гСправа № 187/1141/17 Провадження №1-кп/0187/16/18
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1141/17 (кримінальне провадження №0000187) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

16.04.2017, близько 11 години ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши, що біля вищевказаного домоволодіння між ОСОБА_7 та раніше знайомим йому ОСОБА_4 відбувалася словесна сварка, після чого у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, 16.04.2017 близько 11 години останній вибіг з території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , наблизився до ОСОБА_4 і умисно наніс останньому один удар правою ногою в область грудної клітини, від чого ОСОБА_4 впав на поверхню дороги, після чого ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії наніс один удар правою ногою в область правого плеча і один удар лівою ногою в область правої кісті ОСОБА_4 , який в цей час перебував у положенні лежачи на лівому боці. У подальшому протиправні дії ОСОБА_5 було припинені його батьком ОСОБА_7

Надалі, через декілька хвилин почувши, що ОСОБА_4 телефонує до поліції ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 знову вибігли з території вищевказаного домоволодіння, при цьому ОСОБА_7 обхопив обома руками руки і тулуб ОСОБА_4 для запобігання подальшої бійки , а в цей час ОСОБА_5 умисно наніс два удари правою рукою стиснутої в кулак і один удар лівою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку (садно в області верхньої губи ліворуч, синці в області верхньої губи, носо-губного трикутника ліворуч, травматична екстракція 1-3 зубів праворуч на верхній щелепі та 1-2 зубів праворуч на нижній шелепі), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), а також тілесні ушкодження у вигляді синців правої кисті та правого плечового суглобу, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що 16.04.2017 він перебуваючи у дворі розташованого за адресою: АДРЕСА_2 побачив, що за двором ОСОБА_4 хватав за верхній одяг його батька ОСОБА_7 , після чого вибіг з двору та наніс ОСОБА_4 долонею удар в голову, внаслідок чого останній упав на землю. Після цього він повернувся до двору, а ОСОБА_7 допоміг потерпілому піднятися та викликали поліцію. При цьому потерпілий на його думку перебував в стані алкогольного сп`яніння, вів себе зухвало. Також повідомив, що будь-яких інших тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив, тілесні ушкодження, що зазначені в акті СМЕ не могли утворитися від одного удару. Вважає, що потерпілий сам вирвав собі зуби, оскільки вони в нього вставні. Пояснити звідки могли утворитися інші тілесні ушкодження у потерпілого не зміг, однак підтвердив, що до нанесення ним удару, на обличчі у потерпілого були відсутні будь-які тілесні ушкодження. Також вважає пояснення свідка ОСОБА_9 не правдивими, оскільки останнього на місці бійки не було. Цивільний позов про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди не визнав. Під час судових дебатів визнав цивільний позов в частині матеріальної шкоди у розмірі 1400 грн. 11 коп., яку на думку його захисника потерпілий поніс у зв`язку з неодноразовим придбанням лікарських препаратів, в основному «Нозоспрей», безпосередньо після конфлікту.

В ході судового розгляду кримінальної справи, суд допитав потерпілого, обвинуваченого, свідків, дослідив докази долучені прокурором, дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду та яким надано належну оцінку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , суду пояснив, що він працює на посаді голови Миколаївської сільської ради. 16.04.2017 року він до 10:00 год. займався організаційним питаннями виїзду людей до Храму, оскілки в той день було православне свято ОСОБА_10 . Після цього він поїхав до будинку його знайомого ОСОБА_9 та попросив останнього подивитися його авто, оскільки автомобіль гуркотів. З цією метою ОСОБА_9 сів у його автомобіль та попросив проїхатися та послухати гуркіт. Доїхавши до будинку АДРЕСА_3 , він побачив батька обвинуваченого ОСОБА_7 , зупинився та вийшов з машини. Потім він повідомив ОСОБА_7 , що у його родича ОСОБА_11 можуть виникнути проблеми, у зв`язки з тим, що останній не здав декларацію про доходи, після чого ОСОБА_7 почав йому голосно погрожувати фізичною розправою. Позаду себе він почув чиїсь кроки, обернувся та зразу ж отримав удар ногою в груди від обвинуваченого ОСОБА_12 , внаслідок якого впав на землю та отримав удар потилицею. Потім ОСОБА_12 наніс йому ще два удари ногою в плече та кисть руки, після чого обвинувачений разом з батьком пішли у двір. Він став викликати поліцію, зателефонував ОСОБА_13 . В цей час до нього знову підбіг обвинувачений та наніс три удари кулаком в обличчя, внаслідок чого вилетіли зуби, хлинула кров та пошкодилася перегородка носа. Після цього обвинувачений разом з батьком пішли по вулиці в сторону пустиря. ОСОБА_9 , який ввесь час перебував в його машині та був свідком побиття, вийшов та пішов за ними, щоб прослідкувати. Згодом на місце події приїхали ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого останні поїхали за місцем проживання ОСОБА_16 , щоб взяти його водійське посвідчення, оскільки потерпілий в такому стані не міг керувати автомобілем. Вночі того ж дня він прибув до 8-ї поліклініки м. Камянського та у зв`язку із святами чекав лікаря до ранку, після чого йому було призначено стаціонарне лікування. Вважає, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , дають не правдиві свідчення щодо неможливості перебування в машині свідка ОСОБА_16 , оскільки у свідків склалися до нього давні неприязні стосунки у зв`язку з виконанням ним своїх професійних обов`язків.

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 та його батька ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 16474 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. підтримав у повному обсязі, однак лише щодо відповідача ОСОБА_5 . Розмір матеріальної шкоди обґрунтував наявними чеками на придбання ліків, палива та рахунку на суму 8724,27 грн. який необхідно сплатити для проведення протезування зубів. Моральну шкоду обґрунтував тим, що внаслідок отриманих травм він протягом довгого часу позбавлений повноцінно пережовувати їжу, внаслідок чого загострилася виразка шлунку. Крім того він зазнав значного фізичного болю, підірваний його професійний авторитет, оскільки він постійно проводить публічні заходи, а за відсутності зубів у нього виникають певні труднощі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 16.04.2017 року до нього звернувся ОСОБА_4 та попросив подивитися його авто, оскільки автомобіль гуркотів. З цією метою він сів у його автомобіль та попросив проїхатися та послухати гуркіт. Доїхавши до вул. Високий Хутір смт. Миколаївка, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та почав розмовляти з ОСОБА_7 . В цей час з двору навпроти вибіг обвинувачений ОСОБА_5 та вдарив потерпілого ногою в груди, внаслідок чого останній впав, а він наніс ще два удари ногою лежачого, після чого повернувся у двір. Потерпілий почав телефонувати, однак обвинувачений знову вибіг з двору та наніс потерпілому три удари кулаком в обличчя. До побиття у потерпілого жодних тілесних ушкоджень не було, а після побиття були вибиті зуби, обличчя було все в крові. Крім нього свідків події не було, а сам він ввесь час знаходився в автомобілі, оскільки побоявся вийти.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 16.04.2017 року близько 11:00 год. йому зателефонував потерпілий та повідомив, що його побили. На місце події він прибув разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . У потерпілого були вибиті зуби, на автомобілі були сліди крові. ОСОБА_9 , який був на місці події попросив їх, щоб вони поїхали до нього до дому та привезли посвідчення водія. В той день він особисто відвіз потерпілого до лікарні в м. Камянське, однак у зв`язку зі святами йому в той день медичну допомогу не надали.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 16.04.2017 року зранку йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що потерпілого побили. На місце події він прибув разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_13 . У потерпілого були вибиті зуби, обличчя було в крові. ОСОБА_9 , який був на місці події повідомив їм про обставини побиття потерпілого, а також попросив їх, щоб вони поїхали до нього до дому та привезли посвідчення водія. Посвідчення водія передала дружина ОСОБА_9 особисто ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_19 (дружина свідка ОСОБА_9 ) суду повідомила, 16.04.2017 близько 09:30 за місцем її проживання приїхав потерпілий та попросив її чоловіка, щоб той послухав гуркіт в його автомобілі, після чого вони поїхали. Через деякий час до неї приїхав ОСОБА_13 та ОСОБА_15 та попросили посвідчення на ім`я її чоловіка, яке вона особисто віддала ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 16.04.2017 року до нього заїхав ОСОБА_13 та попросив поїхати з ним до потерпілого, так як останнього побили. По дорозі вони взяли з собою ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . На місці події потерпілий був один та від нього було чути запах алкоголю. При ньому потерпілий зібрав зуби. Після цього вони вирішили поїхати за водійським посвідченням ОСОБА_9 . Зміну своїх показів в суді стосовно місця знаходження ОСОБА_9 під час нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, пояснив тим, що підписував свідчення написані слідчим не вивчаючи їхнього змісту.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_9 та бачив як 16.04.2017 близько 12:00 ОСОБА_9 виходив зі свого будинку та сідав в красний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що 16.04.2017 близько 11:30 він перебував на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_21 , що знаходиться по сусідству з домоволодінням ОСОБА_9 , куди його запросили випити кофе, та особисто бачив, як ОСОБА_9 виходив зі свого будинку та сідав в красний автомобіль.

При цьому свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні спростувала слова свідка ОСОБА_20 , пояснивши, що 16.04.2017 вона разом з дочкою ОСОБА_23 з 08 години ранку та до вечора взагалі не перебувала у себе вдома та у зв`язку з чим нікого не запрошувала до себе.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що 16.04.2017 зранку йому зателефонував ОСОБА_7 та попросив поради, оскільки у нього стався конфлікт з потерпілим, на що він порадив викликати поліцію.

Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 суду пояснили, що вони є сусідами батька обвинуваченого. 16.04.2017 зранку бачили потерпілого, який перебував біля їхнього двору зі слідами крові на обличчі та вибитими зубами. З його слів тілесні ушкодження були нанесені обвинуваченим. При цьому крім потерпілого на вулиці нікого не було.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що 16.04.2017 зранку він перебував за місцем свого проживання. В цей час повз його двору проїжджав потерпілий, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Останній намагався з ним завести розмову, однак він відмовився, після чого потерпілий почав хватати його за капюшон. В цей час з його двору вибіг син ОСОБА_5 та відштовхнув потерпілого. Куди саме відштовхнув не бачив, оскільки був при цьому розвернутий спиною. Після цього повернулися у двір та викликали поліцію. Також повідомив, що інших осіб під час інциденту поряд не було.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що вона зустрічається з обвинуваченим. 16.04.2017 року вона разом з обвинуваченим перебувала в будинку його батька. Приблизно об 11:00 год. почула на вулиці крик. Обвинувачений побачив, що потерпілий тягав за капюшон ОСОБА_7 та після цього штовхнув потерпілого, внаслідок чого вони обидва впали на землю. Батько допоміг підняти потерпілого і вони пішли в будинок. Більше ніяких тілесних ушкоджень потерпілому обвинувачений не наносив. На обличчі потерпілого ніяких слідів побиття вона не бачила.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 просив прийняти міри до ОСОБА_5 , який 16.04.2017 близько 11:00 год. перебуваючи на вул. Високий Хутір поблизу буд. 83, спричинив йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 16.04.2017 року, відповідно до якого було оглянуто ділянку дороги на вул. Високий Хутір поблизу буд. 83 смт Миколаївка, та виявлено сліди бурого кольору на автомобілі марки «Опель», а також зафіксовані сліди бурого кольору на дорозі;

- речовими доказами: змиви речовини бурого кольору з автомобіля ОСОБА_4 та предмет чорного кольору зовні схожий на маркер;

- висновком експерта № 84-Е від 11.09.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку (садно в області верхньої губи ліворуч, синці в області верхньої губи, носо-губного трикутника ліворуч, травматична екстракція 1-3 зубів праворуч на верхній щелепі та 1-2 зубів праворуч на нижній шелепі), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), а також тілесні ушкодження у вигляді синців правої кисті та правого плечового суглобу, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 09.10.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , відповідно до яких останні показали яким чином ОСОБА_5 наносив удари потерпілому ОСОБА_4 , зокрема вказали про нанесення обвинуваченим потерпілому одного удару ногою в груди, в область правого плеча та по кисті правої руки, а також трьох ударів кулаками в область обличчя (з пояснень ОСОБА_9 ), а з пояснень ОСОБА_4 ударів кулаком в область обличчя було чотири;

- висновками експерта № 120-Е та № 121-Е від 11.10.2017 року, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли бути спричинені при механізмі та взаємному розташуванні потерпілого та нападаючого, як зазначено в протоколах проведення слідчих експериментів від 09.10.2017 за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 .

Під час досудового слідства 12.10.2017 були також проведені слідчі експерименти за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_26 , відповідно до яких останні показали яким чином ОСОБА_5 наніс удар потерпілому ОСОБА_4 , зокрема ОСОБА_26 вказала про нанесення обвинуваченим одного удару рукою кулаком в ліву частину щелепи потерпілого, а ОСОБА_7 вказав про нанесення обвинуваченим одного удару долонею в плече чи в обличчя потерпілого.

Однак згідно висновків експерта № 122-Е та № 123-Е від 13.10.2017 року, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 не могли бути спричинені при механізмі та взаємному розташуванні потерпілого та нападаючого, як зазначено в протоколах проведення слідчих експериментів від 12.10.2017 за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_26 , оскільки ОСОБА_26 вказує на одну механічну дію тупим твердим предметом в ділянку нижньої щелепи, а ОСОБА_7 вказує на одну механічну дію тупим твердим предметом без вказання місця прикладення.

Крім того під час судового розгляду справи за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 , у зв`язку з незгодою останнього з висновками експерта № 84-Е від 11.09.2017 року в частині, що стосуються тяжкості тілесних ушкоджень, судом було призначено комісійну судово-медичну експертизу, згідно висновків якої від 02.05.2018 № 89 встановлено наступне:
Згідно наданої медичної документації, у потерпілого мала місце гематома в області правого плечового суглобу, розміри та форма якої не відмічені. Також лікарями вказано, що має місце надрив зв`язки плечового суглобу. Але згідно описів в медичній документації рентгенограми правого плечового суглобу, а також при обстеженні рентгенограми плечового суглобу членами експертної комісії, кістково-травматичних ушкоджень не виявлено.

Тому, Згідно п, 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за № 6 та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України на Міністерства внутрішніх справ України, вказаний в медичній документації клінічно встановлений діагноз: надрив зв`язок правого плечового суглобу, об`єктивно не підтверджений, тому в рахунок при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не може сприйматися до уваги експертною комісією.

Лікарі лікувальних закладів можуть встановлювати той чи інший діагноз з метою запобігання ускладнень, які можуть виникнути в перебігу травматичного процесу або захворювання.

Судово-медичний експерт при проведенні обстежень, досліджень та різного характеру експертиз, повинен приймати до уваги тільки об`єктивні дані, а саме - наявність тілесних ушкоджень, їх характер, кількість, локалізація, термін зиникнення, ступень тяжкості, тощо.

Тому експерти вважають, що діагноз «надрив зв`язки правого плечового суглобу» встановлений лікарями на підставі скарг та повідомлення про травму, яка дала місце напередодні.

Характер тілесного ушкодження (гематома) свідчить про те, що це ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету, а також при ударі о подібний предмет, визначити характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого, в даному випадку, не представляється можливим, так як для цього нема об`єктивних судово-медичних даних (відсутні дані відносно форми та розміру гематоми).

Будь-яких судово-медичних даних, які б могли визначити конкретний термін виникнення вище зазначеного тілесного ушкодження, комісією експертів не встановлено, так як колір гематоми в медичній документації не вказаний.

Але, враховуючи наявність інших тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозкової травми з синцями, садном та травматичною екстирпацією зубів, не виключно, що пошкодження у вигляді гематоми правого плечового суглобу могло виникнути і в термін, вказаний в судово-медичної документації, а також в матеріалах кримінального провадження, тобто 16.04.2017 року.

Згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року за №6 та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України на Міністерства внутрішніх справ України, тілесне ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу з гематомою, по своєму характеру, відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеню, як таке, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як шість днів.

В судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_27 , яка суду пояснила, що повністю підтримує висновок комісійної судово-медичну експертизи від 02.05.2018 № 89 та вважає, що вона була проведена у відповідності до вимог законодавства. Зауваження потерпілого щодо проведення експертизи без огляду самого потерпілого вважає безпідставними, оскільки згідно інструкції допускається проведення даної експертизи без огляду особи, а наявної в матеріалах справи медичної документації було достатньо для здійснення висновків без огляду потерпілого. Вважає, що лікарський діагноз щодо наявності у потерпілого надриву зв`язки правого плечового суглобу, що був раніше встановлений лікарями, в ході проведення експертизи не знайшов свого підтвердження, оскільки спростовується наявними медичними дослідженнями, зокрема відповідними рентгенограмами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

При цьому суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого, відповідно до яких він наніс потерпілому лише один удар долонею в голову, що не могло завдати наслідків зазначених у висновку експерта, оскільки такі пояснення не підтверджуються іншими доказами по справі. Зокрема суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_26 та результатів слідчих експериментів за їх участю щодо підтвердження зазначених доводів обвинуваченого, оскільки вони спростовуються висновками експерта № 122-Е та № 123-Е від 13.10.2017 року так як вказаний свідками механізм спричинення тілесних ушкоджень не відповідає виявленим тілесним ушкодженням у потерпілого.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що до нанесення обвинуваченим ударів, на обличчі у потерпілого були відсутні будь-які тілесні ушкодження, а надані в судовому засіданні пояснення потерпілого щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з протоколом слідчого експерименту за його участю та висновком експерта № 120-Е від 11.10.2017 року, що був складений за результатами зазначеного слідчого експерименту.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 безпосередніми свідками нанесення тілесних ушкоджень не були, їхні свідчення мають значення лише для встановлення достовірності пояснень свідка ОСОБА_9 , щодо того, чи був він взагалі присутнім під час події злочину.

Так свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 вказують на те, що ОСОБА_9 взагалі не міг бути на місці події, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 зазначають, що його там не бачили, а свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 надали свідчення, що не виключають можливості ОСОБА_9 бути очевидцем вказаних подій.

Розглядаючи покази свідка ОСОБА_9 як доказу з точки зору його достовірності, суд враховує інші пов`язані докази досліджені в судовому засіданні, зокрема протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , висновок експерта № 120-Е від 11.10.2017 року, що був складений за результатами зазначеного слідчого експерименту. Враховуючи, що свідчення ОСОБА_9 повністю узгоджуються із зазначеними доказами, суд не має підстав вважати їх недостовірними.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Також суд враховує, що обвинувачений не одружений, не працює, інвалідом не являється, за місцем проживання характеризується задовільно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позовні вимоги визнав частково.

Обставин, що відповідно до ст. 66 та 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого та його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 Кримінального кодексу України, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді громадських робіт. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 16474 грн. 00 коп. суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні, з досліджених судом чеків наданих потерпілим встановлено, що ним дійсно понесені витрати на придбання ліків в період лікування в загальній сумі 3769, 77 грн. Вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.. 22, ст. 1166 ЦК України. На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення матеріальних збитків потерпілим долучено рахунок від 13.07.2017 року з КЗ «ДМСП ДОР» на суму 8724,27 грн., який необхідно сплатити для проведення протезування зубів, яку суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого, оскільки відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зазначені кошти є збитками, які потерпілий мусить понести для відновлення свого порушеного права. Крім чеків на придбання ліків потерпілий долучив чеки на придбання бензину та газу на загальну суму 2170 грн., які стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки є особистими витратами потерпілого та до шкоди завданої злочином не відносяться. Документальних підтверджень витрат потерпілого щодо решти заявленої матеріальної шкоди судом не встановлено.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.
Відповідно до роз`яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших змін. Зокрема, враховується стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_4 внаслідок побиття отримав легкі тілесні ушкодження. Потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у його моральних переживаннях за своє здоров`я та фізичних стражданнях під час нанесення тілесних ушкоджень та впродовж часу лікування; моральних переживаннях в зв`язку з підривом його професійного авторитету.

З огляду на обставини справи, доведеність вини обвинуваченого, беручи до уваги об`єм та тяжкість фізичних та моральних страждань потерпілого, пов`язаних з нанесенням йому тілесних ушкоджень, з урахуванням характеру злочину та особи обвинуваченого, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 7000 грн.

Керуючись статтями 368-370 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 12494 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн.. 04 коп. та моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі: змиви речовини бурого кольору з автомобіля ОСОБА_4 та предмет чорного кольору зовні схожий на маркер знищити; медичну документацію, що була долучена до справи з метою проведення судово-медичної експертизи від 02.05.2018 № 89 повернути за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1