Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 695/3213/16-к
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого: судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну захисника за призначенням ОСОБА_9 в кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Під час судового засідання 10.05.2018 обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про заміну захисника адвоката ОСОБА_9 , вказуючи, що останній неналежним чином виконує свої професійні обов`язки, як то жодного разу не відвідував його у слідчому ізоляторі, не робить запити щодо стану здоров`я обвинуваченого, не допомагає готувати процесуальні документи, що вказує на неузгодженість їх позицій щодо захисту, а тому він бажає відмовитись від цього захисника та одночасно просив призначити йому іншого.

Захисник ОСОБА_9 пояснив, що він належним чином виконує свої професійні обов`язки з метою належного правового захисту ОСОБА_7 , приймає участь у судових засіданнях, повністю ознайомлений із матеріалами кримінальної справи, у нього є всі документи, які має намір використовувати для захисту ОСОБА_7 , в тому числі і по стану здоров`я останнього.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , вказали на право обвинуваченого на вільний вибір захисника.

Прокурор при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Судом встановлено, що під час судового розгляду захист ОСОБА_7 здійснював захисник адвокат ОСОБА_10 . В зв`язку з тим, що позиція обвинуваченого щодо здійснення його захисту не співпадає із позицією захисника, 09.02.2018 за хвалою суду прийнята відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_10 з одночасним залученням захисника через Регіональний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області для здійснення захисту ОСОБА_7 за призначенням до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 09.02.2018 №023-0000196 для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_7 призначено адвоката ОСОБА_9 .

Беручи до уваги доводи обвинуваченого щодо розбіжностей у правових позицій з захисником, які підставу для відмови від захисника та реалізації права на вільний вибір захисника, слід звернути увагу, що право на захист, в аспекті права на отримання правової допомоги від адвоката не є абсолютним.

Конституційний Суд України в рішенні від 30.09.2009р. №23-рп зазначив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Разом з тим, гарантії забезпечення права на правову допомогу в частині вибору захисника можуть піддаватись обмеженням з боку держави в частині регулювання питань, що стосуються забезпечення безоплатної правової допомоги.

В цьому контексті слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини і у низці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все, при наданні безоплатної правової допомоги. У цьому випадку основним критерієм є інтерес правосуддя. Так у справі «Круасан проти Німеччини» ЄСПЛ відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (справа «Круасан проти Німеччини», рішення від 25.09.1992р., заява №13611/88, п.28). У цьому ж рішенні Суд наголошує, що стаття 6 п. 3 (с) Конвенції визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно. Призначаючи такого адвоката, національні суди повинні, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак вони можуть це обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (п.29 такого рішення ЄСПЛ).

Отже, мета діяльності захисника в кримінального провадженні є захист прав та інтересів учасників кримінального провадження передбаченими законом способами та засобами з дотриманням процесуальної форми.

З огляду на поведінку адвоката ОСОБА_9 та зміст його процесуальних дій судом не встановлено обставин, які свідчать про неналежне здійснення ним своєї функції та нездатність забезпечити належний рівень правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_7 . Фактів порушення обов`язків захисника, які визначені в ст. 47 КПК, адвокатом ОСОБА_9 судом не встановлені. Останній під час судового розгляду використовував засоби захисту, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 та з`ясування обставин, які спростовують його обвинувачення, пом`якшують чи виключають його кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що кількість відвідувань підзахисного в слідчому ізоляторі, ніяким чином не може бути оцінкою якості захисту, при цьому неодноразова відмова від захисника, в тому числі й за призначенням із повторенням одних і тих же підстав неузгодженість позицій підзахисного та захисника, може свідчити про зловживання обвинуваченим своїми правами з метою затягування судового розгляду.

За таких обставин суд не вбачає підстав для заміни захисника та приймає рішення відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого з цього приводу.

При цьому суд поважає право обвинуваченого на вільний вибір захисника та роз`яснено останньому, що він не позбавлений права самостійно або через родичів укласти договір із іншим захисником для забезпечення дотримання своїх прав, свобод і законних інтересів.

Керуючись ст. 45, 47, 49, 51, 52, 54, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну захисника за призначенням адвоката ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3