Справа № 405/5571/18
Провадження № 1-кп/390/318/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

"31" жовтня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 01.04.2016, стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівна Знам`янського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює фізичною особою-підриємцем та директором ТОВ «Рамен Фемілі Менеджмент», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України,

встановив:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Також просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на тримання під вартою, аргументуючи тим, що під час досудового розслідування за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2018 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 105 720 грн. та покладено обов`язки, передбачені ст. 182 КПК України. Проте ОСОБА_5 не було внесено на депозитний рахунок заставу в сумі 105 720 грн.. Тому вважає за необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому на тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 вказав, що обвинувальний акт складений та підписаний старшим слідчим з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області, проте на цей час відсутні правові підстави для діяльності податкової міліції, а тому вважає, що обвинувальний акт складено та підписано неповноважною особою неіснуючого органу, тому підлягає поверненню, а кримінальне провадження закриттю. Крім того, захисник, посилався на те, що формулювання обвинувального акта є некоректним і не чітким, містить суперечності, що є порушенням права особи на захист. Прохав не застосовувати запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений з`являвся на виклики до слідчого, прокурора та суду. Від органів досудового розслідування обвинувачений не переховувався, а навпаки, коли йому стало відомо про здійснення щодо нього кримінального переслідування, то обвинувачений звернувся із клопотанням до слідчого судді про скасування постанови слідчого про зупинення провадження щодо нього у зв`язку із розшуком. Тому просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, у випадку застосування запобіжного заходу у виді застави просив врахувати матеріальний стан обвинуваченого, наявність у нього на утриманні малолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що наміру переховуватися від слідства чи суду він не має, весь час проживав за адресою своєї реєстрації. Коли стало відомо, що він перебуває в розшуку, то звернувся до чергової частини міського відділу поліції, де надав пояснення про місце проживання. Намагався оскаржити постанову слідчого про зупинення провадження у зв`язку із його розшуком, оскільки бажав, щоб розслідування щодо нього пройшло якомога швидше. Просив врахувати, що фактично на все його майно та банківські рахунки накладено арешт. По цій причині він звертався до суду першої інстанції про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши заявлені клопотання, думки сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, матеріали, надані сторонами разом із клопотаннями, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 16.10.2018 справа підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження немає.

Посилання захисника ОСОБА_4 про те, що обвинувальний акт складений неповноважною особою неіснуючого органу досудового розслідування суд розцінює наступним чином. Відповідно до п. 14 ст. 92 Конституції України правовідносини, які виникають під час здійснення досудового слідства, регламентуються виключно законами України, зокрема нормами КПК України. Згідно із положеннями статті 1 КПК України порядок кримінального провадженя на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Підпунктом в пункту 1 частини 1 статті 38 КПК України визначено, що до органів досудового розслідування відносяться слідчі підрозділи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства. Пункт 17 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що слідчий - службова особа органу, що здійснює контроль за додержаними податкового законодавства уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.п. 58 п. 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 ДФС провадить відповідно до закону досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків.

В абз. 1 ч. 3 ст. 216 КПК України зазначено, що слідчі органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 204, 205, 205-1, 212, 212-1, 216, 218-1, 219 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування здійснювалося повноважною посадовою особою органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Що стосується твердження сторони захисту про неконкретність обвинувачення, то суд виходить із наступного. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентними органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Європейської Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод ЄСПЛ покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (Девеер проти Бельгії від 27 лютого 1980 року). Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формолою - формулюванням обвинувачення. Тому суд не може визнати вказані твердження захисника як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання захисника ОСОБА_4 на відсутність відображення в реєстрі матеріалів, наданих ним як докази сторони захисту, також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ч. 2 ст. 109 КПК України містить чіткий перелік відомостей, які повинні міститься в реєстрі: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Таким чином, обвинувальний акт складено відповідно до ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 01.04.2016.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження своєю ухвалою має право змінити, скасувати або обрати запобіжний захід до обвинуваченого.

Вирішення питання про зміну запобіжного заходу судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Аналізуючи наведені сторонами аргументи щодо обрання запобіжного заходу, суд виходить із наступного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти… («В. проти Швейцарії» (W v Switzerland), 14379/88, 26.01.1993).

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, і самостійною підставою для тримання особи під вартою, чинним законодавством України, не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. ст. 177, 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

В своєму клопотанні прокурор звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 був оголошений в розшук та не вніс заставу визначену ухвалою слідчого судді від 27.07.2018.

Як вбачається із наданої стороною захисту ухвали слідчого судді Ленінського районного суд м. Кіровограда від 04.05.2018, обвинувачений ОСОБА_5 звертався до суду із скаргами на дії слідчих та прокурора та з клопотанням про відновлення досудового розслідування кримінального провадження, на підставі якого ОСОБА_5 перебував у розшуку. У мотивувальній частині вказаної ухвали вказано, що ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000020 не набув статусу підозрюваного у спосіб, передбачений КПК України, а відтак не є стороною кримінального провадження, у зв`язку з чим останній та його захисник адвокат ОСОБА_4 не наділені правом на оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з чим скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Аналогічних висновків доходять слідчі судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у своїх ухвалах від 12.04.2018 та 05.05.2018. Предметом розгляду вказаних скарг було також намагання ОСОБА_5 та його захисника примусити слідчого та прокурора відновити кримінальне провадження та провести досудове розслідування.

Стороною захисту також долучена відповідь начальника Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, відповідно до якої ОСОБА_5 через сайт МВС дізнався про те, що перебуває у міждержавному розшуку, тому самостійно вирішив звернутися до поліції для узгодження питання щодо його розшуку. Ця заява зареєстрована до ЖЄО Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за № 17042 від 10.04.2018. Вказане підтверджує слова обвинуваченого ОСОБА_5 , що він після того як дізнався, що перебуває в розшуці, офіційно звернувся до правоохоронних органів.

З огляду на висновки, зроблені слідчими суддями у своїх ухвалах, а також на позицію обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування, суд розцінює вказане як доказ відсутності наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як доказ того, що сторона обвинувачення під час досудового розслідування намагався змінити запобіжний захід, прокурор надав копію клопотання про зміну запобіжного заходу від 03.08.2018, проте на вказаному клопотанні немає відмітки суду про прийняття, а також відсутні будь-які відомості про прийняття по вказаному клопотанню рішення.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що слідчий та прокурор під час досудового розслідування фактично не ініціював питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий, при цьому зміг провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії за участі обвинуваченого, а останній з`являється за викликом до суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід до обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не надано доказів, які б свідчили про спроби ухилитися від слідства та суду, не зазначено можливостей впливати на свідків.

В той же час суд звертає увагу, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки обвинуваченого (перебуває в шлюбі із ОСОБА_6 , виховує малолітніх доньок ОСОБА_7 , 2008 р.н., та ОСОБА_8 , 2015 р.н.)., займається підприємницькою діяльністю.

Згідно із ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В ч. 7 ст. 194 КПК України зазначено, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, соціальні зв`язки, матеріальний стан, активну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування, вжиття ним заходів із відновлення досудового розслідування, відсутність достовірних доказів переховування від досудового слідства чи суду, а також вжиття в ході досудового розслідування заходів забезпечення провадження у виді накладення арешту на майно ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру застави до суми, яка б забезпечила належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 на час судового розгляду, і вважає за можливе зменшити розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн.

Відповідно до ст. 3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, санкція найтяжчої статті за інкриміновані злочини передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох років до шести років, обставини, які виключають складення досудової доповіді, передбачені ст. 3141 КПК України, відсутні, а тому суд вважає необхідним складення досудової доповіді.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 181, 182, 183, 193, 194, 201, 314, 3141, 315, 316 КПК України, Європейською Ковенцією про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), практикою Європейського суду з прав людини, суд

постановив:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 01.04.2016, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з обов`язковою участю прокурора, обвинуваченого, захисника на 10 год. 08 листопада 2018 року.

В клопотання прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Зменшити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, встановивши заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок р/р №2505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача МФО 820172 - застава за ОСОБА_5 ..

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування з свідками по справі;

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кородон, інші документи, які дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_5 , яку надати до суду на судовий розгляд.

Копію ухвали направити уповноваженому органу з питань пробації для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1