АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 616/638/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1852/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнилиця Перша Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, одруженого, освіті базова загальна середня, працюючого в Першогнилицькій сільській раді сторожем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно вироку, 27 липня 2017 року близько 1730 год. ОСОБА_7 , знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , під час сварки, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два удари кулаком лівої руки та два удари кулаком правої руки в голову, а також один удар правою ногою в ділянку попереку з лівого боку та один удар правою ногою в ділянку стегна лівої ноги потерпілого. Діями ОСОБА_7 ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження: синець в лівій завушній ділянці голови, синець в ділянці попереку, синець в лівій ділянці стегна,- які є легкими тілесними ушкодженнями.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Також вказує на розбіжності у показах свідка ОСОБА_9 , які в ході судового слідства не були усунуті та суд взагалі не надав їм належної оцінку у вироку. Допит потерпілий ОСОБА_10 здійснювався судом при відчинених дверях, тоді як у коридорі були свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які могли все чути.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд справи в суді першої інстанції, думку прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив обставини справи і дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись із висновками суду, ОСОБА_7 при апеляційному розгляді, свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті не визнав. Вказував, що 27.07.2017 року займався ремонтом свого будинку, з дому не виходив до вечора, був удвох зі своєю дружиною і в той день він взагалі не бачив ОСОБА_8 , а тому не міг завдати йому тілесні ушкодження. Підтвердив, що із сусідом у них дійсно склалися неприязні відносини.
Судом перевірялись доводи ОСОБА_7 про алібі - начебто перебування його протягом дня вдома разом з дружиною. Так, допитана в якості свідка дружина обвинуваченого ОСОБА_13 стверджувала , що 27.07.2017 року з 13-00 години до вечора її чоловік перебував в будинку, займаючись фарбуванням, надвір не виходив, а поліція до них не приїздила.
Таким показам обвинуваченого та свідка суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав їх недостовірними, спрямованими на ухилення ОСОБА_7 від відповідальності, навівши відповідні мотиви у вироку.
Про правильність такого висновку суду свідчать покази потерпілого ОСОБА_8 , що 27.07.2017 біля 17.00 год. він привіз свою дочку ОСОБА_14 її автомобілем з роботи до неї додому, автомобіль поставив у гараж і пішов додому. В цей час він побачив, що ОСОБА_7 кидав гній з кущів в напрямку садиби його дочки. ОСОБА_7 ,обвинувативши його за начебто висипаний ним гній , та почав його бити. Він ударив його чотири рази кулаками по голові, ще двічі ногами по тулубу, після чого утік, коли його дочка ОСОБА_14 , почувши крик, вийшла з двору.
Зазначені покази потерпілого у повній мірі узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила, що вийшовши зі свого двору на крик, вона побачила як ОСОБА_7 наносив удари її батькові рукою по голові та ногою по тулубу. Після того, як ОСОБА_7 втік, вона забрала потерпілого до себе, викликала поліцію. До приїхавших в той же вечір на виклик поліцейських ОСОБА_7 із свого двору не вийшов,нецензурно вилаявшись. Викликалась також швидка допомога, бо у ОСОБА_8 піднявся тиск та була гематома.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 також підтвердила, що вона бачила, як ОСОБА_8 привіз з роботи свою доньку ОСОБА_14 , а приблизно через 5 хвилин вона вже почула крик та побачила, що ОСОБА_7 наносив удари потерпілому рукою по голові та ногою по тулубу.

Обвинуваченим не надано апеляційному суду підтвердження доводів про порушення судом першої інстанції порядку допиту свідків , встановленого ст. 352 КПК України. Натомість із журналу судового засідання вбачається, що перед початком судового розгляду свідки були видалені із залу судового засідання.

Посилання в апеляційній скарзі на суперечності в показах свідка ОСОБА_14 щодо наявності певних ознак тілесних ушкоджень у потерпілого , свідка ОСОБА_9 щодо відстані, на якій від неї відбувались події, не дають підстав вважати їх показання недостовірними, оскільки такі неточності не є суттєвими і не впливають на правильність викладених у вироку висновків суду щодо оцінки їх показів .
Судом не було встановлено даних, які вказують на обмову обвинуваченого потерпілим та свідком ОСОБА_14 , незважаючи на наявність між ними неприязні. Свідок ОСОБА_9 в суді зазначила, що раніше вони товаришували з ОСОБА_7 , а тому звернула увагу, що той із нею навіть не поздоровкався перед тим як сталася вказана подія. Тому безпідставними є доводи про оговір з боку свідка ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що показам потерпілого та свідків суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав їх належними та допустимими. Доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, також не спростовують висновки суду щодо цих показань, які цілком узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку, зокрема :

-даними протоколу слідчого експерименту від 10.08.2017 року, згідно з якими ОСОБА_8 показав як ОСОБА_7 наніс йому два удари кулаком правої руки в ділянку голови, два удари кулаком лівої руки в ділянку голови, як він намагався захищатися від ударів, як ОСОБА_7 наніс йому два удари правою ногою в ділянку поясниці з лівого боку та в ділянку стегна з лівого боку (а.с.48-50);
- даними протоколу слідчого експерименту від 10.08.2017 року , згідно з якими свідок ОСОБА_14 вказала на своє місцезнаходження біля воріт подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , в той момент, коли вона побачила, як ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_8 та показала, як саме ОСОБА_7 руками та ногою наносив удари її батьку (а.с.51-53);
- висновком судово-медичної експертизи від 16.08.2017 року, яким показання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_14 , надані ними під час проведення слідчого експерименту за їх участю та під час допиту, не суперечать наявним судово-медичним даним по локалізації та механізму виникнення наявних у потерпілого тілесних ушкоджень(а.с.61);
- висновком судово-медичної експертизи від 08.08.2017 року, згідно з яким у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження: синець в заушній ділянці, синець в області попереку, синець в ділянці стегна, які оцінюються як легкі тілесні ушкодження та могли бути отримані потерпілим у строк, коли відбувались події злочину (а.с.47).
На думку колегії суддів , безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на неналежність доказу висновку судово-медичної експертизи №84-ВБ/17 ( а.с.47) через зазначення експертом в його тексті прізвища « ОСОБА_15 » та ім`я « ОСОБА_16 » в розділі «Обставини справи» , які стали відомі експерту із постанови слідчого , оскільки має місце очевидна описка, про що свідчить зміст дослідженої апеляційним судом постанови про призначення такої експертизи ( а.с. 46). Натомість предметом експертного дослідження було встановлення наявних у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та визначення їх категорії тяжкості.
Тому колегія суддів погоджується із критичною оцінкою судом версії обвинуваченого та вважає його вину доведеною належними та допустимими доказами, наведеними у вироку суду, який правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України , врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, особу винного та призначив йому покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину, є справедливим і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції , про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений, ним не наведено та колегією суддів не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий -

Судді -