Справа № 645/2199/18
Провадження № 1-кп/645/456/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001947 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньої освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , 04 серпня 2017 року, приблизно о 17 годині знаходився поблизу будинку № 45-а по вул. Маршала Рибалко в м. Харкові, де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення з ліфтової шахти (сховища), що знаходилася у під`їзді зазначеного будинку пружини буферу пасажирського ліфту. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи значення своїх дій, потрапив до під`їзду будинку АДРЕСА_2 де, шляхом механічного втручання наявним при собі приладдям відчинив двері ліфтової шахти, потрапивши до шахти ліфту, яка знаходилася у під`їзду будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , використовуючи наявні у нього інструменти, демонтував з підлоги ліфтової шахти пружини буферу ліфту у кількості 3 одиниць, що належали ЖК «Лосєво-3», після чого витягнув їх з шахти та поклав на підлогу сходового майданчика першого поверху, тим самим викравши майно, яке належало ЖК «Лосєво-3», виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцями будинку АДРЕСА_2 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ЖК «Лосєво-3», згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 17320 від 25.09.2017 року на суму 2 142 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 04.08.2017 року, приблизно о 17 годині він потрапив до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднявшись на останній поверх під`їзду за допомогою ключа ліфтової шахти відчинив двері, потравиш до шахти ліфту, де викрав пружини буферу ліфту у кількості 3 штуки, оскільки раніше він працював в СМП №753 та йому було відомо яким чином можливо відчинити двері ліфтової шахти та зняти пружини буферу. Після того, які він зняв пружини буферу ліфту, був затриманий мешканцем будинку АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду, у тому числі представник ЖК «Лосєво-3» ОСОБА_8 не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникнення у сховище.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» та КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, одружений (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 15.03.2013 року) має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи досудову доповідь органу пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі, та згідно зі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, тому враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання із звільненням від його відбування, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 17320 від 25.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0001947 в сумі 459 грн..

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не вбачається.

Речові докази саморобний металевий гачок, металевий ключ з насадкою 17 мм, металева трісачка 19 мм, передані на відповідальне зберігання до камери схову Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Речові докази сумку синього кольору, після набрання вироком законної сили, повернути законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: