УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5595/18

Провадження № 1-кс/638/1557/18

08.06.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора військової прокуратури
Харківського гарнізону ОСОБА_3
з участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000433 від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, солдата військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , радіотелефоніста 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 408 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000433 від 18.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 408 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді радіотелефоніста 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. І - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи в умовах особливого періоду, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин 08 серпня 2016 року не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та станом на 03 квітня 2018 року до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України - тобто нез`явлення до військової частини з метою ухилитись від військової служби військовослужбовців (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В ході досудового розслідування направлено доручення до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, в якому доручено оперативному підрозділу в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України, встановити місцезнаходження ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та відібрати у останнього пояснення. Однак, в ході виконання доручення оперативним працівником Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області відібрати пояснення у членів сім`ї не виявилося можливим, так як двері квартири жодного разу ніхто не відкрив, 04 квітня 2018 року направлено повістку з викликом до прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону, однак по повістці ОСОБА_4 до органу досудового розслідування не прибув про причини неявки не повідомляв.
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, що відповідно до ст.ст. 280, 281 КПК України є підставою для оголошення його розшуку та зупинення досудового розслідування.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, останнього оголошено у розшук 03 квітня 2018 року.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: в матеріалах службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , показах свідків, а також інших матеріалах кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків.
Дані про те, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи, до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатніх для запобігання ризиків, вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор не довів наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000433 від 18.11.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, солдата військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , радіотелефоніста 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі частини 5 статті 194 КПК України обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали визначити до 08 серпня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя:
Копію ухвали отримав:
«____»__________2018 р. ___год.____хв.___________( ОСОБА_4 )