АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/454/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/748/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Дергачівського районного суду Харкивської області від 14.11.2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.11.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000555 від 24.09.2014 року, відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_11 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.2 ст. 125 КК України, повернутий прокурору.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що в обвинувальному акті не дотримано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому взагалі відсутнє формулювання обвинувачення , отже обвинувальний акт не відповідає вимогам закону по формі та змісту.

Крім того заначив, що обвинуваченим інкримінується скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - навмисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, в той час як така правова кваліфікація Кримінальним Кодексом України не передбачена і вказана стаття КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Вважжає дані недоліки порушують в цілому право обвинувачених на захист від обвинувачення і унеможливлюють постановлення законного рішення суду.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 14.11.2017 року скасувати, обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог посилається, що обвинувальний акт складено у відповідності з чинним КПК України, в ньому викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Викладене в обвинувальному акті розкриває всі ознаки злочину, що і буде доказуватись прокурором під час судового розгляду.

Крім того заначає, що суд повертаючи обвинувальний акт прокурору в мотивувальній частині ухвали кокретно не вказав в чому саме полягають порушення вимог закону при складанні обвинувального акту та не навів жодної об`єктивної підстави його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Вважає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України та у ньому містяться всі необхідні відомості. Крім цього заначає, що ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 28.04.2016 року вже був повернутий обвинувальний акт прокурору з анологічних підстав, при цьому ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.06.2017 року вказене рішення було скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції та вказано, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу ; пояснення захисників та обвинуваченої , які заперечували проти її задоволення ; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Обвинувальний акт відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України повинен містити не тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , але й формулювання обвинувачення.

В порушення цих вимог закону обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не містить формулювання обвинувачення, а лише вказівку , що вказані особи підозрюються за ч.2 ст. 125 КК України та ч.2 ст. 27 , ч.2 ст. 125 КК України, відповідно , викладено фактичні обставини кримінального правопорушення і правова кваліфікація дій.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Згідно ч.1 ст. 348 КПК Україн и, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення , встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Згідно вимог ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює обвинувальний вирок, в ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України , під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Ухвала апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2016 року , якою було скасовано ухвалу Золочівського районного суду Харківськох області від 28 квітня 2016 року про повренення прокурору обвинувального атку відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (а.с.164-165 т.1), не є перешкодою для постановлення Дергачівським районним судом Харківської області при новому судовому розгляді повторної ухвали про повернення обвинувального акту.

При цьому колегія суддів враховує те, що підставою повернення обвинувального акту ухвалою Золочівського районного суду Харківскої області від 28 квітня 2016 року (а.с.126-128 т.1) було неотримання обвинуваченою копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а не відсутність формулювання обвинувачення взагалі. Тому висновки апеляційного суду в ухвалі від 2 червня 2016 року стосуються оцінки саме цього питання і не є перешкодою для повернення обвинувального акту з інших підстав.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -