Справа № 460/4029/17
Провадження №1-кп/460/215/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 14.01.2015, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :
12.10.2014 обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за мобілізацією, умисно, порушуючи військову дисципліну через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків без поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та по 05.12.2014 проводив службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 12.10.2014 без дозволу командування залишив військову частину і з того часу по 05.12.2014 перебував за місцем свого проживання. Службу залишив у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) самовільно залишив військову частину без поважних причин.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку не покидати територію військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення з військової служби, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Командиру військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1