АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/381/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1525/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 26 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою технічною освітою, не одруженого, до арешту не працюючого, засудженого: 1) 06.07.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на роки; 2) 18.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. З ст. 185, ч. З ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 26 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Приймаючи таке рішення за клопотанням ОСОБА_9 , суд зазначив, що засуджений не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки на засудженого протягом 2015 року накладалося 5 стягнень у вигляді доган та поміщення до ДІЗО, а подальші заохочення засудженого адміністрацією установи з метою стимулювання його правослухняної поведінки; ще не є ознакою виправлення засудженого. Також суд зазначив, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначив про тяжкість та характер вчинених ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину та умисного особливо тяжкого злочину та форму вини, а саме вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України, значний строк невідбутого покарання, нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу скасувати та вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування посилається на те, що з 05.09.2013 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська ВК (№18)». За час відбування покарання мав 5 стягнень, які на теперішній час погашені, був 5 раз заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований на виробництві колонії до цеху №3 - слюсарем складальником. Також зазначає, що до праці ставиться добре, доручену роботу виконує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персонал установи ставиться добре. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Підтримує родинні стосунки з матір`ю та батьком шляхом телефонних розмов, листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Позов на користь держави на загальну суму 441 грн. 00 коп., відшкодував у повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 18.07. 2013 року за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
З 05.09.2013 року Соколов відбуває покарання в Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)».
Як вбачається із характеристики, наданої адміністрацією виправної колонії засуджений за час відбування покарання допускав порушення режиму тримання , мав 5 стягнень в 2015 році,в т.ч. тричі у виді поміщення в ДІЗО, які в даний час погашені. Заохочувався також 5 разів за сумлінну поведінку, ставлення до праці , за виконання покладених обов`язків , дотримання трудового розпорядку та безпеки праці.
Із тексту характеристики вбачається , що на засіданнях комісії установи в 2016 році та в 2017 році при розгляді питань про можливість застосування до ОСОБА_8 статей 100-101 КВК України, ст. 82 КК України було визнано , що він не став на шлях виправлення.
Також в 2017 році прокурором було скасовано рішення тієї ж комісії про направлення до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.
Зазначені обставини було вірно встановлено судом та їм надана належна оцінка з урахуванням роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці .
Сумлінне ставлення до праці може проявлятися у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки. Надана адміністрацією установи виконання покарань характеристика ОСОБА_8 таких даних не містить.
Із характеристики вбачається, що ОСОБА_8 був судимий за тяжкі та особливо тяжкі умисні злочини. Будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням він знову вчинив умисний та особливо тяжкий злочини.
Все це характеризує його як особу із антисоціальною спрямованістю.
Аналізуючи наведені вище дані про поведінку ОСОБА_8 за весь час відбуття покарання у виправній колонії, дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із висновками суду, що до закінчення призначеного судом строку покарання не досягнута його основна мета виправлення засудженого.
Виходячи із цього колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 404,405,407, ст.418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 , КПК України, колегія суддів,

П О СТ А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
УхвалуЖовтневого районного суду м.Харкова від 26 лютого 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді