Справа № 136/143/18
провадження №1-кп/136/80/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 23.01.2018 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
23.01.2018 близько опівночі, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись на території свого домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, маючи злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, шляхом застосування фізичної сили, стягнув свою дружину ОСОБА_5 з ліжка, на якому вона лежала та випхав її у веранду будинку, після чого у присутності своєї доньки ОСОБА_6 та малолітньої онуки ОСОБА_7 за допомогою ножа почав погрожувати дружині вбивством та розмахував перед її обличчям вищевказаним предметом, чим створив загрозу для її життя та здоров`я.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.4ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, вказуючи на те, що дійсно 23.01.2018 близько опівночі, він, ОСОБА_3 , прийшов до свого домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , Його дружина, ОСОБА_5 , звернулась до нього, як до особи середнього роду, що його дуже обурило. Бажаючи її провчити він, ОСОБА_3 , стягнув свою дружину ОСОБА_5 з ліжка, на якому вона лежала та випхав її у веранду будинку, після чого у присутності своєї доньки ОСОБА_6 та малолітньої онуки ОСОБА_7 приставив їй ножа до горла чи махав ним, вказуючи на те, що до нього слід звертатись правильно, а не як до особи середнього роду. Всі інші обставини не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проте у вчиненому ОСОБА_3 щиро кається і обіцяє більше такого не робити та не зловживати спитним.
Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.296 КК України, вона доведена належними та допустимими доказами дослідженими в ході судового розгляду, а саме:
- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 23 січня 2018 року ОСОБА_3 , будучи на підпитку, прийшов до будинку близько опівночі. Коли вона висловила своє невдоволення, то він почав випихати її з будинку та погрожував ножем, прикладаючи його до її шиї, при цьому вона дуже злякалась, оскільки ОСОБА_3 був дуже п`яний, агресивний і не прогнозований. Дочка, почувши крики підвелась та почала просити його аби він її не зачіпав, у цей час вона сховалась у кімнаті, а дочка подзвонила до поліції;
- показами свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що 23 січня 2018 року десь опівночі, коли вони спали, вона почула крики батьків, які між собою сварились. Вставши вона побачила як батько випихав матір в двері з будинку, вона просила не зачіпати її, однак він не зважав на те уваги, кричав на неї, матюкався, махав ножем, прикладав до материної шиї та казав, що заріже її. Вона почала умовляти батька покинути ножа, а мати в цей час сховалась, тоді вона подзвонила до поліції. Під час цих подій її малолітня донька ОСОБА_7 сильно злякалась кричала і плакала.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується також речовим доказом, який був оглянутий судом, а саме: ніж марки "GERBER" №8971016А з рукояткою зелено - чорного кольору із чохлом чорного кольору, який було поміщено в пакет №3062610 з надписом «Україна МВС Експертна служба» та який було добровільно видано самим ОСОБА_3 ..
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яке вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується задовільно; є учасником АТО проходив службу з 28.07.2015 по 27.10.2016; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Судом враховано досудову доповідь органу пробації, за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення високий, його виправлення у суспільстві становить високу небезпеку, однак можливе за умови здійснення за ним нагляду з боку уповноважених органів пробації.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у присутності дитини, вчинення злочину щодо подружжя.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України. Даний висновок суду грунтується на тому, що злочин ОСОБА_3 вчинено вперше, поведіка обвинуваченого є наслідком психотравматичного фактору участі в бойових діях, зумовлена зневажливим зверненням потерпілої до обвинуваченого та думку потерпілої ОСОБА_5 , яка вказала, що вибачила обвинуваченого і просила не позбавляти його волі, оскільки за час судового провадження обвинувачений щиро розкаявся, суттєво змінив свою поведінку, припинив вживати алкогольні напої, веде себе в побуті пристойно, намагався працевлаштуватись.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої.

Речовий доказ - ніж марки "GERBER" №8971016А з рукояткою зелено - чорного кольору, який зберігається в кімнаті речових доказів Липовецького ВП, - конфіскувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1