У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009975 від 28.10.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: м. Красний Луч, Луганської області, українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, без постійного місця реєстрації в Україні, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
-11.03.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2ст. 187, 69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 06.04.2010 постановою Полтавського районного суду Полтавської області умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 1 місяць 24 дні,
-30.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , 27.10.2018 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. А. Навої, зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_7 та запросив останню до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 27.10.2018 приблизно о 19 год. 30 хв. зайшли до місяця проживання останнього, а саме до кв. АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 зачинив вхідні двері квартири на ключ. Через декілька хвилин ОСОБА_7 попросила ОСОБА_4 відчинити двері та відпустити додому, на що останній відмовив та вдарив ОСОБА_7 в область обличчя. В цей час у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні вищезазначеної квартири, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинні наміри, спрямовані на незаконне позбавлення волі, що полягало утримання ОСОБА_7 в приміщенні вищевказаної квартири, де вона більше не бажала перебувати, ОСОБА_4 почав наносити удари руками в область обличчя та тулубу ОСОБА_7 , тим самим подавляючи її волю і здатність до опору. На прохання ОСОБА_7 припинити нанесення їй ударів та випустити її з вищевказаної квартири не реагував та продовжував свої злочинні дії. Під час утримання ОСОБА_7 в приміщенні квартири, ОСОБА_4 використовував металевий ланцюг від велосипеда з метою залякування та пригнічення волі ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 змінив металевий велосипедний ланцюг на дерев`яну палицю та наніс декілька ударів в область ніг ОСОБА_7 , чим завдав останній фізичного болю.
Продовжуючи утримувати ОСОБА_7 в приміщенні вищезазначеної квартири проти її волі, ОСОБА_4 почув, що за вхідними дверима зі сторони сходинкової клітини працівники поліції просили відчинити двері, почав барикадувати вхідні двері квартири меблями, чим продовжив незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.
Згідно довідки МКЛШМД від 28.10.2018 у ОСОБА_7 виявлено: забійні рани м`яких тканин обличчя, перелом кісток носу, забій грудної клітини справа, забій передньої черевної стінки, забій лівого колінного суглобу.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.146 КК України.
28 жовтня 2018 року о 02 годині 25 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України після вчинення кримінального правопорушення.
28 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, допиту потерпілого, свідків, довідкою МКЛШМД та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності та вилученими речовими доказами.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, раніше судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав визначати розмір застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009975 від 28.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_4 не більше 60 днів з моменту його затримання до 26 грудня 2018 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: