АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 638/8846/16 Головуючий суддя І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/732/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню №0003764 від 05.08.2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.
Покладено на підозрювану ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
-заборонити цілодобово залишати місце реєстрації та фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу направлено для виконання за місцем реєстрації підозрюваного - до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.
Зазначено, що орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, і повідомити про це слідчому.
Роз`яснено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч.5 ст.181 КПК України та ч.6 ст.195 КПК України.
Покладено зобов`язання на слідчого або працівника органу поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснено ОСОБА_9 , правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Строк дії ухвали 2 місяця до 22 червня 2018 року.
Як зазначено в ухвалі, слідчий звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона скоїла умисне кримінальне правопорушення злочин (а.с.50).

В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0003764 від 05.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відносно ОСОБА_9 .
Слідчий вказав, що досудовим слідством встановлено, що 25.02.2015 у вечірній час ОСОБА_10 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 розповіла своїй знайомій ОСОБА_9 про свого заможного знайомого ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_10 здійснити на ОСОБА_11 розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , повідомивши їй, що в неї є особи чоловічої статі, які можуть вчинити розбійний напад та запропонувавши ОСОБА_10 здійсни пособництво у розбійному нападі. Після того, як ОСОБА_10 надала згоду на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 , ОСОБА_9 повідомила, що її роль буде полягати у організації зустрічі у необхідний час, у необхідному місця з потерпілим ОСОБА_11 .
В діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України (розбій), а саме пособництво у нападі з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Слідчим зазначено, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Крім того, в клопотанні вказано, що 04.08.2015 року поштою повідомлено про підозру ОСОБА_9 , однак докази отримання зазначеного повідомлення відсутні.
У зв`язку з вище викладеним слідчим зупинено досудове розслідування та оголошено ОСОБА_9 у розшук.
В обґрунтування клопотання про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор посилались наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст.177 КПК України (а.с.1-3).
Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку що обрання такого запобіжного заходу є недоцільним з тих підстав, що заявлені ризики, містять лише формальні посилання на обставини наведені у ст. 177 КПК України, є не доведеними та не виправдовують тримання особи під вартою.

Разом з тим, слідчим суддею враховано, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.

Однак, є інші (менш суворіші) запобіжні заходи ст. 176 КПК України, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.04.2018 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 ..
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала незаконна, необґрунтована та є такою, що підлягає скасуваню, внаслідок порушень вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляції, думку підозрюваної та її захисників, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В клопотанні слідчого не зазначені обґрунтування неможливості запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваної ОСОБА_9 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді.
Однак, відповідно до вимог ст. 176 КПК України є інші (менш суворіші) запобіжні заходи які зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ч.4 вищезазначеної норми закону передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя врахував особу підозрюваної, а саме той факт, що раніше ОСОБА_9 не притягувалась до кримінальної відповідальності, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки.
Слідчим суддею зазначено, що посилання слідчого на те, що ОСОБА_9 переховувалась від органів досудового розслідування, є непідтвердженими, так як в клопотанні зазначено, що 04.08.2015 року поштою повідомлено про підозру ОСОБА_9 також зазначено, що не зважаючи на усі вжиті заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваної, її місцезнаходження не встановле не.
Однак, окрім повідомлення про підозру, яке було направлено на невірний адрес мешкання, слідчим не вживались інші заходи.
Слідчим не проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваної, як того вимагаюсь норми чинного законодавства України, та міжнародні норми права, зокрема практика ЄСПЛ.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обовязково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена в п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).
Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали і з ними погоджується і апеляційний суд.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених п.1 ч.1 ст.194 КПК України

Судова колегія вважає що прокурором було доведено наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак цей ризик на переконання судової колегії в даний час є мінімальним.

Ризики передбачені п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не були доведені обставини передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178, ст.181,ст.194 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю до 22.06.2018 року включно.
Крім того, слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України.

Посилання апелянта на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні, з яким погоджується і апеляційний суд.

Судова колегія нагадує, що в силу вимог ч.1 ст. 379 КПК України слідчий суддя може і за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні описки, а саме в зазначенні дати винесення повного тексту ухвали.
За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року, щодо застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 22.06.2018 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: