УХВАЛА

9 липня 2018 року
м. Київ

справа № 219/12858/16-к
провадження № 51-7230ск18

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 березня 2018 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі Суд) дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, засуджений, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оскаржуваних рішень в частині стягнення моральної шкоди та процесуальних витрат і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 127-129, 370, 404, 407, 412, 413, 415, 419 цього Кодексу, статей 1167, 1187, 1193 ЦК у їх взаємозв`язку. Крім того, вимога засудженого про скасування згаданих рішень через посилання у них на певну обтяжуючу обставину не узгоджуєтьсязі ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги).
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 березня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3