1Справа № 335/1901/18 1-кс/335/1335/2018
23.02.2018 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування заборони будь-якій особі користуватися вищевказаними нежитловими приміщеннями, яке мотивовано тим, що на теперішній час нежитлові приміщення знаходяться без охорони, однак дія вказаної заборони перешкоджає стороні захисту призначити та провести технічно-пожежну експертизу, оскільки жоден експерт не увійде в арештоване приміщення, щодо якого встановлена заборона, оскільки навіть відчиняючи двері та/або підіймаючись сходами на другий поверх приміщення, де сталась пожежа, експерт буде порушувати заборону користування приміщенням. Вказані обставини порушують право підозрюваної ОСОБА_6 на захист, і не проведення експертизи може призвести до засудження невинної особи.
З наведених підстав просив клопотання задовольнити.
У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Причини неявки в судове засідання заявник не повідомив, заяв про відкладення судового засідання заявник суду не надавав. За таких обставин та з урахуванням думки інших учасників процесу, які з`явились у судове засідання, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у відсутність заявника.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог клопотання, оскільки заборона користування приміщеннями жодним чином не перешкоджає заявникові призначити та провести експертизу. Натомість, скасування даної заборони може призвести до того, що в процесі користування приміщеннями вони можуть бути відремонтовані, що знищить докази злочину. Просили у клопотанні відмовити.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, відповідно до змісту ухвали від 27.10.2017 арешт накладався з метою збереження речових доказів, оскільки дані приміщення зберегли сліди злочину, зокрема, сліди пожежі.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Підставою для накладення арешту майна на спірні приміщення було те, що вони зберегли сліди злочину, а тому мають доказове значення у кримінальному провадженні. Отже, арешт було накладено слідчим суддею обґрунтовано.
На переконання слідчого судді, скасування арешту майна шляхом скасування заборони користування приміщеннями може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, до знищення чи спотворення речових доказів у провадженні.
Поряд із цим, заявником клопотання не надано слідчому судді доказів, які б спростовували обставини, що стали підставою для накладення арешту.
Посилання заявника на необхідність проведення експертизи суд вважає непереконливими, оскільки заборона користування приміщеннями не перешкоджає її проведенню.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Поряд із цим, право користування це юридична можливість видобування власником споживчих властивостей речі. Користування може здійснюватися шляхом вчинення фактичних дій (користування особистими речами, проживання в будинку, користування автомашиною тощо), а також шляхом вчинення юридичних дій (надання речі в оренду, одержання від такої діяльності прибутку).
Отже, проведення експертизи, зокрема, із оглядом нежитлових приміщень, не є реалізацією права користування цими нежитловими приміщеннями.
Тому, відсутні підстави стверджувати, що арешт у цій частині перешкоджає стороні захисту в реалізації їх процесуальних прав відповідно до КПК України.
Інших доводів, які б слугували підставою для скасування арешту майна, клопотання не містить.
Враховуючи вищевикладене, клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 слідчий суддя вважає передчасним та необґрунтованим, тому у його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 172-174, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 2 травня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошено 7 травня 2018 р. о 8:15 год.

Суддя ОСОБА_1