Справа № 308/5243/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001585, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що в період часу з 19:30 год. по 21:15 год. 13.05.2018 року невстановлена особа діючи умисно, шляхом пошкодження скла на автомобілі марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі дороги, а саме біля будинку АДРЕСА_1 , таємно викрала пластиковий конверт в якому знаходились документи та грошові кошти в розмірі 1600 гривень, належні ОСОБА_3 , чим останньому було завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

За даним фактом 14 травня 2018 року СВ Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР за №0001585 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Як вказує потерпілий ОСОБА_3 , 13.05.2018 року у зв`язку із виїздом за межі міста для відпочинку, він залишив належний йому автомобіль марки «Мерседес», у свого товариша ОСОБА_4 . Припаркувавши вказаний автомобіль на узбіччі дороги біля будинку №9, що по вул. Дендеші в м. Ужгород, ОСОБА_3 залишив у своєму автомобілі у бардачку пластиковий конверт з документами та грошовими коштами в розмірі 1600 гривень (купюрами номіналом по 200). Зачинивши автомобіль близько 19:30 год. ОСОБА_3 пішов до свого помешкання, після чого о 21:15 год. йому зателефонував товариш ОСОБА_5 та повідомив, що з автомобіля викрали грошові кошти.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 13.05.2018 року близько 21:00 год. ОСОБА_6 знаходився в магазині АВС за адресою: м. Ужгород, вул. Дендеші, 3, та в той час до магазину увійшов невідомий йому чоловік, який придбав собі пиво «Закарпатське», та розрахувався купюрою 200 гривень, після чого вийшов на вулицю і пішов у невідомому напрямку. Після цього, через декілька хвилин до магазину увійшов сусід ОСОБА_5 та повідомив, що в його знайомого з автомобіля викрали грошові кошти з запитав його, чи той не бачив підозрілих осіб з великими купюрами, на що ОСОБА_6 відповів, що бачив підозрілу особу в магазині близько 3 хвилин тому. Після цього, вони вийшли на вулицю та побачили вищевказану невідому особу, яка рухалась в сторону вул. Української та на прохання зупинитись даний чоловік почав втікати, після чого через декілька хвилин до них приїхали працівники поліції, яким ОСОБА_6 повідомив опис та напрямок куди побіг вищевказаний громадянин.

В подальшому, СОГ було встановлено вищевказану підозрілу особу, якою виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий 13.05.2018 року добровільно видав працівникам поліції в ході огляду місця події, а саме у приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області грошові кошти в сумі 765 гривень (номіналом 5, 10, 50, 100, 200 - 3 шт.), які в подальшому було упаковано у спецпакет Експертної служби МВС України №1382087.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що вищевказані грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 , є викраденні з автомобіля ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_8 зупинитись, почав втікати. Отже зазначені грошові кошти є предметом вчиненого злочину, мають значення речового доказу відповідно до ст. 98 КПК України, і являються тимчасово вилученим майном, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити захід у вигляді арешту вказаного майна.

За таких обставин слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучені речі, а саме грошові кошти в сумі 765 гривень, які 13.05.2018 року під час огляду місця події у приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10А, були вилучені у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_2 , та упаковані у спецпакет Експертної служби МВС України №1382087.

Дослідивши внесене слідчим клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

До клопотання слідчим не додано належних доказів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, зокрема те, що вказані у клопотанні грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та мають значення речового доказу саме у кримінальному провадженні №0001585. В клопотанні відсутні точні відомості про грошові кошти (номінал купюр, серії банкнот тощо), на які слід накласти арешт.

Дані обставини в своїй сукупності позбавляють суд можливості вирішити заявлене слідчим клопотання про арешт майна по суті.

Зі змісту ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слід звернути увагу, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2018 року № 308/5243/18 клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001585, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно вилучене 13.05.2018 року під час огляду місця події у приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у гр. ОСОБА_7 , у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України було повернуто прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Проте, 21.05.2018 року слідчий повторно, шляхом поштового відправлення, звернувся до слідчого судді з аналогічним клопотанням без усунення недоліків, які вказані в ухвалі від 18.05.2018 року. Дане клопотання зареєстроване в суді 24.05.5018 року.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в пункті 4 розділу 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року при вирішенні цього питання (клопотанням про арешт майна) слід керуватись такими нормами. Ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні. При цьому, слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Стороною кримінального провадження разом з клопотанням про арешт майна клопотання про поновлення процесуального строку не подавалось.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повторно повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001585, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно вилучене 13.05.2018 року під час огляду місця події у приміщенні адміністративної будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у гр. ОСОБА_7 , - повторно повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1