Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/306/18
Провадження №1-кп/523/538/18
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000968 від 15 грудня 2017 року із звинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, засудженого:

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06 липня 2005 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2010 року, за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією майна, 25 квітня 2008 року умовно-достроково звільненого від його відбування;

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2010 року за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, 21 червня 2013 року звільненого у зв`язку з відбуттям строку покарання;

вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року за ч.2 ст.309 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого на підставі ст.75 цього ж кодексу від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.313 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , будучи судимим за ст.309 КК України, в порушення вимог ст.ст.7-9,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбаченого дозволу, з метою особистого вживання, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи придбав, виготовляв та зберігав до часу їх вилучення о 13 години 02 жовтня 2017 року в гаражі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою екстракту в сухому залишку 7,82 г, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальним кількісним вмістом 1,7056 г (що перевищувало їх великі розміри, відповідно визначені таблицями №1 та №2 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188), а також три скляні плоскодонні колби, скляну мірну колбу, скляну конічну колбу, скляну лампочку без цоколя в якості обладнання, призначеного для виготовлення вищезазначеної психотропної речовини.

Окрім того, ОСОБА_7 , в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи придбав та зберігав до часу вилучення о 13 години 02 жовтня 2017 року в гаражі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вибухову речовину метальної дії - одноосновний нітроцелюлозний порох, загальною масою 22,8 г.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що з 1991 року вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, які самостійно виготовляє за місцем свого проживання з придбаних в різних місцях речовин, прекурсорів та лікарських засобів, використовуючи при цьому вилучені під час обшуків колби та інші предмети кухонного начиння. При викладених в обвинуваченні обставинах він через мережу Інтернет замовляв речовини та лікарські засоби, необхідні для виготовлення канабісу та метамфетаміну, які в подальшому зберігав без мети збуту за місцем свого проживання. Наступне виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин він здійснював самостійно. Окрім того, обвинувачений визнав, що в його гаражі, без будь-якої конкретно визначеної мети, також тривалий час зберігалася і пляшка з порохом, яку також було вилучено правоохоронцями під час обшуку. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином, з урахуванням конкретного обсягу вміненого обвинувачення, суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 , будучи судимим за ст.309 КК України, без передбаченого дозволу, з метою особистого вживання, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи придбав, виготовляв та зберігав до часу їх вилучення о 13 години 02 жовтня 2017 року в гаражі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою екстракту в сухому залишку 7,82 г, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальним кількісним вмістом 1,7056 г (що перевищувало їх великі розміри, відповідно визначені таблицями №1 та №2 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188), а також три скляні плоскодонні колби, скляну мірну колбу, скляну конічну колбу, скляну лампочку без цоколя в якості обладнання, призначеного для виготовлення вищезазначеної психотропної речовини, що судом кваліфікується за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах, вчинені повторно, а також за ч.1 ст.313 КК України, як незаконне придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропної речовини.
Окрім того, суд визнає доведеним, що ОСОБА_7 в порушення вимог розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи придбав та зберігав до часу вилучення о 13 години 02 жовтня 2017 року в гаражі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вибухову речовину метальної дії - одноосновний нітроцелюлозний порох, загальною масою 22,8 г, що судом кваліфікується за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 5937,6 грн, пов`язані з проведенням у справі судових експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання, а рецидив злочинів в якості обставини, що обтяжує покарання.

Суд також враховує посередні характеристики обвинуваченого від дільничного інспектора поліції, та позитивні характеристики від сусідів за місцем проживання ОСОБА_7 , наявність у обвинуваченого невиліковних захворювань, пов`язаних з довготривалим вживанням наркотичних засобів та психотропних речовин.

З урахуванням викладеного, а також факту засудження ОСОБА_7 у 2017 році за вчинення іншого злочину аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України, тобто виправлення ОСОБА_7 неможливо без призначення реального покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст.313 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.313 КК України - у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 2 (два) місяці.
Після набрання вироком законної сили засудженого ОСОБА_7 затримати та доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного затримання для поміщення до установи відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на суму 5937 (п`ять тисяч дев`ять тридцять сім) грн. 60 коп.
Після набрання вироком законної сили:

- визнані в якості речових доказів, вилучені у ОСОБА_7 наркотичні засоби, психотропні речовини, колби, банки, пляшки, склянки, піпетку, скляну лампочку, вибухову речовину та інші предмети - знищити встановленим порядком;

- арешт, накладений на вищезазначені вилучені у ОСОБА_7 речовини, засоби та предмети - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1