Провадження № 1-кп/756/221/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

за участю захисника: ОСОБА_9 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка Ямпільського р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10.06.2016, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_10 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час також перебували ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які вживали там спиртні напої.

Того ж дня і в той же час, перебуваючи за вказаною адресою, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в результаті якого, ОСОБА_11 штовхнув ОСОБА_10 від чого останній присів на землю. Після цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали хаотично наносити ОСОБА_10 удари руками й ногами у різні частини тіла і після того як останній знепритомнів, пішли у напрямку автостанції «Полісся».

В той час, ОСОБА_10 , який лежав на землі, прийшов у себе і почав наздоганяти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щоб з`ясувати чи не забирали ті його особисті речі, зокрема ключі від квартири. Наздогнавши останніх, поблизу другого парадного входу до будинку АДРЕСА_4 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, знову розпочалась бійка, в ході якої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , почали допомагати ОСОБА_11 , притримуючи ОСОБА_10 та завдаючи хаотичних нецілеспрямованих ударів руками в різні частини тіла.

Під час бійки, ОСОБА_10 , захищаючись від суспільно-небезпечного посягання впав на землю та дістав із своєї наплічної сумки розкладний ніж і попередив про намір його застосування, при цьому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували наносити удари по різних частинах тіла ОСОБА_10 , внаслідок чого, останній, діючи умисно, з метою заподіяння тяжкої шкоди тому, хто посягає, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо припускаючи настання наслідків у виді смерті ОСОБА_13 , наніс три удари розкладним ножем, який тримав у правій руці, в ліву частину грудної клітини, а саме в область життєво важливих органів - серця та легені, чим спричинив ОСОБА_13 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, проникаюче колото-різане поранення живота та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини.

Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_13 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені і серця, та з розвитком крововтрати, шоку й гемотампонади навколосерцевої сумки. Від отриманих ударів ОСОБА_13 помер на місці.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні фактично визнав свою вину, а саме у заподіянні потерпілому колото різаного поранення внаслідок, якого останній загинув, та пояснив суду, що 10.06.2016 року повертався з роботи додому йшов по вул. Полярній у м.Києві, там побачив трьох п`яних хлопців, які між собою голосно нецензурно висловлювались, він зробив їм зауваження, оскільки там знаходилися дитячі майданчики, потім один із хлопців почав його бити і звалив на землю, після цього два інших хлопця також почали наносити йому удари. Потім проїздив якийсь автомобіль і вони злякавшись відійшли від нього. Після того як він встав весь в крові, подивися що кишеня була відкрита і там були відсутні ключі від квартири і приблизно 150 грн., він пішов далі і помітив вказаних трьох хлопців, запитав в них за що вони його побили та чи не бачили його ключі від квартири. Після чого вони знову почали наносити йому удари, він злякався та дістав ніж, оскільки думав, що вони налякаються та втечуть, але вони продовжували з усіх сторін наносити удари, і коли відмахувався від них, побачив, що один хлопець присів, і він зрозумів, що зачепив його ножем і почав казати щоб викликали швидку, але його збили з ніг і продовжували наносити удари та душити і потім приїхала поліція, у скоєному щиро кається.

Не дивлячись на фактичне визнання ОСОБА_10 вини, у вчиненні інкримінованого йому діяння, з урахуванням думки учасників судового провадження, а також з огляду на те, що останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, колегія суддів, відповідно до ст. 349 КПК України, дійшла висновку, щодо доцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду, колегією суддів були дослідженні та перевірені наступні докази по справі, а саме:

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_11 , який зокрема пояснив, що був свідком того, як ОСОБА_10 наніс 2-3 ножові удари ОСОБА_13 . Це відбулося 10 червня 2016 року, приблизно, о 20:30 вечора. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поверталися з роботи, зустрівши ОСОБА_10 між ними виникла перепалка, в результаті якої вони і ОСОБА_10 побились. Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пішли далі, але догнав їх, в ході повторної бійки ОСОБА_10 наніс ОСОБА_11 2 ножових поранення в руку, в цей час його відштовхнув ОСОБА_13 , після чого йому були нанесені ножові поранення. В подальшому ОСОБА_11 затримав ОСОБА_10 та викликав працівників поліції. На запитання прокурора та суду, свідок ОСОБА_11 додатково повідомив, що він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в той вечір вживали алкогольні напої та перебували у стані сп`яніння, що ОСОБА_14 підійшов та зробив зауваження їхній компанії, оскільки ті голосно співали. Також ОСОБА_11 вказав, що бійку почав він, оскільки першим вдарив ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_10 його. Наступним ОСОБА_10 бив ОСОБА_13 , потім ОСОБА_10 відповідав. Били кулаками в область грудної клітини та штовхалися, після чого ОСОБА_10 сів від нанесених ударів на земляю, а вони його залишили та пішли, нічого не питаючись та не допомагаючи.

В подальшому, під час розгляду справи, свідок ОСОБА_11 змінив показання, та вказав на те, що удари ОСОБА_10 , при першій зустрічі, не наносив, а з приводу нанесення ударів ОСОБА_13 . ОСОБА_10 тільки припускає, що такі мали місце та на питання чи саме він був ініціатором бійки, ОСОБА_11 вказує, що точно не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, свідок повідомив, що має зріст рівно 2 м, 130 кг ваги, має навички рукопашного бою, в зв`язку з проходженням військової служби та подальшій роботі в президентському полку, та міг усвідомлювати наслідки фізичного впливу на життя та здоров`я осіб. Свідок висловив думку, що причиною нападу ОСОБА_10 на нього, стала помста за нанесені удари обвинуваченому. Після заявлення клопотання адвоката, щодо ознайомлення з матеріалами протоколу допиту ОСОБА_11 , суд зачитав протокол з метою усунення розбіжностей в показах свідка на досудовому та судовому слідстві. Було з`ясовано, що першим почав завдавати удари ОСОБА_11 ;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_12 , який, зокрема, пояснив, що 20 червня 2016 року близько 20:00, він, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 направлялися на станцію «Полісся», на їхньому шляху був чоловік, що зробив їм зауваження з приводу надто гучної розмови. ОСОБА_11 та ОСОБА_13 були попереду ОСОБА_12 , перші завдали ОСОБА_10 декілька ляпасів (лящів), одразу після висловлення зауваження від ОСОБА_10 , він присів після такого фізичного впливу та вони пішли далі. Пройшовши 100-200 метрів, від попереднього місця конфлікту, ОСОБА_14 наздогнав їх та почав наносити удари ОСОБА_13 , що було до цього та чим саме наносилися удари не бачив, але бачив кров крізь сорочку ОСОБА_13 .. ОСОБА_12 після спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень почав викликати швидку та поліцію, в цей час ОСОБА_11 здійснив затримання ОСОБА_10 .. Після додаткових питань прокурора, не зміг пояснити які саме удари і скільки заподіювалися ОСОБА_10 , тому що перебував в стані алкогольного сп`яніння та було темно, але ні він ні ОСОБА_10 один одному не завдавали фізичних ушкоджень. З приводу нанесення ударів ОСОБА_11 та яким чином ОСОБА_10 підійшов до них, пояснити нічого не може. Після питань сторони захисту, з приводу проміжку часу між першим та другим конфліктом та скільки часу тривала подія, сказав, що проміжок між подіями склав 3-5 хвилин, а друга подія зайняла декілька секунд. Після питання, чи заподіював ОСОБА_10 у відповідь удари та які саме пошкодження заподіяв, відповів, що було темно та він не бачив. На питання про наявні в нього відомості про обставини за яких ключі від квартири ОСОБА_10 опинилися у ОСОБА_13 , сказав, що нічого не знає;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_15 , який, зокрема, пояснив, що близько 19:00 заступив на зміну, а вже близько 21:30 надійшов виклик. Приїхавши на місце події побачили, що на землі лежав у крові потерпілий та йому надавали вже допомогу лікарі. Поруч з потерпілим знаходилося двоє чоловіків, один був зверху іншого. Він опитав свідків та вони сказали, що ОСОБА_10 завдав ножове поранення потерпілому, після чого на ОСОБА_10 були надягнуті кайданки та виявлено ніж, з синьою рукояткою. Також надав відомості, що медичні працівники оглянули ОСОБА_10 , побачивши ознаки тілесних ушкоджень, забрали його до лікарні. Після запитань прокурора, він розповів про виклик та про те, що зі слів ОСОБА_10 його попередньо добряче побили, а він попередивши, що має ніж почав захищатися. Розповів про те, що ОСОБА_10 поводився спокійно та намагався морально підтримати постраждалого. Описав як саме сидів ОСОБА_11 на ОСОБА_10 .. Надав припущення, що учасники події знаходилися в стані алкогольного сп`яніння;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_16 , який, зокрема, пояснив, що по суті події дав наступні пояснення, що він отримав повідомлення від чергового, приїхавши на виклик, побачив людину котра лежала на землі, особа мала тілесні ушкодження, також в неї був виявлений предмет схожий на ніж, на ній був інший чоловік. Працівники швидкої медичної допомоги, надавали допомогу потерпілому, але їм не вдалося цього зробити. Свідки пояснили, що ОСОБА_10 завдав ножове поранення потерпілому. На запитання, чи ОСОБА_10 справді завдав ножове поранення, він відповів «Так», пояснивши, що група чоловіків йому завдавала удари, після чого він взяв ніж та наніс поранення потерпілому. Була викликана слідчо-оперативна група, після з`ясування всіх обставин та проведення невідкладних слідчих дій, ОСОБА_10 було доставлено до слідчого відділу. Після питань поставлених прокурором, він відповів, що обличчя ОСОБА_10 мало ознаки тілесних ушкоджень, натомість з приводу інших осіб відсутні відомості, про наявність в них тілесних ушкоджень;

- показання, допитаної в судовому засіданні, свідка ОСОБА_17 , яка зокрема надала позитивну характеристику відносно свого чоловіка ОСОБА_10 . Також зазначила про домовленість з бабусею потерпілого ОСОБА_18 , з приводу відшкодування шкоди. Крім того, свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що отримала від цивільної дружини потерпілого ОСОБА_13 , під розписку, ключі ОСОБА_10 від квартири, де вони проживали, які дружина ОСОБА_13 знайшла в особистих речах вбитого;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_19 , який, зокрема, пояснив, що влітку 2016 року, приблизно о 21:00 їхав до свого друга ОСОБА_20 та побачив як двоє чоловіків стояли поряд та ще двоє біля них, один з них лежав, а другий стояв над ним, дуже ймовірно, що один бив іншого. Вони були в стані сильного алкогольного сп`яніння, біля них було багато пляшок та сміття, яке заважало ОСОБА_21 проїхати. Свідок попросив їх прибрати сміття, на що почув відповідь в грубій та нецензурній формі. Він проїхавши, подзвонив до друга та дізнався, що той біля магазину «АТБ», тому йому потрібно їхати в зворотному напрямку. Коли він проїжджав місце попередньої зустрічі з групою осіб, що були зазначені вище, то вже бачив, як троє чоловік повільним кроком йдуть з попереднього місцезнаходження, а інший лежить на землі. Він забравши друга та поговоривши з ним, відвіз його до дому, проїжджаючи знову те місце, він знову побачив тих же осіб, тільки вже на більшій відстані. Через деякий час, він почув крики, схожі на крики сварки, а потім вигуки: « Дімон». Волошин підбіг до місця події та побачив, як лежить поранений чоловік та біля нього ще один в стані шоку, поряд з ними двоє чоловіків один лежить на землі та не чинить опору, з дуже сильно пошкодженим обличчям, а на ньому сидів інший чоловік та бив його;

- показання, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_22 , який, зокрема, пояснив, що 10 червня 2016, десь біля 21:30, проходивши поряд з місцем події, він бачив, як 3 чоловіка з цинізмом та жорстокістю били ОСОБА_14 супроводжуючи це нецензурною та гучною розмовою. Його збентежило, що ОСОБА_14 не пручався і навіть нічого не відповідав на такий фізичний вплив. Він пішов далі, вважаючи, що це звичайна чвара, а вже коли повертався, він побачив швидку, поліцію та зазначених вище осіб;

- дані, які містяться в листі В.о. начальника медичної частини Київського СІЗО ОСОБА_23 №15-15336 від 13.07.2016, згідно якого вбачається, що ОСОБА_10 по прибутті до установи 13.06.2016 року, пройшов первинний медичний огляд, під час якого було встановлено видимі тілесні ушкодження: забій та садна м`яких тканин голови, параорбітальні гематоми обох очей, забій та синець лівої вушної мушлі (Т.1 а.с. 56);

- дані, які містяться в розписці ОСОБА_17 дружини обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно якої вбачається, що остання 20.10.2016 року отримала від ОСОБА_24 - цивільної дружини потерпілого ОСОБА_13 , ключі від квартири АДРЕСА_5 , в якій вони проживають, які ОСОБА_24 знайшла в особистих речах загиблого ОСОБА_13 (Т.1 а.с. 57);

- дані, які містяться фотографічних зображеннях обвинуваченого ОСОБА_10 , з яких вбачається наявність у останнього видимих тілесних ушкоджень на обличчі (Т.1 а.с. 59-60);

- дані, результату тесту «Драгер» від 11.06.2016 року, згідно яких у ОСОБА_10 під час дослідження, проведеного о 00 год. 44 хв. було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що дорівнює 1,89 проміле (Т.1 ас. 104);

- дані, які містяться у висновку судово-психіатричного експерта №618 від 23.08.2016 року, згідно якого:

У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_10 не страждав на будь-який психічний розлад.

У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_10 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_10 не страждає на будь-який психічний розлад.

ОСОБА_10 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час проведення слідчих дій (під час допиту в якості підозрюваного, відтворення обстановки та обставин події).

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_10 не потребує застосування примусових засобі медичного характеру.

ОСОБА_10 за своїм психічним станом у теперішній час може брати участь у судовому засіданні.

ОСОБА_10 за своїм психічним станом не виявляє ознак активної та пасивної суспільної небезпеки.

Крім того, у період правопорушення, в якому підозрюється, ОСОБА_10 не перебував у стані фізіологічного афекту. ОСОБА_10 перебував у стані емоційного збудження, який виник у ході об`єктивно-проблемної ситуації (побиття), супроводжувався переживаннями страху за своє життя та здоров`я, але не досягав афективної глибини.
ОСОБА_10 виявляє невисокі, у межах норми показники протікання когнітивних процесів (пам`яті, мислення); в особистісній сфері середня активність, вибіркова товариськість, ввічливість і доброзичливість у контактах, емоційна врівноваженість, достатній вольовий контроль поведінки, соціально-позитивні настанови, трудова та сімейна мотивація діяльності.

ОСОБА_10 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та можуть суттєво впливати на поведінку, у тому числі в досліджуваній за провадженням ситуації.

З урахуванням наявних індивідуально-психологіних особливостей, ОСОБА_10 здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для провадження, та може надавати щодо них відповідні свідчення (Т.1 а.с.120-123);

-дані, які містяться у висновку експерта №323 від 22.07.2016 року, згідно якого:

Кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

На наданих на дослідження трьох марлевих тампонах зі змивами (об.№1-3), вилученими при огляді місця події, виявлена кров людини. При визначені групової належності виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_13 (Т.1 а.с. 126-130);

-дані, які містяться у висновку експерта №1629 від 25.08.2016 року, згідно якого вбачається, що смерть ОСОБА_13 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені і серця, та з розвитком крововтрати, шоку і гемо тампонади навколосерцевої сумки, що підтверджується викладеним в підпункті а) проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини: рана (рана № 2) на лівій бічній поверхні грудної клітини по переднє-пахвовій лінії (краї рани рівні, дещо кровонапливні, не осаднені; форма рани при співставленні країв прямолінійна, довжиною 0,8 см; кінці рани орієнтовані на 1 та 7 годин умовного циферблату, нижній кінець гострокутний, верхній - «П»-подібний), від якої в напрямку спереду до заду, зліва направо та дещо зверху до низу, відходить рановий канал, по ходу якого ушкоджуються міжреберний м`яз 6-ого міжребер`я зліва, верхня частка лівої легені, навколосерцева сумка та серце (довжина каналу по зонду близько 11 см), крововилив в ліву плевральну порожнину (наявність близько 1000 мл темної рідкої крові та 500 см3 її згортків), крововилив в порожнину навколосерцевої сумки (наявність біля 100 мл темної рідкої крові та до 200 см3 її згортків); та г) нерівномірне, переважне знижене кровонаповнення внутрішніх органів, мікроскопічні морфологічні ознаки порушення мікроциркуляції та гемореології в судинах внутрішніх органів, мікроскопічні ознаки розвитку шоку (ексудативне запалення та розвиток деквамативного макрофагального альвеоліту в зоні ушкодження тканини в легені, фокуси деліпідізації спонгіоцитів наднирника, шунтування кровоточу в нирці із фокусами некронефрозу). І саме між даним пораненням та настанням смерті потерпілого наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок (Т.1 а.с.131-138);

-дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 10.06.2016 року, згідно якого предметом огляду був спортивний майданчик біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , на якому було виявлено труп із явними ознаками колото-різаних ран на лівій стороні грудної клітки, плями бурого кольору, ніж довжина якого разом із рукояткою становить 20 см та довжина леза становить 9 см (Т.2 а.с.173),

-дані, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 15.07.2016 року, за участю свідка ОСОБА_12 , згідно якого свідок у присутності понятих на місці події, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , вказував на обставини конфлікту, який виник 10.06.2016 року приблизно о 20 год. 30 хв. за вказаною адресою між ним, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .. Під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_12 детально та послідовно вказав на механізм спричинення ножових поранень ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_13 та свідку ОСОБА_11 , а також, вказав на обставини побиття ним, ОСОБА_11 , ОСОБА_25 обвинуваченого ОСОБА_10 (Т.2 а.с.185-188)

-дані, які містяться в протоколі слідчого експерименту від 15.07.2016 року, за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого свідок у присутності понятих на місці події, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , вказував на обставини конфлікту, який виник 10.06.2016 року приблизно о 20 год. 30 хв. за вказаною адресою між ним, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .. Під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_11 детально та послідовно вказав на механізм спричинення ножових поранень ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_25 та йому, а також, вказав на обставини побиття ним, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_10 (Т.2 ас.190-193).

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 338 КПК України, під час судового розгляду, прокурором було змінено правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 з ч.1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 338 КПК України представнику потерпілої ОСОБА_8 було роз`ясненого її право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, остання скориставшись наданим їй правом, підтримала раніше пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_10 обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України.

Разом з цим, згідно із ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч.3 ст.27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст. 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Так, під час судового засідання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул.. Полярній в місті Києві зробив зауваження ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у відповідь на що останні почали побиття ОСОБА_10 , в результаті якого останній втративши свідомість впав на землю. Вказаний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 .

Колегією суддів встановлено, що прийшовши до тями, обвинувачений ОСОБА_10 виявив у своїй кишені відсутність ключів від квартири та грошових коштів, направившись далі повз вулиці Полярної в місті Києві, зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поцікавившись у них щодо зниклих у нього ключів та коштів, останні знов почали спричиняти обвинуваченому численні удари в різні частини тулуба та обличчя. Під час побиття, ОСОБА_10 дістав з наплічної сумки складний ніж та попереджаючи про його застосування, з метою захисту, очікуючи припинення його побиття, став розмахувати ножем, в результаті чого спричинив ОСОБА_13 колото різані тілесні ушкодження, та свідку ОСОБА_11 дві різані рани. Вказані обставини підтверджуються показами обвинуваченого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та повністю узгоджуються з іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Зокрема, даними розписки ОСОБА_17 , згідно даних якої остання 20.10.2016 року отримала від громадянки ОСОБА_24 - цивільної дружини потерпілого ОСОБА_13 , ключі, які належать ОСОБА_10 від квартири АДРЕСА_5 , в якій вони проживають, які ОСОБА_24 знайшла в особистих речах загиблого ОСОБА_13 .

Крім того, згідно фототаблиць на яких зображений ОСОБА_10 , з яких вбачається наявність у останнього видимих тілесних ушкоджень на обличчі, в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили справжність наданих їм для огляду фотознімків, та вказали, що впізнають обвинуваченого ОСОБА_10 , та підтверджують, що останній так виглядав 10.06.2016 року після конфлікту, що виник між ними.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта №618 від 23.08.2016 року під час події, що мала місце 10.06.2016 року ОСОБА_10 перебував у стані емоційного збудження, який виник у ході об`єктивно-проблемної ситуації (побиття), супроводжувався переживаннями страху за своє життя та здоров`я, але не досягав афективної глибини.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів, вважає, що оскільки було встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що під час бійки, ОСОБА_10 , захищаючись від суспільно-небезпечного посягання впав на землю та дістав із своєї наплічної сумки розкладний ніж і попередив про намір його застосування, при цьому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжували наносити удари по різних частинах тіла ОСОБА_10 , внаслідок чого, останній, діючи умисно, з метою заподіяння тяжкої шкоди тому, хто посягає, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо припускаючи настання наслідків у виді смерті ОСОБА_13 , наніс три удари розкладним ножем, який тримав у правій руці, в ліву частину грудної клітини, а саме в область життєво важливих органів - серця та легені, чим спричинив ОСОБА_13 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, проникаюче колото-різане поранення живота та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, тому з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 слід змінити з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України, так як він скоїв умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

З огляду на наведене, оцінюючи в комплексі зібрані по справі докази, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України повністю доведена.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони, вчинив злочин, передбачений ст. 118 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, колегія суддів визнає, що обвинувачений покаявся, сприяв розкриттю злочину, та частково відшкодував завдані збитки.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, колегія суддів визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості, та індивідуалізації покарання.

При обранні ОСОБА_10 виду та міри покарання, колегія суддів, враховує дні, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, що обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи характер, спосіб та обставини вчиненого діяння, внаслідок якого ОСОБА_10 заподіяв смерть людини, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки на погляд колегії суддів менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, до початку розгляду справи потерпіла ОСОБА_26 подала до суду цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 12 953 гривень 62 копійки та моральної шкоди в сумі 50 000 гривень.

В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_10 заявлений цивільний позов визнав повністю, крім того пояснив, що останнім на відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_26 було відшкодовано 13 000 гривень та відшкодовано в рахунок завданої моральної шкоди 3 000 гривень, на підтвердження чого було надано підтверджуючі документи.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Розмір моральної шкоди потерпіла обґрунтовує тим, що моральна шкода полягає у завданих їй душевних стражданнях. Після даної події в неї значно погіршився стан здоров`я, втратила душевний спокій, втратила загальну працездатність та вимушена тратити час та кошти на лікування. В судовому засіданні представник потерпілої підтримала, поданий цивільний позов, щодо фактичних обставин справи, то пояснити нічого не могла, оскільки їй вони не відомі.

За наслідками розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що протиправні дії ОСОБА_10 , знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілої ОСОБА_26 , тому підстав для звільнення ОСОБА_10 від обов`язку по відшкодуванню заподіяних збитків колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачам позову суд з наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_10 підчас розгляду справи цивільний позов в частині завданих матеріальних збитків визнав у повному обсязі та останнім було повністю відшкодовано потерпілій матеріальні збитки, колегія суддів прийшла до висновку, що позов ОСОБА_26 в цій частині не підлягає задоволенню.

Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи, що обвинуваченим в рахунок моральної шкоди було відшкодовано потерпілій 3 000 гривень, колегія суддів вважає, що діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_26 заподіяно моральну шкоду на суму 17 000 гривень, яка підлягає відшкодуванню за рахунок обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз.

Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 10.06.2016 року по 20.06.2017 року, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі, крім того, зарахувати в строк відбування призначеного ОСОБА_10 покарання строк попереднього ув`язнення в період з 21.06.2017 року по 18.12.2017 року, виходячи з одного дня попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі.
Призначене ОСОБА_10 , за цим вироком покарання, вважати відбутим.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_26 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_26 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 копійки.

Речові докази по справі: ніж, який перебуває в камері зберігання речових доказів знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2