Єдиний унікальний номер 235/717/18
Номер провадження 11-кп/775/648/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 11-кп/775/648/2018 Головуючий у 1-інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 235/717/18 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № за № 0000213 від 06.02.2018 року, щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого в місті Красноармійську Донецької області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу 17 серпня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з випробуванням з іспитовими строком на 2 роки, не працюючого, не одруженого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, покладено на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки. Вирок щодо ОСОБА_9 не оскаржений, тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Вироком суду встановлено, що 04 лютого 2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_2 , спільно вживали алкогольні напої. В ході спілкування ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, упродовж дії встановленого судом іспитового строку, запропонував ОСОБА_9 відправитись на територію непрацюючої автобази, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , щоб таємно викрасти наявне там чуже цінне майно. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вступили між собою у злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, що належить незнайомому їм раніше ОСОБА_10

04 лютого 2018 року біля 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до воріт автобази, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, знаючи, що про їх дії нікому не відомо, керуючись прямим умислом і корисливим мотивом, проникли через ворота, на яких був відсутній запірний пристрій, у двір вказаної автобази, де на автостоянці побачили автомобіль марки КАМАЗ моделі 5510, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1991 року випуску. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до вказаного автомобіля та відкрили коробку акумуляторного відсіку автомобіля, звідки викрали акумуляторну свинцеву стартерну батарею марки KINETIC 6CT-190A3(3), WESTA, в корпусі чорного кольору, на 190 Ампер, вартістю 3 404 гривень та аналогічну акумуляторну свинцеву стартерну батарею марки KINETIC 6СТ-190АЗ(3), WESTA, в корпусі чорного кольору, на 190 Ампер, вартістю 3 404 гривень, загальною вартістю 6 808 гривень. Після чого з викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6808 гривень.

З даним вироком не погодився обвинувачений ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, призначити більш м`яке покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що суд у вироку зазначив обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину, але не врахував вказані обставини при призначенні покарання.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 належним чином повідомленні про дату, місце та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладання справи не надавали. Оскільки їх участь в розгляді справи не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності обвинувачених, потерпілого.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційну скаргу останнього підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильність кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 185 КК України.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оскаржена, тому, в порядку ст. 404 КПК України, в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються.

Розмірковуючи над доводами обвинуваченого ОСОБА_8 щодо призначення останньому надмірно суворого покарання, колегія суддів зробила такий висновок.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання, суди зобов`язані дотримуватись загальних засад його призначення, бо через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про його особу та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах, установлених санкцією статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до категорії середньої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, характеристики за місцем мешкання, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_11 є особою, що вживає спиртні напої, не працює, від сусідів скарг не надходило, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2016 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; з 2003 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість F 70,0.

Судом взято до уваги як обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого та сприяння у розкритті злочину, а також обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Рецидив злочину як обставина, що обтяжує покарання, не підтверджується матеріалами провадження. Але її відсутність не може в даному випадку вплинути на розмір та вид обраного судом покарання.

Згідно з ч.ч.5,6 ст.314-1 КПК України досудова доповідь не може використо¬вуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, одночасно, висновки досудової доповіді характеризують особу обвинуваченого і не повинні ігноруватися судом при вирішенні питання щодо виду та міри покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано взяв до уваги при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_11 висновки досудової доповіді щодо останнього, відповідно до якої обвинувачений має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити високий ризик небезпеки для суспільства.

Крім того, слід звернути увагу, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в тому числі й за злочини проти власності, покарання за які ОСОБА_11 призначалось на підставі ст.ст. 75,76, 104 КК України, з іспитовим строком, тобто у обвинуваченого була реальна можливість змінити життя, займатися суспільно корисною справою, працевлаштуватися, проте, належних висновків для себе останній не зробив, і будучи особою, що не відбула покарання за попереднім вироком, вчинив новий злочин.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення вказаного злочину у виді 2 років 6 місяців, тобто в половину менше від максимально можливого строку позбавлення волі, суд першої інстанції в повному обсязі врахував всі обставини, що пом`якшують покарання, тому доводи апеляції є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Суд, обираючи вид та розмір покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України та вмотивував своє рішення, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не вбачає і колегія суддів, а призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 і попередження нових злочинів.

Так як ОСОБА_8 скоїв злочин в період невідбутої частини покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року, то суд цілком обґрунтовано застосував положення ст. 71 КК України та призначив покарання за сукупністю вироків.

Під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції будь-яких порушень норм процесуального чи матеріального права, які б свідчили про безумовне скасування чи зміну рішення суду першої інстанції, не встановлено, у зв`язку з чим вирок слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407,409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскарженою в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: