Дата документу 01.11.2018 Справа № 335/9599/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/87/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/9599/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 листопада 2018 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, 27.09.2018 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 . Клопотання мотивовано тим, що 01.08.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002461 до чотирьох місяців, а саме до 30.11.2018 року. Посилаючись на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких не зменшилась та продовжує існувати і на даний час, продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженню, а також необхідність проведення низки слідчих дій для встановлення істини в кримінальному провадженні, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, а саме ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, раніше не судимий, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, його місце проживання до ув`язнення було в іншій області, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183, ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177КПК України. Зазначені ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`яку, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час, на думку суду не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного. Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу. На думку слідчого судді на даний час існують законні підстави та виправдані потреби для задоволення поданого слідчим клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою для забезпечення досягнення завдань в цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник, не погоджуючись із рішенням слідчого судді, вважає його незаконним та необґрунтованим. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України. До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано із порушенням процесуальних строків, передбачених ст.199 КПК України, що призвело до порушення права на захист, але суд першої інстанції не звернув на це уваги. Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України. Жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного. Вказує на істотне порушення норм КПК України та європейського права у зв`язку з незаконним затриманням особи, пропущенням процесуальних строків з боку органів внутрішніх справ (дане порушення залишилось поза увагою суду, хоча він акцентував на цьому увагу). Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК України, вважає утримання ОСОБА_7 під вартою незаконним, та необґрунтованим.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження; вислухавши доводи сторін, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Зі змісту ухвали слідчого судді випливає, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 виконані вимоги ст.199 КПК України. Вирішуючи питання про продовження виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обставин, про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді і вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, при цьому, не вбачає достатніх підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки, на переконання колегії суддів, доводи захисника є необґрунтованими.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка прокурора, захисника, слідчого, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що дані, наведені у клопотанні слідчого та у доданих до нього документах, свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами: відомостями, які містяться в протоколі огляду місця події, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання, відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідків та ін.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v.the United Kingdom»)).

З урахуванням викладеного, доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому правопорушення, підлягають перевірці в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України, слідчий суддя дослідив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, та встановив, що для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: закінчити слідчі дії, спрямовані на збирання доказів по кримінальному провадженню, отримати висновки проведених судових експертиз та призначити додаткові експертизи, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх підозрюваному та його захиснику, виконати які не виявилося за можливе, у зв`язку зі складністю справи та великим обсягом процесуальних дій.

Слідчим суддею встановлені об`єктивні обставини, які унеможливлювали закінчення досудового розслідування до спливу строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому посилання апелянта на затягування досудового розслідування є безпідставні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, на яке послався слідчий суддя, Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в іншій області, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, оскільки відомості, що містяться в матеріалах провадження, у своїй сукупності дають підстави для висновку, що існують ризики можливого його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що посилання захисника на відсутність заявлених ризиків не відповідає дійсності, оскільки існування цих ризиків перевірялося і під час обрання підозрюваному вказаного запобіжного заходу, і під час його продовження, які на теперішній час не зменшились і не перестали існувати.

На переконання колегії суддів, наявні в матеріалах провадження відомості (докази) в своїй сукупності свідчать про достатність підстав вважати, що ризики можливого переховування від органів досудового розслідування і суду, приховування, знищення або спотворення доказів існують, і, на переконання колегії суддів, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Порушення слідчим та прокурором процесуальних строків звернення до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, передбачених ст.199 КПК України, як про те вказував у своїй скарзі захисник, дійсно мають місце, але, на думку колегії суддів, зазначене порушення не є істотним та таким, що само по собі тягне скасування правильного по суті судового рішення.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 листопада 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4