Справа № 138/2495/17
Провадження № 1-в/127/585/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.02.1992 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.01.1993 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 140, ст. 188-1, ч. 2 ст. 141, ст.42, ст. 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20.01.1995 року Червоно-заводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 183-3, ст. 43 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 30.08.1999 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 11.03.2001 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141, ст. 191, ст. 189-1, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 10.10.2005 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2007 року Казанковським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 06.02.2009 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

13.08.2013 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення вол. 22.04.2016 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

По дані справі засуджений: 01.11.2017 року Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді позбавлення волі на обмеження волі. Згідно клопотання засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у Вінницькій ВК (№86) на підставі вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 датується з 23.01.2018 року, а закінчується позбавлення волі 23.01.2019 року. Таким чином, 1/2 строку призначеного покарання ОСОБА_6 відбув 23.07.2018, а тому, згідно ст. 82 КК України, має право на розгляд питання щодо заміни невідбутої частини його покарання більш м`яким. Підставою для заміни невідбутої частини покарання ОСОБА_6 більш м`яким є те, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів, що став на шлях виправлення.

Так, відповідно до характеристики від 13.07.2018, наданої Вінницькою ВК №86, ОСОБА_6 за період відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований різноробочим дільниці рубки щепок, до праці відноситься сумлінно. До поставлених завдань ставиться відповідально, вчасно та повністю виконує покладені на нього обов`язки, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений адміністрацією установи. Режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з оточуючими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Крім того, ОСОБА_6 проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_7 та мають на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які потребують належних умов утримання, що матері на одинці забезпечити вкрай важко. Також, з метою характеризування особи ОСОБА_6 рахую за необхідне вказати, що до призначення покарання він ніс службу у складі підрозділу ЗСУ в зоні проведення антитерористичної операції, де приймав безпосередню участь у бойових діях, та після звільнення має на меті продовжити боронити незалежність та територіальну цілісність України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в ньому та просив суд його задовольнити, замінивши ОСОБА_6 невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді позбавлення волі на обмеження волі.

В судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_10 щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 заперечив, пояснивши, що засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання на даний час не працевлаштований, характеризується посередньо, має одне заохочення. На засіданні комісії установи, 21.08.2018 року засудженому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не довів своє виправлення. Окрім того, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 в тому числі відбував покарання за злочин пов`язаний з втечею з місць позбавлення волі, що не виключає вірогідної можливості повторного вчинення вказаного злочину після заміни невідбуто частини покарання більш мяким.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , оскільки засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується посередньо, рішенням комісії установи було відмовлено в застосування положень ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_6 , дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Згідно вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Згідно особової справи засудженого, строк відбування покарання рахується з 23.01.2018 року по 23.01.2019 року, таким чином станом на 23.07.2018 року ОСОБА_6 відбув 1/2 строку призначеного покарання.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно пояснень в судовому засіданні працівника установи вбачається, що засуджений характеризується посередньо, на даний час не працевлаштований з власних переконань, має одне заохочення до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не притягувався.

З особової справи засудженого та матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного злочину середньої тяжкості. Станом на 23.07.2018 року засуджений ОСОБА_6 відбув лише 1/2 строку призначеного покарання.
Згідно витягу з протоколу №16 від 21.08.2018 року засідання адміністративної комісії установи засудженому ОСОБА_6 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, тому що засуджений не став на шлях виправлення.
Виходячи з того, що питання про можливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на відсутність дисциплінарних стягнень засудженого, суд враховуючи ті обставини, що на даний час засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований з власних переконань, згідно витягу з протоколу №16 від 21.08.2018 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Крім того, беручи до уваги, ту обставину, що ОСОБА_6 раніше дев`ять раз притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, з яких кожного разу вироками судів ОСОБА_6 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України. Однак, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, вчинивши в 2017 році новий умисний корисливий злочин, за який останнього вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2017року було засуджено до покарання у виді одного року позбавлення волі на певний строк, задля досягнення мети призначеного покарання, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :