Справа № 697/1474/18
Провадження № 1-кп/697/168/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, потерпілого від аварії на ЧАЕС 4 категорії, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , в період часу з 21 год. 09.06.2016 року по 23 год. 09.06.2016 року, перебуваючи на Кременчуцькому водосховищі р. Дніпро, в адміністративних межах м. Канева Черкаської області, поблизу човнової станції, діючи умисно, з метою незаконного вилову риби, в порушення ст. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, в заборонений для лобу риби нерестовий період, перебуваючи на дюралевому човні «Южанка», з бортовим номером ГП 020 УЧА78-80, за допомогою знаряддя лову 4 рибальських сіток, які відповідно до акту дослідження знарядь лову від 19.07.2016 являються забороненим знаряддям лову, здійснив незаконний вилов наступних видів: «плітка» в кількості 168 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр, на суму 14 280 грн.; «судак» в кількості 1 шт., вартістю 510 грн.; «окунь» в кількості 1 шт. вартістю 17 грн.; «чехоня» в кількості 30 шт., вартістю 126 грн. за один екземпляр, на суму 4080 грн.; «синець» в кількості 1 шт., вартістю 85 грн.; «плоскирка» в кількості 34 шт., вартістю 34 грн. за один екземпляр, на суму 1156 грн.; чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України згідно такс, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011, на загальну суму 20 128 грн.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та погодився з всіма фактичними обставинами справи, та пояснив, що дійсно в період часу з 21 год. по 23 год. 09.06.2016 року, перебував на Кременчуцькому водосховищі р. Дніпро, поблизу човнової станції, здійснював незаконний вилов риби, забороненим знаряддям лову.

ІІІ. Оцінка суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України доведена та кваліфікує дії ОСОБА_4 :

- за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотної шкоди.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

V. Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.п. «в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.п. «в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років; учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 28.09.2010 року (кр.пр. а.с.109), батьківських прав відносно якої не позбавлявся, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості. ОСОБА_4 даний злочин вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України добута риба підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

З цих підстав, керуючись статтями 349, 368-371, 373-374,376, 395 КПК України, ст.1 п.п. «в», «е» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року (набрав чинності 07 вересня 2017 року), суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот грн. 00 грн.) грн.

Відповідно до ст.1 п.п. «в», «е» Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року (набрав чинності 07 вересня 2017 року) звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом за цим вироком за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

На підставі вимог ст.100 КПК України, долю речових доказів кримінального провадження, слід визначити таким чином після набрання даним вироком законної сили:

- 4 рибальські сітки, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області знищити;

- дюралевий човен марки «Южанка» з бортовим номером НОМЕР_2 УЧА78-80, два весла та бензобак до навісного двигуна - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- навісний двигун марки «Suzuki 30» - повернути власнику ОСОБА_7 .

Грошові кошти в сумі 104,80 грн., отримані від реалізації риби, що знаходиться в ФОП ОСОБА_8 , звернути в дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення учасникам процесу, а засудженій цей же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1474/18

Головуючий ОСОБА_1