У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010458 від 25.07.2017 року, про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля, Тячівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді керівника відділу без рецептурних препаратів ТОВ «Олма Фарм», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , 24.07.2017 року приблизно о 07 годині 57 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дворової території, що знаходиться по вул. В. Нестайка в місті Києві, допустив порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме: п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною дворової дороги від вул. В.Нестайка в напрямку паркувального майданчика, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого водій спроможний був вчасно виявити та зупинити автомобіль шляхом застосування гальмування або безпечно його об`їхати. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/1836 від 09.10.2017 року у водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пункту 12.3 ПДР України.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1518/Е від 16.11.2017 року потерпілий ОСОБА_6 , 1967 р.н. отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі правої гомілки: косий перелом верхньої третини великогомілкової кістки та підголовчатий перелом малогомілкової кістки зі зміщенням уламків.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Проведеними заходами було встановлено, що за вказаним підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання на яке вказав підозрюваний під час досудового розслідування, а саме: АДРЕСА_2 останній не проживає. Останньому та його захиснику неодноразово були вручені повістки про виклик, при цьому вказані повістки були направленні з дотриманням ст. 135 КПК України, однак підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 на вказаний час не з`явилися та про причину неявки не повідомили, тим самим по теперішній час ОСОБА_4 намагається уникнути кримінальної відповідальності, про що свідчить прямий умисел на переховування від органів слідства.
Крім того, в ході виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2018 про примусовий привід підозрюваного, встановлено, що за, відомою органу досудового розслідування адресою фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_4 на теперішній час проживають інші особи, які повідомили що ОСОБА_4 змінив фактичне місце проживання.
Проведеними всіма необхідними та можливими слідчими (розшуковими) й іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вдалось можливим.
24.01.2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування та прокуратури, за місцем проживання не з`являється та не проживає. Тому, слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, в якому зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити
Дослідивши надані копії документів, слідчий суддя приходить до наступного.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , ухиляється від органів досудового розслідування, з місця проживання та реєстрації зник в невідомому напрямку.
Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обов`язковою.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст.188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0010458 від 25.07.2017року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Дозволити затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теребля, Тячівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді керівника відділу без рецептурних препаратів ТОВ «Олма Фарм», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Виконання ухвали суду доручити слідчому Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 (м. Київ, вул. Ю. Поправки, 14-А, мобільний телефон / НОМЕР_2 /).
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
3) відкликання ухвали прокурором.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: