Провадження № 11-кп/792/370/18
Справа № 681/1866/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 від 07.12.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Полонського відділу Шепетівської місцевої прокуратури на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полонного Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого електромонтером ТОВ ПК ПФ «Україна», не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ст.124 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Згідно з ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи і навчання.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вироком суду, органами досудового розслідування у вину ОСОБА_7 ставиться те, що він 05.10.2017 року близько 17.00 год. виявив у себе на подвір`ї, біля вхідних дверей у веранду будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , який в цей момент розбив скло вхідних дверей та намагався проникнути до приміщення веранди будинку. В цей же час, ОСОБА_7 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки, з мотивів особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час конфліктної ситуації, взяв дерев`яну швабру з металевою нижньою частиною, яка знаходилася поруч з вхідними дверима веранди та умисно, із прикладанням фізичної сили, наніс нею численні удари по голові та тулубу ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_7 , підійшовши до останнього, завдав численні удари коліном правої та лівої ноги по тулубу ОСОБА_10 , від чого той впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_10 , став над ним та умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, почергово правою та лівою ногою наніс ОСОБА_10 удари в праву та ліву бокові частини тулуба в ділянку ребер та грудну клітку.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та живота: забій обох легенів, правої нирки, переломи 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 ребер справа, 1,2,3, 5,6,7,8,9,10,11,12 ребер зліва, перелом крила здухвинної кістки зліва, лівосторонній гемоторакс; рани в лобній, правій тім`яній, потиличній ділянці голови справа, крововиливи на внутрішній поверхні шкіри голови, синець під лівим оком, садна над лівою вушною раковиною, в лобній ділянці голови в ділянці лівого кута ока, в ділянці перенісся, в ділянці правого кута ока, на спинці носа, на підборідді, на шкірі лівої щоки, крововилив на слизовій нижньої губи зліва, синці на правому плечі та лівому плечовому суглобі, садна на тильних поверхнях обох кистей рук, закритий перелом правої великогомілкової кістки, рана на передній поверхні лівої гомілки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, а у даному випадку, що призвели до смерті потерпілого і є в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в травматологічному відділенні Полонської ЦРЛ.
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає неправильними висновки суду про наявність в діях обвинуваченого перевищення меж необхідної самооборони. Судом не враховано того, що обвинувачений ОСОБА_7 , виявивши ОСОБА_10 , який намагався проникнути до веранди будинку, відразу наніс йому численні тілесні ушкодження, при цьому, враховуючи свою перевагу у фізичних даних, неозброєності нападника та відсутності з його боку активних дій, які б свідчили про загрозу нападу, мав реальну можливість припинити незаконне проникнення до будинку ОСОБА_10 , шляхом словесних вимог або нанесення менших та значно легших тілесних ушкоджень, які були б достатніми в конкретній обстановці для негайного припинення протиправного посягання. Незважаючи на вмовляння ОСОБА_10 не наносити тілесні ушкодження та зауваження свідка ОСОБА_11 , який намагався припинити побиття, інтенсивно та умисно наносив останньому тілесні ушкодження, що спричинили численні переломи, забої, садна та синці та свідчить про його прямий умисел на нанесення саме тяжких тілесних ушкоджень, а не припинення незаконного посягання на майно. Після нанесення ударів шваброю та повалення потерпілого на землю, продовжив наносити численні удари ногами в той час, коли ОСОБА_10 ніякої небезпеки обвинуваченому не представляв та був в безпорадному стані. Вказує, що ОСОБА_7 мав реальну можливість ефективно припинити суспільно небезпечне посягання іншим засобам із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного припинення посягання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які вважають вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів і зміни обвинувачення та підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Проте цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався. У мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення ОСОБА_7 , яке вважав доведеним, кваліфікуючи його дії за ст.124 КК України. Натомість, суд, прийшовши до висновку про зміну кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.2 ст.121 КК України на ст.124 КК України, мотивувальну частину вироку виклав, фактично переписавши зміст обвинувачення, яке було йому інкриміноване на досудовому слідстві, не вказавши обставин, які були встановленні судом і які визнанні ним доведені. А відтак, мотивувальна чистина вироку не відповідає резолютивній.
Колегія суддів вважає вказане порушення вимог кримінального процесуального закону істотним і таким, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, проте виправити його не вправі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно із ст. 412 КПК є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Положеннями ст.415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні. Однак, в силу ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст.3 Конституції України, ст.8 КПК України).

У зв`язку із скасуванням вироку суду щодо ОСОБА_7 через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій обвинуваченого не входить і вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути, зазначені в цій ухвалі порушення вимог КПК, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в судді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4