Дата документу Справа № 314/4396/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 314/4396/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/737/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції .
розглянула 01 червня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року обставини:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд встановив, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а тому відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не підпадає під амністію.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, зазначає, що судовий розгляд відбувся без виклику його у судове засідання, позбавивши його надати документи з приводу застосування Закону України «Про амністію у 2016 році». Просить переглянути його клопотання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, вислухавши позицію прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 статті 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VІІІ набрав чинності 07.09.2017 року.
Висновок суду про те, що ОСОБА_7 , з огляду на п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не є суб`єктом Законом України «Про амністію у 2016 році» слід вважати обґрунтованим.
Згідно положенням ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Проте, згідно п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.).
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2011 року за ч.1 ст.304, ч.2 ст. ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі (а.п.12-18).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про неможливість застосування відносно засудженого ОСОБА_7 Закону України від 22 грудня 2016 року № 1810 - VIII «Про амністію у 2016 році».
Отже, доводи апелянта про наявність правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» не ґрунтуються на законі.
Аргумент апелянта з приводу розгляду клопотання у його відсутність заслуговують на увагу, проте, з урахуванням присутності останнього у судовому засіданні апеляційної інстанції, не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки права засудженого ОСОБА_7 поновлені при апеляційному розгляді і останній мав можливість скористатися правом надати документи, які вважав за необхідне та про що зазначав в апеляційній скарзі, натомість будь-яких документів судовій колегії не надав.
Отже, безумовних підстав, визначених ч.2 ст. 412 КПК України для скасування судового рішення, що оскаржується та задоволення клопотання, колегія суддів не знаходить, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 листопада 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4