Ухвала
Іменем України
07 травня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-5963 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2018 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27 липня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_5 5000 грн. та ОСОБА_6 1000 грн.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2018 року вказаний вирок змінено.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 25 листопада 2016 року приблизно о 12.00 год., шляхом підбору ключа проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки викрав планшет «Леново» потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спричинивши їм матеріальну шкоду на загальну суму 3500 грн.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Вважає, що суд, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу засудженого.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів прокурора про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання та звільнення від його відбування, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У силу ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, при призначенні ОСОБА_4 покарання та вирішенні питання про звільнення від його відбування, суди урахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.
За відсутності обставин, що обтяжують покарання апеляційним судом визнано пом`якшуючими обставинами те, що ОСОБА_4 відшкодував завдані збитки, викрадене повернуто потерпілим.
Крім того, судом враховано, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину та визнав вину.
З огляду на це, призначивши засудженому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від його відбування в умовах здійснення контролю за поведінкою засудженого, що є достатнім для досягнення мети покарання. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3