05.09.2018
Справа № 642/4074/18
Провадження № 1кс/642/2317/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З клопотання та доданих до нього додатків вбачається, що у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 07 серпня 2018 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З матеріалів клопотання вбачається, що злочини вчинено за наступних обставин:

Так, 27.07.2018 близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись неподалік будівлі № 12 по вул. Євгена Котляра в м. Харкові, відчуваючи особисті неприязні відносини до раніше знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він на протязі декількох днів провокував сварку, звинувачуючи в тому, що ОСОБА_8 незаконно заволодів мобільним телефоном їх спільної знайомої, та погрожуючи всі ці дні фізичною розправою, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , зателефонував тому та наказав прийти до будівлі АДРЕСА_2 , погрожуючи в разі відмови негайно пошкодити майно батьків ОСОБА_8 . ОСОБА_8 , побоюючись висловлених погроз, прийшов на вказане йому місце і підійшов до ОСОБА_5 , який, відчуваючи особисті неприязні відносини до ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на заподіяння йому умисних тілесних ушкоджень, наніс потерпілому удар кулаком в ліву частину обличчя, від якого ОСОБА_8 впав на асфальт, та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, що знаходиться у причинному зв`язку з діянням, почав наносити потерпілому численні удари ногами по голові та тілу, в тому числі в ділянку лівої половини живота, ділянку краю реберної дуги ліворуч та ребер зліва. При цьому потерпілий ОСОБА_8 не міг чинити опір злочинним діям ОСОБА_5 внаслідок значної фізичної переваги останнього та лише намагався прикрити від ударів руками життєво важливі частини тіла. Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-2783/2018 від 31.08.2018, заподіяно закриту тупу травму живота у вигляді розриву селезінки у ділянці воріт, який ускладнився розвитком внутрішньочеревної кровотечі, що є небезпечною для життя в момент заподіяння, і за цією ознакою відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

07.08.2018 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992.

05.09.2018 ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Допитаний в статусі підозрюваного ОСОБА_7 відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення-злочину підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, з середньою спеціальною освітою, не судимий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними, що містяться у протоколі огляду від 14.08.2018 мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого виявлено в папці вхідних SMS-повідомлень повідомлення від абоненту «Квас» (з абонентським номером НОМЕР_1 ); даними, що містяться у протоколі огляду від 29.08.2018 аудіозаписів, наданих УОАЗОР ГУНП в Харківській області; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної ХОБСМЕ № 09-2783/2018 від 31.08.2018; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які

мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Вважали його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існуєхоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Під час розгляду клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 скоїв умисний тяжкий злочин, не працює та не навчається, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

- підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що після вчинення злочину, він наполегливо та систематично намагався продовжити вчинення злочинних дій відносно свідка та потерпілого по кримінальному провадженню, погрожуючи їм заподіянням тілесних ушкоджень, вчинити відносно них інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень та продовження кримінального правопорушення, у вчинення якого він підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення-злочину і, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, не працює, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, може сховатися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, і, таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, виявляє підвищену соціальну небезпеку, і вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави, враховуючи, що підозрюваний вчинив по відношенню до потерпілого насильницькі дії.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, до 03.11.2018 року, без визначення застави.
Строк тримання під вартою рахувати з 05 вересня 2018 року.
Строк дії ухвали до 03 листопада 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1