Справа № 478/1287/18 Провадження № 1-кп/478/97/2018
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2018 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченої : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України ,
Відповідно до п. 1.5 посадової інструкції старший контролер-касир є матеріально відповідальною особою, про що з ним і Банком укладається договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Відповідно до розділу 4 посадової інструкції старший контролер - касир несе відповідальність за не виконання або не належне виконання функцій та обов`язків, встановлених цією посадовою інструкцією (п. 4.1.1), недотримання положень, інструкцій та інших розпорядчих документів банку (п. 4.1.2), порушення чинного законодавства, нормативних документів НБУ (п. 4.1.4), матеріальну шкоду, заподіяну з його вини згідно з чинним законодавством та укладеним договором «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» (п. 4.1.7).
Згідно п. 4.2 посадової інструкції у випадку невиконання своїх обов`язків контролер-касир може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності відповідно до чинного законодавства.
25.04.2016 року з ОСОБА_4 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_4 займає посаду старшого контролера касира, яка безпосередньо пов`язана із збереженням, обробкою, прийманням, видачею і перевезенням цінностей (пункт 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність); до посадових обов`язків ОСОБА_4 відноситься, зокрема, видача та приймання грошових коштів за рахунками клієнтів, організація роботи щодо забезпечення збереження грошових коштів і цінностей.
Відповідно до пп. 2.1 Розділу 2 Глави ІІІ Інструкції з організації касової роботи та здійснення касових операцій в установах АТ «Ощадбанк», затвердженої постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13.12.2012 № 693 (далі Інструкція № 693), приймання готівки та цінностей при виконанні прибуткових касових операцій здійснюється за прибутковими касовими документами. При цьому форми касових документів, для оформлення прибуткових касових операцій повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів НБУ, цієї Інструкції та внутрішніх нормативно-правових актів Банку (п. 2.8 Розділу 2 Глави ІІІ Інструкції № 693).
Згідно пп. 2.19 Розділу 2 Глави ІІІ Інструкції № 693 в підтвердження здійснення прибуткової касової операції клієнту має надаватися касовий документ (Квитанція або другий примірник прибуткового документа), роздрукований у відповідному програмному забезпеченні засобами АБС, підписаний касовим працівником та скріплений печаткою "КАСА № "/"Операційний відділ КАСА №".
Відповідно до п.7.14.5, розділу 7 глави ІІІ, Інструкції № 693, при зведенні каси касовим працівником, у разі виникнення розбіжностей фактичних сум готівки із сумами зазначеними у Касовому журналі, складається Акт про розбіжності (у двох примірниках):
- виявлені надлишки готівки оприбутковуються в операційну касу та відображаються в Касовому журналі.
Відповідно до п.5.2 Положення №196 платежі від Платників приймаються із застосуванням Програмно-апаратного комплексу Банку з приймання Платежів або безпосередньо в АБС. Інформація за операціями, здійсненими у Програмно-апаратному комплексі Банку з приймання Платежів, імпортується до АБС для подальшого перерахування коштів на рахунки Отримувачів засобами АБС. Усі операції з приймання Платежів за відповідними рахунками фіксуються у електронних регістрах бухгалтерського обліку бази даних Системи/АБС, протоколах Системи/АБС та Реєстрах операцій прийнятих Платежів, що роздруковуються із Системи/АБС та не допускають зміни їх змісту і є документами, що підтверджують виконання зазначених Касових операцій.
Відповідно до п.6.2 Положення № 196 анулювання/відміна операцій з приймання Платежів на користь отримувачів може бути проведено протягом Операційного часу Установи Банку, у день здійснення Платником операції зі сплати Платежу та до часу відправлення файлів перерахування коштів прийнятих Платежів на рахунки Отримувачів через СЕП/ВПС.
Відповідно до п.6.6 Положення № 196 комісійна винагорода Установи Банку за проведений Платіж при анулюванні Платежу Платнику не повертається.
Відповідно до п.6.7 Положення № 196 якщо при здійсненні операції з приймання Платежу Касиром допущено помилку у реквізитах Платежу, та у Систему введено невірну інформацію про суму Платежу або про інші реквізити Платежу, а також на квитанції про сплату Платежу вже проставлено відбиток кліше Системи (або роздрукована квитанція засобами Системи), що посвідчує здійснення операції з приймання Платежу за неправильними реквізитами, Касиру необхідно відмінити операцію здійснення Платежу, а саме:
1) здійснити сторнування операції з приймання Платежу у Програмно-апаратному комплексі Банку з приймання Платежів, де було прийнято Платіж;
2) оформити нову операцію з приймання Платежу у Системі із зазначенням правильних реквізитів Платежу, та, у разі необхідності надання Отримувачу Платежів першої частини прибуткового Касового документу, роздрукувати новий відповідний примірник прибуткового Касового документу (Заяву на переказ готівки) з новими, правильними реквізитами цього Платежу;
3) у разі необхідності надання Отримувачу Платежів першої частини прибуткового Касового документу, завірити Заяву на переказ готівки за новими виправленими реквізитами Платежу підписом Платника та своїм підписом;
4) належним чином оформлену роздруковану із Системи квитанцію про здійснення Платежу від Заяви на переказ готівки з новими реквізитами Платежу, завірити своїм підписом та надати Платнику;
5) якщо надання Отримувачу Платежів першої частини прибуткового Касового документу не передбачено за договором з Отримувачем, або платіж здійснюється за вільними реквізитами (без договірних відносин Банку з Отримувачем) - новий відповідний примірник прибуткового Касового документу формується у Системі, але не роздруковується;
6) у разі наявності прибуткового Касового документу (рахунку на сплату Платежів/Заяви на переказ готівки), інформацію за яким вже сторновано у Програмно-апаратному комплексі Банку з приймання Платежів, та квитанцію перекреслити навхрест, проставити на них номер сформованої у Системі нової Заяви на переказ готівки з виправленими реквізитами Платежу та приєднати їх разом з новою Заявою на переказ готівки з виправленими реквізитами Платежу (у разі необхідності надання Отримувачу Платежів першої частини прибуткового Касового документу) до щоденної звітності Установи Банку;
7) у разі наявності першої частини прибуткового Касового документу (повідомлення/Заяви на переказ готівки), інформацію за яким вже сторновано у Системі, проставити від руки прийняту суму Готівкою в Операційну касу Банку за новою Заявою на переказ готівки з виправленими реквізитами Платежу, завірити підписом Відповідальної особи та печаткою Установи Банку, що здійснювала Платіж, а саме: "КАСА № "/"Операційний відділ КАСА №";
8) у разі відсутності першої частини прибуткового Касового документу (повідомлення/Заяви на переказ готівки), інформацію за яким вже сторновано у Системі, проставити на відповідній квитанції від руки прийняту суму Готівкою в Операційну касу Банку за новою Заявою на переказ готівки з виправленими реквізитами Платежу, завірити підписом Відповідальної особи та печаткою Установи Банку, що здійснювала Платіж, а саме: "КАСА № "/"Операційний відділ КАСА №".
Відповідно до п.6.9 Положення № 196 у разі, якщо у Платника не вистачає коштів на сплату усіх своїх Платежів, Касир Установи Банку відміняє (сторнує) у Системі той Платіж, реквізити якого називає Платник. Перекреслює навхрест прибутковий Касовий документ сторнованого Платежу (повідомлення), на якому вже роздруковано кліше про його сплату (або Заяву на переказ готівки, роздруковану із Системи), робить на ньому відмітку «Платіж не відбувся», підписує його у Платника, завіряє його своїм підписом та печаткою Установи Банку - "КАСА №"/"Операційний відділ КАСА №". Прибутковий Касовий документ сторнованого Платежу Платнику не повертається, а додається до щоденної звітності Установи Банку.
Відповідно до п.6.10 Положення № 196 анульовані/відмінені Платежі відображаються у Реєстрах операцій прийнятих Платежів Установи Банку, як сторновані.
Відповідно до п.6.12 Положення № 196 Заяви Платників про повернення Платежів, у разі наявності - прибуткові Касові документи сторнованих Платежів, квитанції сторнованих Платежів (разом із Заявами на переказ готівки з виправленими даними Платежу та власноручним підписом Платника - у разі необхідності надання Отримувачу Платежів першої частини прибуткового Касового документу) підшиваються до Касових документів Операційного дня Установи Банку під Реєстри операцій прийнятих Платежів.
Відповідно до п. 8.3. Положення № 196, при закритті зміни та/або зведенні Операційного дня по Операційній касі у Системі, Касир виконує наступні дії:
- при виявленні розбіжностей, касир з`ясовує причини розбіжностей (можливі технічні збої Системи) та усуває їх у Системі за даними прибуткових Касових документів.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що обробляється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені : ч. 1 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні; ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення особою чужого майна, що перебувало в її віданні, вчинене повторно; ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення, офіційного документа який видається підприємством, з метою його використання підроблювачем; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа;ч 1 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована зміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах особою, яка має право доступу до неї, ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована заміна інформації, що оброблюється у автоматизованих системах, особою, яка має право доступу до неї, вчинене повторно .
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України і які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості , середньої тяжкості та тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, в особі Філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк».
Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що вана в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно неї у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується посередньо, активно сприяла розкриттю злочину.
Допитавши обвинувачену, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно неї не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачена ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначити останній міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2018 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 у визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання :
- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ч. 1 ст. 191 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень;
- за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із збереженням, обліком, розпорядженням товарно-матеріальних цінностей на строк один рік;
- за ч. 3 ст. 362 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із збереженням, обліком, розпорядженням товарно-матеріальних цінностей на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані із збереженням, обліком, розпорядженням товарно-матеріальних цінностей на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладенням виконання обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: