УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 172 501 900 006 66 від 11.10.2017 у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського р-ну Черкаської обл., громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,

підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 з погодженим прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 10.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187 КК України, відповідно до якої останній 28.10.2017 спільно з ОСОБА_7 прибули за адресою мешкання ОСОБА_8 - АДРЕСА_3 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, почали наносити численні удари руками та ногами по голові та різним частинам тулубу ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу.

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зв`язали потерпілого та заволоділи його майном.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23.02.2018 № 3330 смерть ОСОБА_8 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка утворилась від ударної та ударно-тангенційної дії тупих предметів.

Крім того, 11.10.2017 ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 проникли до стоматологічного кабінету лікаря стоматолога ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , де умисно, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у нанесенні удару рукояткою пістолета в обличчя ОСОБА_10 та подальшим нанесенням ударів руками та ногами по тілу потерпілого з метою подалання опору останнього заволоділи його майном на загальну суму 18 089 грн.

Рішенням слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.20178 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжений до 21.09.2018.

Постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.07.2018 строк досудового розслідування продовжений до одинадцяти місяців, тобто до 10.10.2018.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи, що підозра необґрунтована, зазначені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного не доведені, тому просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням останнього в умовах ізоляції від суспільства.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з позицією ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 25.07.2018 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочин.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою, у якій його переслідували в межах закону.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що інкриміновані підозрюваному злочини вчинені за попередньою змовою з метою власного збагачення шляхом застосування до потерпілих насильства, що є небезпечним для їх життя та здоров`я, та потягли смерть одного з них, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, не виключено, що підозрюваний з метою зміни потерпілим та свідками показань, може здійснити незаконний вплив на останніх.

Ризик щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_4 був засуджений за вчинення злочину проти власності, офіційного джерела доходів не має.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати раніше заявлені ризики.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно отримати висновки вчасно призначених експертиз, додатково допитати підозрюваного, відкрити матеріали кримінального провадження стороні захисту для ознайомлення та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.07.2018 строк досудового розслідування продовжений до одинадцяти місяців, тобто до 10.10.2018, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , вчинені із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих та потягли смерть одного з них.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 10 жовтня 2018 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1