Справа № 139/630/14-к
Провадження №11-кп/772/362/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянула 05 червня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000033 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 11.12.2017, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Літинського району Вінницької області, мешкає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

виправдано та визнано невинуватимза ч.1 ст.367 КК України.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого;

виправдано та визнано невинуватимза ч.1 ст.367 КК України.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області (призначений згідно наказу Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області від 05.10.2007 №68«К») та будучи членом комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (згідно наказу Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області №17 «ОД» від 05.02.2010 та розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 02.04.2010 №100), тобто будучи службовою особою та маючи реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки, в період з 05.02.2010 по 21.04.2010 неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, погодив проекти із землеустрою для відведення земельних ділянок у власність та оренду для ведення особистого селянського господарства на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за межами населеного пункту.

Відповідно до обвинувального акту у новій редакції, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, достовірно знаючи про те, що відповідно до ч.2 ст.60 Земельного кодексу України та ч.ч.2, 3 ст 88 Водного кодексу України при крутизні схилу берегів річок та водойм більше трьох градусів, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється, а також про те, що для великих річок та водойм мінімальна ширина прибережної захисної смуги становить 100 метрів, а також те, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 85 Водного кодексу України земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватись громадянам та юридичним особам лише в оренду, знаючи про те, що межі прибережної захисної смуги Дністровського водосховища не винесені в натурі, у порушення пункту 3 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю ОСОБА_7 , затвердженої начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області 06.04.2010, та пункту 4 Положення про відділ комплексного управління природоохоронною діяльністю, затвердженого начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області 01.12.2008, не вжив заходів щодо одержання в установленому законодавством порядку від місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також від підприємств, установ та організацій інформації, документів і матеріалів щодо виміру крутизни схилу Дністровського водосховища на ділянці, яка передбачалась для відведення у власність та оренду для ведення особистого селянського господарства на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за межами населеного пункту.

Крім того, ОСОБА_7 , отримавши висновок Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ від 26.02.2010, який не був підтверджений будь-якими фактичними замірами та текстовими і графічними матеріалами Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ про те, що земельні ділянки, які передбачались до відведення знаходяться за межами прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, не використав свої права та повноваження, передбачені п.3 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю та пункту 4 Положення про відділ комплексного управління природоохоронною діяльністю, не залучив спеціалістів та не витребував документи для перевірки відповідності вимогам чинного земельного та водного законодавства розроблений проект відведення земельних ділянок на території Наддністрянської сільської ради, незаважаючи на те, що були наявні підстави для такої перевірки.

У подальшому ОСОБА_7 у період з 31.03.2010 до 15.04.2010 всупереч вимог ч.4 ст.59, ст.60, ч.8 ст.118 та ч.7 ст.186-1 Земельного кодексу України і ч.3 ст.85, ст.88 Водного кодексу України, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не встановивши належним чином те, що в межах Дністровського водосховища мінімальна нормативна прибережна захисна смуга при крутизні схилу берега більше 3 градусів повинна складати 200 метрів від урізу води, та те, що вказані землі мають обмежений режим використання та у власність передаватися не можуть, підписав висновок комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації №2 від 31.03.2010 про погодження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств у власність та користування із земель запасу Наддністрянської ради по 1,72га кожному в межах 200-метрової нормативної прибережної захисної смуги на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, без наявності висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області про погодження відповідного проекту, що суперечить вимогам пункту 1.5 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.02.2010 №56, а також скріпив його печаткою «Для погоджень №11», яка відповідно до наказу Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області від 25.12.2007 №108 «ОД» призначена для погоджень спеціалістами відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю актів вибору земельних ділянок, актів обстеження земельних ділянок та інше.

Крім того, зазначений висновок комісії ОСОБА_7 підписаний ще до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 19.04.2010 №548, яка проводилась Головним управлінням Держкомзему у Вінницькій області, в якій вказувалося, що проект землеустрою погоджується при усуненні зауважень. Контроль за усуненням зауважень покладається на відділ Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі.

Унаслідок неналежного виконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, ним внесено відомості до висновку №2 від 31.03.2010 про можливість надання у власність ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,7569га, ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,8325га, ОСОБА_12 земельної ділянки площею 0,8925га, ОСОБА_13 земельної ділянки площею 0,9323га, ОСОБА_14 земельної ділянки площею 0,8894га, ОСОБА_15 земельної ділянки площею 0,8827га, ОСОБА_16 земельної ділянки площею 1,1136га.

На підставі вищевказаного висновку, розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №120 від 21.04.2010 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та незаконно передано у приватну власність дані земельні ділянки загальною площею 6,3026 га, вказаним громадянам видано державні акти на право власності на ці земельні ділянки, які ними отримано 11.05.2010.

Таким чином, протиправним діянням головного спеціаліста Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області, члена комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням проектів із землеустрою, при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації ОСОБА_7 заподіяно істотної шкоди державним інтересам у вигляді незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок загальною площею 6,3026га вартістю 50 341грн.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що обіймаючи до 08.04.2010 посаду заступника начальника відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області (призначений згідно наказу головного управління Держкомзему у Вінницькій області від 25.11.2009 №45-0) і одночасно виконуючи обов`язки начальника відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі (у зв`язку зі звільненням з даної посади ОСОБА_17 згідно наказу Державного комітету України з земельних ресурсів від 30.11.2009 №877-кт) та будучи головою комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (згідно розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №16 від 26.01.2010), тобто будучи службовою особою та маючи реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки належним чином, в період з 27.01.2010 по 21.04.2010 неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них щодо забезпечення погодження проекту із землеустрою для відведення земельних ділянок у власність та оренду для ведення особистого селянського господарства на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за межами населеного пункту.

Відповідно до обвинувального акту у новій редакції, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що відповідно до ч.2 ст.60 Земельного кодексу України та ч.ч.2, 3 ст.88 Водного кодексу України при крутизні схилу берегів річок та водойм більше трьох градусів, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється, а також про те, що для великих річок та водойм мінімальна ширина прибережної захисної смуги становить 100 метрів, а також те, що відповідно до ч.4 ст.59 Земельного кодексу України, ч.3 ст.85 Водного кодексу України земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватись громадянам та юридичним особам лише в оренду, знаючи про те, що межі прибережної захисної смуги Дністровського водосховища не винесені в натуру, будучи службовою особою та маючи реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки неналежним чином віднісся до їх виконання, не вжив заходів щодо одержання в установленому законодавством порядку від місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також від підприємств, установ та організацій інформацію, документи та матеріали, необхідних для виконання покладених на нього завдань, зокрема, щодо виміру крутизни схилу берегу Дністровського водосховища на ділянці, яка передбачалась для відведення у власність та оренду для ведення особистого селянського господарства на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за межами населеного пункту.

Крім того, ОСОБА_8 , отримавши висновок Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ від 26.02.2010, який не був підтверджений будь-якими фактичними замірами та текстовими і графічними матеріалами Новодністровського регіонального управління водних ресурсів та експлуатації Дністровських водосховищ про те, що земельні ділянки, які передбачались до відведення знаходяться за межами прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, маючи у відділі Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області у розпорядженні необхідні картографічні матеріали (картограма агровиробничих груп грунтів с. Наддністрянське) та при виїзді на місце відведення земельних ділянок в лютому 2010 року, мав змогу переконатись у необхідності відображення в проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та оренду для ведення особистого селянського господарства на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, за межами населеного пункту, крутизни схилу берегу Дністровського водосховища більше трьох градусів та ширини прибережної захисної смуги до 200 метрів, не використав свої права та повноваження щодо залучення спеціалістів територіальних підрозділів центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до його компетенції, передбачених пунктом 5 Положення про відділ Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 08.01.2010 року №7, та відповідно до пункту 5 Положення про управління (відділ) Держкомзему в районі, затвердженого наказом Держкомзему від 17.06.2008 №123.

Окрім того, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду заступника начальника відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі та виконуючи обов`язки начальника відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі, всупереч вимог ч.4 ст.59, ст.60, ч.8 ст.118 та ч.7 ст.186-1 Земельного кодексу України і ч.3 ст.85, ст.88 Водного кодексу України, неналежним чином виконавши свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не встановив те, що в межах Дністровського водосховища мінімальна нормативна прибережна захисна смуга при крутизні схилу берега більше 3 градусів повинна складати 200 метрів від урізу води та те, що вказані землі мають обмежений режим використання та у власність передаватися не можуть, в період з 25.03.2010 до 08.04.2010 підготував проект позитивного висновку комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою та підписав вказаний висновок №2 від 31.03.2010 про погодження проекту відведення земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств у власність та користування із земель запасу Наддністрянської сільської ради по 1,72га кожному в межах 200-метрової нормативної прибережної захисної смуги на цій ділянці узбережжя Дністровського водосховища, в подальшому висновок скріпив печаткою відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі.

На підставі вищевказаного висновку, розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №120 від 21.04.2010 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, та незаконно передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 6,3026га, з яких: ОСОБА_18 - 0,7569га, ОСОБА_11 - 0,8352га, ОСОБА_12 - 0,8925га, ОСОБА_13 - 0,9323га, ОСОБА_14 - 0,8894га, ОСОБА_15 - 0,8827га, ОСОБА_16 - 1,1136га та вказаним громадянам видано державні акти на право власності на ці земельні ділянки, які ними отримано 11.05.2010.

Крім того, зазначений висновок комісії ОСОБА_8 підписаний ще до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 19.04.2010 №548, яка проводилась Головним управлінням Держкомзему у Вінницькій області, в якій вказувалося, що проект землеустрою погоджується при усуненні зауважень. Контроль за усуненням зауважень покладається на відділ Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі.

Унаслідок протиправних дій заступника начальника відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, голови комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням проектів із землеустрою, при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації ОСОБА_8 заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок загальною площею 6,3026 вартістю 50 341 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.367 КК України, службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Суд в своєму вироку визнав, що стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається службова недбалість, а також, що в їхніх діях є наслідки та причинний зв`язок, що визначений в диспозиції ч.1 ст.367 КК України, а тому виправдав обох обвинувачених за ч.1 ст.367 КК України за недоведеністю їх участі у скоєному злочині.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі із доповненнями просив скасувати вирок суду через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В апеляції прокурора ставилось прохання про повернення кримінального провадження до місцевого суду для призначення нового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, частково підтримавшого доводи апеляційної скарги; письмові та усні заперечення проти її задоволення адвоката ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування судового рішення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Частина 2 статті 318 КПК України передбачає здійснення судового розгляду кримінального провадження в судовому засіданні із обов`язковою участю всіх сторін кримінального провадження, за виключенням визначених законом випадків.

Кожна справа має бути розглянута одним і тим самим складом суддів. Коли хто-небудь із суддів позбавлений можливості продовжити брати участь у засіданні, він повинен бути замінений іншим суддею, і розгляд справи відбувається спочатку.

Закон передбачив незмінність складу суду при його розгляді. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів, а у разі заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, із 30.08.2016 справа перебувала у провадженні судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_19 . Під її головуванням було проведено судове слідство. Проте, розгляд кримінального провадження не був завершений у зв`язку із закінченням повноважень судді головуючої по справі.

Після чого, автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.35 КПК України, було визначено, а не замінено суддю-головуючого, який одноособово проводив судовий розгляд кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на суддю Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

Після оголошення короткого змісту обвинувального акту та часткового дослідження матеріалів кримінального провадження впродовж кількох хвилин, не допитавши ні обвинувачених, ні жодного свідка, суддя задовільнив клопотання захисника та прийняв рішення в порядку ст.319 КПК України закінчити судовий розгляд без здійснення процесуальних дій, що проводились попереднім складом суду.

Проте, таке право повторно не проводити процесуальні дії, згідно ч.2 ст.319 КПК України, надано лише при заміні судді, що входив до колегіального складу суду. При цьому, суд без обґрунтування, відхилив клопотання прокурора про дослідження речових доказів.

Зважаючи на наведене, суддя ОСОБА_1 , прийнявши до свого провадження кримінальне провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , всупереч вимог глави 28 КПК України, не дотримався загальних засад кримінального судочинства, не провів судовий розгляд, а розпочав судові дебати та прийняв по них судове рішення.

Статтею 370 КПК України визначені вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, відповідно до яких, законним є рішення, ухвалене компетентним судом з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд відповідно до ст.94 КПК України при прийнятті рішення мав оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності і взаємозв`язку та лише тоді дійти до якогось переконливого рішення.

Разом з тим, суд в своєму вироку послався на докази, як такі, що досліджені в судовому засіданні, при тому, що в дійсності вони безпосередньо судом не досліджувались, а сторони кримінального провадження не висловлювались з приводу їх оцінки.

Таким чином, Барський районний суд при розгляді даного кримінального провадження допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Фактично, за вказаних обставин вирок суду ухвалено і підписано не тим складом суду, що здійснював судовий розгляд, що відповідно до п.3 ч.1 ст.415 КПК України є обов`язковою підставою до скасування вироку суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Також судом були порушені загальні засади кримінального провадження, прописані ст.7 КПК України: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості та безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Хоча зазначена обставина безпосередньо не передбачена ст.415 КПК України, ч.6 ст.9 КПК України зобов`язує суд застосовувати загальні засади кримінального провадження.

Виходячи із меж апеляційного перегляду, визначених ст.404 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вказані порушення закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, застосування закону про кримінальну відповідальність та покарання, оскільки ці питання слід вирішити при новому розгляді судом першої інстанції. Під час якого необхідно дотриматися вимог закону, повно, всебічно дослідити всі зібрані у справі докази, в тому числі викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо правильності виправдання обвинувачених та в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.,ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора із доповненнями задовільнити частково.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Кримінальне провадження повернути до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: