).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.04.2018 року подання в.о. голови Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 задоволено і матеріали кримінального провадження для вирішення заяв слідчого судді Тиврівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід та заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід у розгляді заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 передано на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.29-31).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.2 ст.75 КПК України, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частинами 1, 5 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Оскільки суддя Тиврівського районного суду ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з суддею Тиврівського районного суду ОСОБА_5 , то його участь у цьому кримінальному провадженні є порушенням права заявника на справедливий розгляд кримінального провадження незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, що передбачено положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, висловлених у п.п.103, 104, 105 рішення у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».
Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Вказана вище обставина участі судді ОСОБА_4 у розгляді заяви слідчого судді ОСОБА_5 , з якою останній перебуває у зареєстрованому шлюбі, про самовідвід у розгляді кримінального провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до ч.2 ст.75 КПК України, є підставою для задоволення заяви судді про самовідвід.

Таким чином, заявлений суддею ОСОБА_4 самовідвід належним чином вмотивований, а зазначена у заяві підстава для самовідводу є обґрунтованою та передбачена у ст.75 КПК України.

З огляду на викладене, вважаю, що заяву судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №145/356/18 за заявою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року задовольнити.

Відвести суддю Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від участі в розгляді кримінального провадження №145/356/18 за заявою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення у справі.

Ухвала, яка не може бути оскаржена, в силу вимог ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1