Справа № 203/1155/18
Провадження № 1-кп/0203/336/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 09.03.2017 року, із укладеною угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії смт. Хуло, Хуловського району Батумської області, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 14.05.2015 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

08.03.2018 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на пішохідному мості залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, що розташований за адресою: м. Дніпро, Центральний район, де на підставі раптово виниклого умислу, керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діяннями ніхто не спостерігає, та він діє таємно, побачивши, що на асфальті лежить барсетка з надписом «Fashion» потерпілого ОСОБА_4 , вартість якої становить 311 грн., в якій знаходився мобільний телефон Nokia 8800 Arte Saphire, вартістю 2 490 грн., а також знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень НБУ, підняв її, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3 501 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному злочині. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 : у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. З урахуванням частково відшкодованої суми шкоди у розмірі 311 гривень 00 коп. шляхом повернення майна, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 відшкодувати потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3 190 грн упродовж 3 місяців з дати винесення вироку.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення,свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 , також просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що наслідки укладання угоди про примирення зрозумілі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має, вибачив обвинуваченого.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про примирення розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав потерпілого та обвинуваченого при укладанні даної угоди про примирення судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженою сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 29 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.

Зобов`язати ОСОБА_6 відшкодувати потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 3 190 (три тисячі сто дев`яносто) гривень упродовж 3 місяців з дати винесення вироку.

Речовий доказ: барсетка з надписом «Fashion», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , які передані під зберігаючу розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1