Справа № 460/4720/18
Провадження №1-кс/460/1004/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
11.10.2018 року вказане вище клопотання поступило до суду. Заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.09.2018 року про накладення арешту на належний йому на праві власності автомобіль марки "DAF" білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановити ухвалу про накладення арешту на дані автомобіль та напівпричіп шляхом позбавлення його, заявника, права відчуження відповідного майна, зобов`язати орган досудового розслідування повернути транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію.
В обгрунтування клопотання заявник вказує на те, що 13.09.2018 року слідчим суддею Яворівського районного суду Львівської області постановлено ухвалу про накладення арешту на дані транспортний засіб та напівпричіп, наповнені зерном пшениці, які вилучені під час обшуку, проведеного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2018 року за № 0001088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України). Місцем зберігання арештованого майна визначено територію фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявником та потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 . Зберігання арештованого майна у місці, яке знаходиться у володінні заінтересованих осіб, може призвести до його пошкодження або іншого негативного впливу на нього.
Він, заявник, є власником транспортного засобу та напівпричепа, тому згідно положень ч.ч. 10, 11 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вони не могли бути арештовані.
При накладенні арешту не повністю встановлено фактичні обставини справи, в ухвалі не зазначено, якого права - відчуження, розпорядження та/або користування і хто саме позбавляється. Накладення арешту на майно шляхом позбавлення можливості користуватися ним обмежує його права як власника, призводить до збитків. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Докази на підтвердження наявності таких ризиків відсутні.
Представник заявника при розгляді підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.
Слідчий заперечив проти задоволення клопотання, зіславшись на те, що автомобіль та напівпричіп є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке розслідується. Під час досудового розслідування дані речі оглянуто та щодо них призначено три експертизи. Скасування арешту матиме негативні наслідки для збереження майна, тому наявні ризики, які свідчать про необхідність перебування майна під арештом.
Заслухавши учасників судового провадження, з`ясувавши обставини, дослідивши документ, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.09.2018 року, постановленою у справі № 460/4108/18, накладено арешт на автомобіль марки «DAF» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , наповненим зерном пшениці, які вилучені під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.09.2018 року за № 0001088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 6, 7). Ухвала набрала законної сили 19.09.2018 року. Арешт застосовано задля забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З врахуванням положень ст.ст. 7, 9 КПК України вказаний вище обов`язок сторони кримінального провадження мають і під час розгляду питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Клопотання про скасування арешту майна мотивовано тим, що заявник є власником транспортного засобу та напівпричепа. Докази даних обставин заявник не надав.
У зв`язку з недоведеністю зазначених обставин, якими обгрунтовано клопотання, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 174, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:
у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1