Справа № 589/3858/17
Провадження № 1-кс/589/289/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про бездіяльність керівника органу досудового розслідування ОСОБА_4 , та зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування ОСОБА_4 , що полягає в не організації повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 12.01.2017 року, невжиття заходів у встановленні події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила та зобов`язання Бережного вчинити дії.

В судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити його.

Представник прокуратури в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Слідчий суддя заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали додані до скарги приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області знаходилось кримінальне провадження № 0000045 від 12.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України.

В рамках цього провадження 19 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Шосткинської місцевої прокуратури з клопотанням у якому виказував невдоволення діями слідчого ОСОБА_5 при розслідуванні злочинів за його заявою та просив прокурора надати вказівки слідчому.

Так Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з вимогами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК в порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Таким чином ст. 303 КПК України, не передбачено оскарження дій керівника органу досудового розслідування щодо не організації повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім цього зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Зокрема клопотання ОСОБА_3 від 19 лютого,2018 р. було розглянута керівника органу досудового розслідування Бережним і відмовлено в його задоволенні. Вказане рішення ОСОБА_6 оскаржував до Шосткинського міськрайонного суду, а тому нема законних підстав визнавати бездіяльність керівника органу досудового розслідування ОСОБА_4 .

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов`язання керівника органу досудового розслідування ОСОБА_4 призначити експертизу в зазначеному провадженні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В даному випадку суд позбавлений можливості зобов`язувати слідчого винести постанову та провести слідчу дію, оскільки у відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, таких повноважень не має.

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що постановою від 13.04.2018р. кримінальне провадження № 0000045 закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, та на час розгляду скарги дана постанова слідчого не скасована.

Відповідно до ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 307 КПК України, що регламентує перелік рішень за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, в разі визнання скарги обґрунтованою слідчий суддя може прийняти судове рішення про скасування рішення прокурора і зобов`язати його вчинити певну дію, що неможливе при закінченні досудового розслідування та не скасованої постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В даному випадку суд позбавлений можливості зобов`язувати слідчого винести постанову та провести слідчу дію, оскільки у відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тому слідчий суддя відповідно до вимог чинного Кримінального процесуального кодексу України, таких повноважень не має.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні скарги, щодо визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування СВ Шосткинського ВП ГНВП ОСОБА_4 , та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1