Провадження №1-кс/127/6502/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , від 18.05.2018 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25.05.2018 року звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , від 18.05.2018 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Скарга мотивована тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 08.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 08 квітня 2018 року біля 13:год. 30 хв. на автодорозі «м, Могилів-Подільський -- смт. Літин», в районі повороту на с. Новоселиця, Жмеринського району Вінницької області водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Шкода Тур», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись вказаною автодорогою, виконуючи маневр повороту на с. Новоселиця, Жмеринського району Вінницької області, допустив зіткнення із мотоциклом «BMW R1150 RT», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
15 травня 2018 року заявник звернулася з письмовим клопотанням до старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про залучення її до провадження як потерпілу, так як ОСОБА_7 був її покійним чоловіком.
Однак, вказаному факту слідчим не надано належної оцінки. 21 травня 2018 року вона отримала наручно постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 18.05.2018 про відсутність достатніх підстав для визнання її потерпілою у даному кримінальному проваджені.
Саме з цієї дати - 21.05.2018 просить обраховувати строк на оскарження.
Вважає оскаржувану постанову слідчого незаконною, такою, що порушує її права та законні інтереси, і підлягає скасуванню з наступних підстав.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Згідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудову провадженні можуть бути оскарженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України слідчий або прокурор мають право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, виключно за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.
Очевидною підставою для подання заяви про визнання потерпілою стало те, що внаслідок ДТП загинув її чоловік - ОСОБА_7 а також був пошкоджений мотоцикл «BMW R1150 RT», який є спільним майном подружжя, тому даним кримінальним правопорушенням мені заподіяно матеріальну та моральну шкоду.
На сьогоднішній день досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться розшукові слідчі дії, жодній особі не повідомлено про підозру, однак, з мотивувальної частини постанови слідчого, зокрема, виклад фактичних обставин, заявник довідалася, що саме покійний чоловік, порушивши ПДР, почав рухатися на випередження, в той час, як інший учасник ДТП виконував маневр повороту.
Висновок слідчого про винуватість мого покійного чоловіка у ДТП зроблений передчасно і поза повноваженням слідчого, оскільки особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Не перебуваючи в статусі потерпілої заявник не має змоги довідатися про хід розслідування даного кримінального провадження, ознайомитися з матеріалами справи,наявними експертизами, допитами свідків, а також подати у відповідно установленому законом порядку свої докази.
Також після винесення вказаної постанови заявник позбавлена можливості реалізації передбачених ст. 56 КПК України процесуальних прав, як потерпіла, а також пред`явити до винної у заподіянні шкоди особи цивільний позов у кримінальному провадженні, як це передбачено ст. 128 КПК України і пунктом 23 ППВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Потерпілий, якому внаслідок учинення транспортного злочину заподіяно моральну, фізичну чи майнову шкоду, вправі пред`явити цивільний позов про її відшкодування, який має бути розглянутий разом із кримінальною справою.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 08.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
15 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулася з письмовим клопотанням до старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про залучення її до провадження як потерпілу, так як ОСОБА_7 був її покійним чоловіком.
Постановою слідчого старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 18.05.2018 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви та у визнанні його потерпілою у кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року.

Постанову слідчого мотивована тим, що підстав для залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження в якості потерпілої відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як вказано в ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Пункт 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як-то рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_3 є дружиною покійного ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , в якому зафіксовано реєстрацію шлюбу між ними 05.09.2009 року.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , від 18.05.2018 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , від 18.05.2018 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зобов`язати старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000134 від 08.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя