Справа № 467/335/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження №№ 0000099, 0000104, 0000100 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18 жовтня 2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 22 квітня 2011 року Іванічевським районним судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 5.08.2014 року на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 28 липня 2014 року згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
- 10 квітня 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слов"янка Лазовського району Р.Молдова, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, маючого двох неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10 квітня 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В середині грудня 2017 року точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував на території домоволодінні по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку особистих речей власника домоволодіння з приміщення літньої кухні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом розбиття вікна за допомогою рук та проникнення до приміщення літньої кухні по АДРЕСА_1 скоїв крадіжку килиму розміром 2820 х 2130 метри, що знаходився в одній із кімнат зазначеної кухні, який належить ОСОБА_8 . Викраденим килимом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн.

Крім того, 10 лютого 2018 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник корисливий умисел на незаконне заволодіння металевим столиком та металевою лавкою, які знаходяться на могилі ОСОБА_9 в місці поховання на території кладовища, яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" є місцем поховання, розташованим в межах с.Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, щоб в подальшому продати їх по ціні металобрухту.

Так, 10 лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою, маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, який є образливим для суспільної пам`яті про померлих, демонструючи своє зневажливе ставлення до місць поховання та суспільних традицій, прибули до кладовища, яке відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" є місцем поховання, розташованим в межах с.Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, де переслідуючи корисливий мотив на збагачення, незаконно заволоділи металевим столиком та металевою лавкою, загальною вагою 42 кг вартістю 228 грн. 06 к., які знаходилися в місці поховання на території кладовища, а саме: на могилі померлого ОСОБА_9 . В подальшому металевим столиком та металевою лавкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Також, 26 лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебував у своєму домоволодінні по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення металевих воріт з прилеглої території до його домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх караність, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 зайшов на частково огороджену прилеглу територію до його домоволодіння по АДРЕСА_3 , де з-під навісу сіннику скоїв крадіжку металевих воріт загальною вагою 47 кг вартістю 5 грн. 62 коп. за 1 кг брухту чорного металу, які належать ОСОБА_6 . Викраденими металевими воротами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 264 грн. 14 к.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, показав, що у грудні 2017 року по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 він разом з потерпілим вживав алкогольні напої. Коли потерпілий заснув, він вийшов надвір, рукою розбив у кухні скло вікна та вліз до середини, витягнув звідти килим та заніс його додому до ОСОБА_10 , де залишив йому на зберігання з метою у подальшому залишити його собі для власного використання. У подальшому килим вилучили працівники поліції. Також 10 лютого 2018 року він за пропозицією ОСОБА_5 разом з ним пішли на кладовище до могили померлого ОСОБА_9 , де руками витягнули з землі металеві стіл та лавку, які здали на метал, а на виручені кошти купили продукти харчування.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, показав, що 10 лютого 2018 року він разом з ОСОБА_4 з метою пошуку металу прийшли на кладовище до могили ОСОБА_9 , його бувшого тестя, де вони разом руками витягнули металеві стіл та лавку з землі, винесли за межі кладовища та здали на метал Черкасову за 140 грн., на виручені кошти купили продукти харчування. Також 26 лютого 2018 року він випив та вирішив викрасти ворота. Для цього він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де зняті з петель ворота лежали біля сінника. Спочатку він заніс до себе додому, а у подальшому здав на метал Черкасову за 200 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що крадіжку воріт він виявив через деякий час та повідомив поліцію. Викрадені ворота повернуті йому працівниками поліції.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; за ч.3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обставиною, яка пом`якшує провину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покаранняобвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він скоїв два тяжкі злочини, має непогашену судимість, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням частин 1 та 4 ст. 70 КК України та з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що він скоїв злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, заподіяна шкода частково відшкодована одному з потерпілих, одружений, має двох неповнолітніх дітей, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням частин 1 та 4 ст. 70 КК України та з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинувачених.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК Українита призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

-за ч. 3 ст. 297 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за цим та попереднім вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 297 КК Українита призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 297 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за цим та попереднім вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн.

Речові докази по справі: металеві ворота, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 залишити йому як законному власнику; металеві стіл та лавку, що передані на зберігання ОСОБА_11 - передати законному власнику ОСОБА_12 ; килим, яким знаходиться у кімнаті речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_8 як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1