Справа № 467/314/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат у рамках кримінального провадження №0000879 від 21 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебувало кримінальне провадження №0000879 від 21 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Проте, вказаною ухвалою суду не було вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим прокурор подав до суду своє клопотання, додавши до нього документи, що дають змогу суду вирішити порушені ним питання.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись телефонограмою, причин свого неприбуття не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляли.

В свою чергу, суд, перевіривши доводи і обґрунтованість заявленого прокурором клопотання, вивчивши матеріали провадження, прийшов до таких висновків.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області від 22 жовтня 2017 року в якості речового доказу у цьому кримінальному провадженні було визнано автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2017 року було накладено арешт.

Вказаний автомобіль передано ОСОБА_5 , що підтверджується її розпискою від 16 грудня 2017 року.

В рамках вказаного вище кримінального провадження постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївської області від 22 жовтня 2017 року в якості речового доказу визнано також автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2017 року накладено арешт.

Автомобіль передано ОСОБА_6 згідно його розписки від 01 лютого 2018 року.

Крім того, у цьому кримінальному провадженні речовим доказом було також визнано автомобіль марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3 , арештований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2017 року та переданий ОСОБА_7 , про що останній здійснив розписку від 25 січня 2018 року.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч.9 ст. 100 КПК України питання речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
За правилами ч.4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.
Як, вказано вище, кримінальне провадження № 0000879 від 21 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України було закрите ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Майно, на яке накладено арешт у цьому кримінальному провадженні, не підлягає спеціальній конфіскації у зв`язку з відсутністю регламентованих законом підстав для цього.

За таких умов, арешт, накладений на речові докази у цьому кримінальному провадженні, а саме : автомобілі марки «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3 мав бути скасований, а доля речових доказів вирішена згідно із правилами ст. 100 КПК України.

Проте, це питання не було вирішене судом при закритті кримінального провадження.

Між тим, суд, ураховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 31 жовтня 1995 року у справі «Папамічалопулос та інші проти Греції» (Papamichalopoulos and Others v. Greece) (стаття 50), Series A № 330-B, в якому суд застосував принцип restitutio in integrum та вказав, що виправлення здійсненого повинне, по можливості, усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію та застосувати в цих цілях всі можливі шляхи такого виправлення наслідків у такий спосіб, щоб відновити, наскільки це можливо, ситуацію, яка існувала до порушення (див. рішення у справах «Маестрі проти Італії» [ВП] (Maestri v. Italy [ВП]), заява № 39748/98, п. 47, ECHR 2004-І; «Ассанідзе проти Грузії» [ВПl] (Assanidze v. Georgia [ВП]), заява № 71503/01, п. 198, ECHR 2004-ІІ; «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» [ВП] (), заява № 48787/99, п. 487, ECHR 2004-VII), вважає за необхідне скасувати арешт майна у цьому кримінальному провадженні та вирішити долю речових доказів згідно із ст. 100 КПК України.
Крім того, прокурор в своєму клопотанні просив вирішити питання процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Згідно положень ч.1 ст. 126 КРК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Зокрема, в матеріалах справи наявне документальне підтвердження суми процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, а саме : довідка про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 165 від 15.03.2018 року, довідка про витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 1025 від 20.12.2017 року, довідка про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 874 від 22.11.2017 року, довідка про витрати на проведення судової експертизи № 875 від 20.11.2017 року, довідка про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 876 від 27.11.2017 року, довідка про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 877 від 30.11.2017 року.

Проте, судові витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку (ч.2 ст. 124 КПК України), а тому в разі закриття кримінального провадження вони мають бути віднесені за рахунок держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 174, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2017 року на транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , - скасувати та повернути його власнику або законному володільцю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м Миколаєва від 30 жовтня 2017 року на транспортний засіб автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить громадянці Республіки Польща ОСОБА_9 , - скасувати та повернути його власнику або законному володільцю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2017 року на транспортний засіб автомобіль «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , - скасувати та повернути його власнику або законному володільцю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, - віднести за рахунок держави.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її постановлення і є обов`язковою до виконання на всій території України.

Суддя ОСОБА_1