Справа № 390/2268/15-к
Номер провадження 1-кп/404/55/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0000878, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: в 2011 році Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.129, ч.2 ст.146 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
3 липня 2015 року близько 21.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на скоєння умисного заподіяння смерті ОСОБА_9 . З цією метою, ОСОБА_5 , взявши з собою кухонний ніж, прослідував до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де біля вищевказаного домоволодіння зустрів потерпілого ОСОБА_9 та на ґрунті давніх неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою реалізації свого злочинного умислу, тримаючи в правій руці заздалегідь приготовлений, ніж, знаходячись в положенні обличчям до обличчя потерпілого, на відстані витягнутої руки, наніс один удар ножем в область шиї зліва, тобто в частину тіла, де містяться життєво важливі органи, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка продовжується в раньовий канал, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1228 від 25.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_5 , вважаючи, що він вчинив усі дії спрямовані на навмисне вбивство потерпілого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник. Проте, з причин, що не залежали від його волі, злочин не було доведено до кінця, оскільки лише завдяки своєчасному наданні невідкладної медичної допомоги та операційного втручання лікарів, життя потерпілого ОСОБА_9 вдалося зберегти.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, 03.07.2015 року, близько 20.00 год., ОСОБА_5 , проходячи повз ферму, що в с. Клинці Кіровоградського району та області, помітив три дикоростучі рослини маку та маючи намір на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, зірвав їх. В подальшому ОСОБА_5 переніс три рослини маку до свого домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , де в кухні поклав до каструлі та залив водою і проварив на плиті для подальшого власного вживання, чим вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час огляду домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , 04.07.2015 року о 03.10 год., працівниками міліції в приміщенні кухні на плиті виявлено та вилучено металеву каструлю з речовиною рослинного походження, зеленого кольору та рідиною коричневого кольору. Вказана рідина згідно з висновком експерта № 581 від 10.07.2015 року є наркотичним засобом концентратом макової соломи (опій екстракційний). Маса опію екстракційного в перерахунку на суху речовину становить 0,599 грам, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за ч.1 ст.309 КК України та ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав та пояснив, що 03.07.2015 року об 18 год. 45 хв. він зустрів матір ОСОБА_10 , з якою вони пішли додому, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Об 19 год. 20 хв. він пішов до ферми за с. Клинці нарвав близько 3 рослин маку для виготовлення наркотичного засобу. Потім зайшов по місцю проживання ОСОБА_9 , де попросив в нього ще рослин маку, так як останній вирощував мак на своєму подвір`ї. ОСОБА_9 звинуватив його в крадіжці маку з його городу та почав вести себе агресивно відносно нього, у зв`язку з чим він пішов додому. Зірваний мак поклав в літню кухню та пішов пити пиво. Вночі повернувся додому, заварив собі маку. Потім був затриманий працівниками міліції, які відвезли його до лісу, де наділи йому на голову поліетиленовий пакет. Сказали йому, що він вбив людину, при цьому пояснили кого та де. Після чого він підписав надані працівниками міліції документи, а потім останні наказали йому, що коли вони приїдуть на місце події, він має розповісти все як вони йому розповідали, тому що вони будуть фіксувати на відеокамеру вказану слідчу дію. Після чого вони поїхали на місце події, де він розповів та показав все так, як йому наказали працівники міліції. В судовому засіданні категорично заперечив, що спричинив ОСОБА_9 ножове поранення шиї.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, не визнав повністю, його вина в скоєнні інкримінованих йому злочинах повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства, зокрема:

по епізоду, що мав місце 3 липня 2015 року близько 21.00 години по АДРЕСА_2 , за фактом вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині:

показами потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що є рідною сестрою ОСОБА_9 . 03.07.2015 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_12 , яка повідомила, що ОСОБА_13 підрізали. Після цього брата привезли до Кіровоградської обласної лікарні, де йому зробили термінову операцію. Зі слів ОСОБА_9 дізналася, що поранення йому спричинив місцевий житель ОСОБА_5 , який прийшов до нього додому та просив відвезти матір в м. Кіровоград. ОСОБА_9 йому відмовив, після чого ОСОБА_5 дістав ніж та вдарив ОСОБА_9 в шию. В жовтні 2015 року її брат помер від цирозу печінки;

показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що 03.07.2015 року до нього прийшла ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_9 поранено. Він на автомобілі ОСОБА_9 відвіз останнього до обласної лікарні. Під час слідування ОСОБА_9 розповів, що ОСОБА_5 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір;

показами свідка ОСОБА_12 , яка показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_9 03.07.2015 року близько 21.00 год. вона знаходилася по місцю свого мешкання, а саме по АДРЕСА_3 , де проживала разом з братом та їх мамою. Бачила ОСОБА_5 , який постукав в вікно будинку. ОСОБА_9 вийшов з двору на вулицю. Через короткий проміжок часу її брат забіг у двір та сказав, що його підрізав ОСОБА_15 . Вона побачила кров на шиї брата та почала надавати першу медичну допомогу. Після чого вона побігла до їх знайомого ОСОБА_14 , якому розповіла, що сталось та попросила відвести ОСОБА_9 до лікарні. Потім в розмові з братом дізналася, що ОСОБА_5 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір;

показами свідка ОСОБА_10 , яка показала, що є матір`ю ОСОБА_5 . Влітку 2015 року об 19 год. вона на автобусі приїхала з м. Кіровограда до с. Клинці, де її зустрів її син ОСОБА_5 та вони пішли додому, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де вони повечеряли та останній пішов на прогулянку. Вночі приїхали працівники міліції, які повідомили їй, що її син ОСОБА_5 вбив людину та затримали останнього.

показами експерта ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, який пояснив суду, що у потерпілого маються тілесні ушкодження шиї зліва, тому при вказаній локалізації тілесних ушкоджень, мало ймовірно, що удар було спричинено спереду. Однак, якщо ОСОБА_5 стояв сзаду ОСОБА_9 , при цьому прижимаючись впритул до останнього та заносив руку спереду, то в даному випадку не виключається можливість нанесення удару спереду, оскільки в даному випадку рановий канал іде з переду назад. При локалізації вказаного пошкодження в середній частині ймовірність нанесення удару спереду менша. Крім того, зазначив, що хоча великі судини при цьому пошкоджено не було, однак у потерпілого були гематоми та кровотеча, які потребували медичної допомоги та оперативного втручання. ОСОБА_9 було доставлено до лікарні з тиском 120 на 90, це шок 1 ступеню.

А також дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягами з ЄРДР, згідно яких вбачається, що 04.07.2015 року було внесено відомості відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, (Т.1 а.п. 36);

рапортом від 04.07.2015 року, згідно якого оперативним черговим Кіровоградського РВ УМВС України в області вбачається, що 04.07.2015 року о 01 год. 50 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення проте, що до Кіровоградської обласної лікарні в реанімаційне відділення з попереднім діагнозом ножове поранення шиї зліва доставлено гр. ОСОБА_9 (Т.1 а.п. 38);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_11 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 (Т.1 а.п. 39);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 який наніс ножове поранення в шию, що мало місце 03.07.2015 року по АДРЕСА_3 (Т.1 а.п. 120);

довідкою Кіровоградської обласної лікарні від 03.07.2015 р., згідно якої вбачається, що ОСОБА_9 звернувся до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні з діагнозом ножове поранення. (Т.1 а.п. 44);

протоколом огляду місця події, проведеного 04.07.2015 року, згідно якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та вилучено - змив речовини бурого кольору з входу до території домоволодіння, фрагмент тканини білого кольору зі слідами речовини бурого кольору та змив з коврового покриття зі слідами речовини бурого кольору (Т.1 а.п. 46-47);

ілюстративно аналітичним матеріалом за фактом замаху на вбивство, що мав місце 04.07.2015 року по АДРЕСА_3 (Т.1 а.п. 48-52);

актом застосування службового собаки від 04.07.2015 р., в ході якого службовий собака Брайт по запаховому сліду від будинку взяв слід, в результаті чого вийшов з подвір`я звернув ліворуч пройшов приблизно 150 м, звернув ліворуч на польову дорогу, пройшов приблизно 1 км та дійшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_5 (Т.1 а.п. 53);

заявою ОСОБА_10 від 04.07.2015 року, згідно якої остання надала добровільну згоду працівникам міліції на огляд його домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 (Т.1 а.п. 54);

протоколом огляду місця події від 04.07.2015 р., в ході якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та виявлено металевий предмет зовні схожий на ніж з рукояткою та лезом, металеву ємність, в середині якої знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору з рідиною коричневого кольору, 3 предмети схожі на ніж, 2 паперові згортки з речовиною рослинного походження подрібненою, опечатаний полімерний згорток з речовиною невідомого походження, ПЕТ пляшку, піддана деформації, всередині якої міститься смолоподібна речовина рослинного походження та фрагментом фольги на горловині, ПЕТ пляшку з двошаровою рідиною коричневого та мутно-прозорого кольору із запахом розчиннику (Т.1 а.п. 55-59);

протоколом огляду місця події від 04.07.2015 р., в ході якого вилучено спортивні шорти чорного кольору та спортивну олімпійку чорного кольору (Т.1 а.п. 66);

висновком експерта № 889 від 04.07.2015 р., згідно якого на тілі ОСОБА_5 тілесні пошкодження у вигляді саден, синців та ран не виявлені (Т.1 а.п. 87-88);

висновком експерта № 1228 від 05.08.2015 р., відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_9 малось тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка подовжується в раньовий канал. Враховуючи характер рани, перевага глибини рантового каналу над довжиною, рівні краї рани дозволяє говорити, що рана виникла від дії предмету, який має колюче-ріжучі властивості, могла утворитись в строк вказаний в постанові. Тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я. (Т.1 а.п. 160-161);

висновком експерта № 148 від 20.07.2015 р., відповідно до якого за проведенням судово-медичної експертизи змивів з кухонного ножа з пластиковою ручкою червоного, блакитного та білого кольорів (об`єкти 1,2), з кухонного ножа з пластиковою ручкою білого кольору (об`єкти 3,4) з кухонного ножа з пластиковою чотирикутною ручкою білого кольору (об`єкти 5,6), з складаного ножа (об`єкти 7,8), наданих для дослідження, слідів крові не виявлено. (Т.1 а.п. 164-165);

висновком експерта № 602 від 20.07.2015 р., відповідно до якого на одязі підозрюваного ОСОБА_5 (куртці спортивній та шортах) сліди крові не знайдено (Т.1 а.п. 168-169);

висновком експерта № 601 від 20.07.2015 р., відповідно до якого на наволочці з домоволодіння (згідно постанови слідчого, на фрагменті тканини) (об`єкт № 1) виявлено сліди крові, але видова належність її не встановлена в зв`язку з неспецифічним результатом в даному виді дослідження (Т.1 а.п. 171-172);

висновком експерта № 600 від 20.07.2015 р., згідно до якого група крові потерпілого ОСОБА_9 Ав за ізосерологічною системою АВ0 (згідно іншої транскрипції, А (ІІ)). На марлевому тампоні змиві з асфальту (об`єкт 1), виявлено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 1 виявлено антиген А. Таким чином, кров у вказаному об`єкті може походити від особи (осіб) групи Ав за ізосерологічною системою АВ0 і може належати потерпілому ОСОБА_9 . На марлевому тампоні змиві з доріжки біля дивану (об`єкт 2), сліди крові не виявлено. (Т.1 а.п. 175-176);

висновком судово-психіатричного експерта № 413 від 14.08.2015 р, згідно якого ОСОБА_5 направлено на стаціонарну судово-психіатричну експертизу. (Т.1 а.п. 200-201); висновком судово-психіатричного експерта № 239 від 22.10.2015 р, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням в період інкримінуємого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Досліджуваний в період часу, до якого відноситься інкримінуєме йому діяння, ознак яких-небудь тимчасових хворобливих розладів психічної діяльності не виявляв. Його психічний стан в той період часу досліджуваний міг усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Його психічний стан на теперішній час досліджуваний також може усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Не потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру. (Т.1 а.п. 235-228);

постановою про здачу речових доказів на зберігання від 22.10.2015 р., згідно якої наволочку, спортивну куртку, шорти, чотири ножі, два змиви здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кіровоградського РВ УМВС. (Т.1 а.п. 197).

по епізоду, що мав місце 3 липня 2015 року близько 20.00 години по АДРЕСА_2 , за фактом вчинення незаконного виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту:

показами свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що в темну пору доби влітку чи восени, точного часу він не пам`ятає, 2015 року він був присутній в якості понятого при огляді домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де в літній кухні на плиті було знайдено алюмінієву каструлю з темною рідиною, а також 1 паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, який знаходився у дивані, що лежав на підлозі у літній кухні. Знайдені речі в подальшому було поміщено в поліетиленові пакети та опечатано працівниками міліції. Разом з тим зазначив, що при ньому огляд домоволодіння працівники міліції не проводили, а лише показали, йому та ОСОБА_18 , де що ними було знайдено;

показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що в темну пору доби влітку чи восени, точного часу вона не пам`ятає, у 2015 року вона була присутня в якості понятого при огляді домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Вказує, що коли вона разом з ОСОБА_17 до вказаного домоволодіння, працівники міліції вже вільно пересувались по його території. В ході проведення огляду працівниками міліції в літній кухні на плиті було знайдено алюмінієву каструлю з темною рідиною, а також вилучили усі кухонні ножі, однак жодних плям вона на них не бачила. Крім того за диваном, що лежав на підлозі у літній кухні, працівники міліції знайшли порожню пластикову пляшку, дно якої було мутне, а горло обмотане фольгою, а також 1 паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження. Знайдені речі в подальшому було поміщено в поліетиленові пакети та опечатано працівниками міліції, що вони засвідчили своїми підписами та пішли додому. Крім того, зазначила, що в ході огляду ОСОБА_10 нічого не говорила, а тільки зауважила, щоб працівники міліції повернули їй її каструлю.

А також дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно яких вбачається, що 17.07.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. (Т.1 а.п. 36-37);

висновком експерта № 580 від 08.07.2015 р., відповідно до якого надані на дослідження дві речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною). Маса канабісу (в перерахунок на висушену речовину) відповідно становить 0,67 г; 0,67 г, загальна маса 1,34 г. (Т.1 а.п. 93-95);

висновком експерта № 579 від 08.07.2015 р., згідно якого надана на дослідження рідина (з ПЕТ пляшки нижній шар) містить наркотичні алкалоїди опію морфін та кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом макової соломи (опій екстракційний). Маса концентрату макової соломи (опій екстракційний) в перерахунок на суху речовину та на всю масу рідини становить 0, 024 г. В наданій на дослідження рідині (з ПЕТ пляшки верхній шар) наркотичних алкалоїдів опію не виявлено. (Т.1 а.п. 89-101);

висновком експерта № 582 від 09.07.2015 р., згідно якого на поверхні деформованої ПЕТ пляшки, яка була вилучена 04.07.2015 р. в домоволодінні ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,109 г. На поверхні фрагменту фольги, з вказаної вище ПЕТ пляшки, тетрагідроканнабінол та суміш канабіноїдів: канабінол, канабідіол не виявлено. (Т.1 а.п. 106-109);

висновком експерта № 581 від 10.07.2015 р., відповідно до якого надана на експертизу речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка складається з вегетативних фрагментів рослин (стебла, бічні гілки, листя) є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою. Рідина світло-коричневого кольору, відділена від речовини рослинного походження, містить особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломи (опій екстракційний). Маса макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 32, 845 г. Маса опію екстракційного в перерахунку на суху речовину становить 0,599 г. (Т.1 а.п. 113-117);

рапортом від 17.07.2015 р., згідно до якого вбачається, що 04.07.2015 р. в ході огляду місця події в домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 в приміщенні кухні було виявлено та вилучено металеву ємність в середині якої міститься речовина рослинного походження, яка згідно висновку експертизи № 581 від 10.07.2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, масою 0,599 г. (Т.1 а.п. 118);

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 і розцінює їх як спробу уникнути покарання за вчинене, оскільки вина останнього у скоєнні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також незаконне виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту підтверджується вищезазначеними доказами, які досліджені та перевірені судом під час судового слідства по справі.

Покази обвинуваченого в частині заперечення причетності до спричинення ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень, суд розцінює, як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від кримінальної відповідальності. Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, з приводу того, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , оскільки вони не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_12 , яка показала, що 03.07.2015 року біля 21.00 год. знаходилася по місцю свого мешкання по АДРЕСА_3 , де проживала разом зі своїм братом ОСОБА_9 . Вона бачила, що до них додому прийшов ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшов на вулицю. Через короткий проміжок часу, близько 3-5 хвилин, її брат забіг у двір та повідомив, що його підрізав ОСОБА_5 , а також вона побачила рану на шиї ОСОБА_9 . Потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_14 пояснили, що зі слів ОСОБА_9 дізналися, що його вдарив ножем ОСОБА_5 .

Крім того, показання потерпілої та свідків підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №1228 від 25.08.2015 року, згідно якої у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин в ділянці шиї зліва, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та висновком судово-імунологічної експертизи №600 від 10.08.2015 року, згідно якої на марлевому тампоні-змиві з асфальту виявлені сліди крові, яка може належати потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, суд вважає, що саме ОСОБА_5 наніс удар ножем в шию ОСОБА_9 .

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я» від 07.02.2003 року питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 удар ножем в життєво-важливий орган - шию. Локалізація удару дає підстави вважати, що обвинувачений передбачав або міг передбачати наслідки своїх протиправних дій, бажав їх настання або свідомо допускав, але не довів свій злочинний намір до кінця з обставин, які не залежали від його волі.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пояснили, що при розмові ОСОБА_9 розповів, що ОСОБА_5 вдарив його ножем за те, що він колись образив його матір. Дана обставина також підтверджується поясненнями матері обвинуваченого ОСОБА_10 , яка підтвердила, що у вечорі 03.07.2015 року її син ОСОБА_5 тривалий час був відсутній вдома.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимими докази надані стороною обвинувачення, а саме: показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , у зв`язку з тим, що вказані свідки не сприймали обставини справи особисто, а лише зі слів потерпілого ОСОБА_9 ,

Вирішуючи питання допустимості представлених стороною обвинувачення доказів, суд зауважує, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_11 у певній своїй частині є показаннями з чужих слів, а саме усні висловлювання потерпілого ОСОБА_9 щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень (місце, час, спосіб, обставини завдання тілесних ушкоджень) ґрунтуються на поясненні самого потерпілого, який відразу після зустрічі з ОСОБА_5 та по шляху до лікарні розповів їм про події 03.07.2015.,протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2015 року, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області прийнято усну заяву від ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який наніс ножове поранення в шию, що мало місце 03.07.2015 року по АДРЕСА_3 . Потерпіла та свідки не були очевидцями цих подій.
Приймаючи рішення щодо допустимості пояснень свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_11 у частині показаннями з чужих слів, суд відповідно до ст.97 КПК враховує їх значення, інші докази, обставини надання первинних пояснень, переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень, складність спростування показань захистом, співвідношення показань з інтересами та можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення або причини неможливості такого допиту.
Оцінюючи показання свідків ОСОБА_12 , Табачинського, потерпілої ОСОБА_11 яким потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що йому спричиненно тілесне ушкодження ОСОБА_5 , які є послідовними і незмінними під час розгляду справи в суді, суд визнає допустимість вказаного доказу, оскільки будь-яких підстав для обмови ОСОБА_5 зазначенні особи не мають, тому їх показання викликають довіру щодо їх достовірності, є переконливими, при цьому мають істотне значення для встановлення фактичних обставин, оскільки допитати потерпілого безпосередньо неможливо.
З системного аналізу кримінального процесуального закону вбачається, що для визнання допустимим доказом показання з чужих слів особи, важливою умовою є встановлення правдивості та достовірності почутої від такої особи інформації, реальності її сприйняття та відтворення.
Відтак, зважаючи, що ОСОБА_9 в судовому засіданні не допитано, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер цироз печінки, суд визнає допустими свідчення ОСОБА_12 , Табачинського, ОСОБА_11 у тій частині, у якій вони є показаннями з чужих слів, а саме щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 які їм стали відомі від самого потерпілого. З огляду на викладене суд визнає допустимими показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_11 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказ наданий стороною обвинувачення, а саме протоколом огляду місця події від 04.07.2015 року, оскільки вказана процесуальна дія проведена без ухвали слідчого судді. Відповідно до вимог ч.1 ст, 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Том 1 аркуш провадження 45, 51, містить заяву ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які надали добровільні згоди працівникам міліції на огляд домоволодінь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 . В ході огляду місця події від учасників слідчої дії будь-яких заяв, клопотань не надійшло. Огляд та проникнення до жила проведенно відповідно до вимог ст. 233 КПК України.

Щодо визнання недопустимими доказами наданих стороною обвинувачення висновку судово-хімічної експертизи №580 від 08.07.2015 року, висновку судово-хімічної експертизи №582 від 09.07.2015 року, висновок судово-хімічної експертизи №581 від 10.07.2015 року, висновку судово-хімічної експертизи №583 від 07.07.2015 року, висновку судово-імунологічної експертизи №601 від 10.08.2015 року, висновку судово-імунологічної експертизи №600 від 10.08.2015 року, висновок судово-медичної експертизи №1228 від 25.08.2015 року, які проведено по речам відшуканим в ході ОМП від 04.07.2015 рокуза адресою АДРЕСА_3 . Зазначенні висновки експерта відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України будь-які заперечення відносно них сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування чи судового розгляду кримінального провадження не подавалось так само як і були відсутні клопотання від сторін про проведення додаткової, повторної чи комісійної експертизи. Висновки експерта відповідають встановленим під час судового засідання об`єктивним обставинам кримінального провадження, а тому підстав його сумніву чи вважати недопустимим доказом у суду немає підстав.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказ - акт застосування службової собаки від 04.07.2015 року, так як застосування службової собаки не предбаченно нормами КПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 236 КПК України з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Так відповідно до акта застосування службової собаки слідчим запрошено інспектора-кінолога з службовою собакою для відшукання слідів злочину. При проведенні слідчої дії будь-яких заяв, клопотань не надійшло, тому підстав вважати недопустимим доказом у суду немає підстав.

Протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказом, обґрунтовуючи вимогу тим, що ОСОБА_11 не мала процесуального права надавати слідчому зазначену заяву. Відповідно до вимог ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. На час звернення ОСОБА_11 є фізичною особою, звернулася із заявою про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілою, а отже підстав вважати недопустимим доказом відсутні.

Протокол затримання від 04.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказом в зв`язку з незаконним його затриманням. Відповідно до протоколу затримання особи від 04.07.2015 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення злочину затримано в присутності понятих та захисника. 06.07.2015 року слідчим суддею обрано міру запобіжного заходу як тримання під вартою з 03 год.00 хв. 04.07.2015 року в якій ретельно та докладно описані підстави застосування саме такого запобіжного заходу. Учасники процесу рішення не оскаржували. З огляду на викладене клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням № 1200 від 04.07.2015, згідно якого йому для здійснення захисту його прав і інтересів призначено адвоката ОСОБА_19 , та постанову про залучення захисника від 04.07.2015 року також обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказом.

Суд також вважає надуманими і необґрунтованими доводи обвинуваченого про те, що доручення для надання безоплатної вторинної допомоги для здійснення захисту за призначенням № 1200 від 04.07.2015 р. та постанови про залучення захисника від 04.07.2015 року є недопустими доказами, оскільки згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язаний забезпечити участь захисника, якщо відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою.

Згідно ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальних провадження щодо особливо тяжких злочинів.

У зв`язку з чим 04.07.2015 року постановою ст. слідчого СВ Кіровоградського РВ УМВС України було постановлено залучити захисника та доручити центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_5 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження. На підставі зазначеної постанови 04.07.2015 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано доручення № 1200 та призначено адвоката ОСОБА_19 для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_5 . В подальшому 04.07.2015 року постановою залучено ОСОБА_19 до участі в вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, у відповідно до ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитись від захисника або замінити його.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_5 ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду до 18 квітня 2017 року не заявлялись клопотання про заміну захисника ОСОБА_19 . А заявлене 18 квітня 2017 року обвинуваченим ОСОБА_5 клопотання про відмову від захисника - адвоката ОСОБА_19 було судом задоволено та ухвалою суду призначено останньому нового захисника із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області. Однак задоволення зазначеного клопотання не є підставою для визнання доказів отриманих за участю попереднього захисника недопустими. У зв`язку з чим встановлено, що заявлене ОСОБА_5 клопотання про визнання недопустимими доказами доручення для надання безоплатної вторинної допомоги для здійснення захисту за призначенням № 1200 від 04.07.2015 р. та постанови про залучення захисника від 04.07.2015 року є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить визнати недопустимим доказ - постанову про залучення потерпілої ОСОБА_11 від 29 .10.2015р., оскільки не доведено, що їй завдано шкоди.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав слідчим винесено вмотивовану постанову про визнання ОСОБА_11 потерпілою, зазначена постанова до суду не оскаржувалась. В постанові слідчого зазначено з яких причин ОСОБА_11 визнана потерпілою в зв`язку зі смертю ОСОБА_9 , що відповідає ч. 6 ст.55 КПК України, а саме внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи і унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. З огляду на викладене дане клопотання задоволенню не підлягає, а постанова про залучення потерпілої ОСОБА_11 від 29.10.2015р. є допустимим доказом.

Також просить визнати докази недопустимими в частині наданя ним в ході досудового розслідування покази слідчому ОСОБА_20 , а також документи підписані ним в ході досудового розслідування, в зв`язку з застосуванням до нього недозволених методів слідства застосування фізичного насильства.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повно, об`єктивно, безпосередньо допитаний та надав як усні так і письмові пояснення, що відповідає вимогам КПК України. Щодо застосування до нього недозволених методів слідства то СВ прокуратури Кіровоградської області проведено, за фактом нанесення співробітниками поліції тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перевірку за наслідками якої винесено постанову від 17 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях співробітників Кіровоградського РВУ МВС України в Кіровоградській області. Зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що не вчинив вказаних кримінальних правопорушень, спростовується сукупність слідової інформації, виявленої на місці злочину, а також показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_11 , що дає підстави вважати, що саме обвинувачений вчинив ці злочини. Таким чином, обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому, визнається судом доведеним.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки обставини та локалізація тілесних ушкоджень дають підстави вважати, що обвинувачений передбачав або міг передбачати наслідки своїх протиправних дій, завдаючи ножове поранення в життєво важливий орган шию, а також за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що влітку 2015 року, точного часу слідством не встановлено, виявив на городі власного домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , дикоростучі рослини конопель та за невстановленими слідством обставинами став обробляти кущі коноплі, шляхом обсапування та поливання, для покращення росту рослин, чим вчинив незаконне вирощування конопель.

04.07.2014 року о 12.50 год. працівниками міліції під час огляду домоволодіння та присадибної ділянки ОСОБА_5 , яка розташована по АДРЕСА_2 та області виявлено та вилучено 15 кущів рослин конопель, які згідно висновку експерта № 583 від 07.07.2015 року є рослинами роду конопля, які є нарковмісними рослинами, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме - незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 цього Кодексу.

Дослідивши докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєнні вказаного злочину не знайшла свого достатнього підтвердження в ході судового розгляду і він підлягає виправданню за недоведеністю у його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках - на потерпілого.

Так, в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_5 покладено дані, отримані стороною обвинувачення в результаті слідчих дій, висновки експертиз, а також показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав свою вину в інкримінованому злочину та надав суду наступні покази, що коноплю, яка була знайдена на городі за місцем його проживання, він не обробляв та не вирощував. Конопля була дикоросла.

Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 свідків обвинувачення ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , дослідивши надані прокурором та стороною захисту інші докази та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд встановив наступне.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, а саме:

Покази свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2015 року вона була присутня в якості свідка при огляді домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де побачила на городі, як працівники міліції вирвали 5 стебель бур`янів, завдовжки близько 1 м, які в подальшому було поміщено в білий мішок. При цьому, земельна ділянка на якій було вирвано вказані рослини була не доглянута там усьоди ріс один бур`ян. Крім того, вона зазначила, що жодних документів не підписувала. В подальшому її викликали до слідчого в районний відділ міліції, одна там вона також жодних документів не підписувала, вона там лише відповіла на декілька питань слідчого пішла. Підпис в протоколі допиту не її.

Покази свідка ОСОБА_10 , яка показала суду , що є матір`ю ОСОБА_5 03.07.2015 року об 19 год. вона на автобусі приїхала з м. Кіровограда до с. Клинці, де її зустрів її син ОСОБА_5 та вони пішли додому, а саме до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де частину земельної ділянки вона обробляла сама, а частина була не доглянута. Щоб ОСОБА_5 порався колись на городі вона не бачила. Вдома вони повечеряли та він пішов на прогулянку. Вночі приїхали працівники міліції та затримали сина. Трава, яку знайшли працівники міліції на її городі, є дикорослою.

Покази свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що влітку 2015 року була запрошена в якості свідка при проведенні огляду домоволодіння по місцю проживання ОСОБА_5 , де була виявлена дикоросла конопля.

А також дослідженні у судовому засіданні письмові докази:

витягом з ЄРДР, згідно яких вбачається, що 05.07.2015 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України. (Т.1 а.п. 36-37);

рапортом від 04.07.2015 р., згідно якого 04.07.2015 р. в ході проведення операції під назвою «Мак-2014», були проведені заходи з метою встановлення осіб, які причетні до незаконних операцій з наркотичними речовинами, в ході яких за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на території присадибної ділянки було виявлено та вилучено 15 рослин коноплі. (Т.1 а.п. 127);

заявою ОСОБА_10 , згідно якої остання надала добровільну згоду на огляд території її домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (Т.1 а.п. 128);

протоколом огляду місця події від 04.07.2015 р., в ході якого оглянуто територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено 15 рослин зеленого кольору, зовні схожі на коноплі (Т.1 а.п. 129-134);

висновком експерта № 583 від 07.07.2015 р., відповідно до якого надані рослини, є рослинами роду конопля, які є нарковмісними рослинами, що містять психотропну речовину тетрагідроканабінол. (Т.1 а.п. 138-141);

постановою про здачу речових доказів на зберігання від 29.10.2015 р., згідно якої 15 рослин коноплі, ПЕТ пляшку з рідиною коричневого кольору концентратом макової соломи (опій екстракційний) вагою 0,024 г, подріблену речовину рослинного походження зеленого кольору канабіс (мариухуана) вагою 1, 34 г, ПЕТ пляшка з екстрактом канабісу вагою 0, 109 г, каструля з маковою соломою вагою 32, 845 г та опієм екстракційним вагою 0, 599 г, передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кіровоградським МВ УМВС. (Т.1 а.п. 197);

Суд, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, встановив у діях ОСОБА_5 відсутність складу злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, а саме: незаконне вирощування конопель особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 309 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, передбачено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобовязаний постановити виправдувальний вирок.
Жоден з допитаних свідків не зміг впевнено сказати, що трава виявлена на городі була культивована. Достовірних доказів про те, що кущі коноплі вирощувалися чи оброблялися обвинуваченим суду не представлено.
Оскільки суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 не знайшла свого достатнього підтвердження сукупністю досліджених доказів і всі можливості збирання доказів вичерпані, ОСОБА_5 підлягає виправданню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підлягає виправданню за ч. 2 ст. 310 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочини, віднесені до категорії середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше судимого, має непогашену судимість.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який посередньо характеризується, вину у вчиненні злочинів не визнав раніше судимий, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкцій як за ч.1 ст.309 КК України, так і за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, враховуючи його поведінку після вчинення злочину допомогу потерпілому не надав , з місця скоєння злочину зник, а тому він становить суспільну небезпеку для оточуючих. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, згідно ч. ч. 1 і 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

А тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховує обвинуваченому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включаючи в обрахунок строку попереднього ув`язнення строки перебування особи в установах попереднього ув`язнення, визначені частиною 5 статті 72 КК України.

Оскільки зміни до Кримінального кодексу України, були внесені на підставі ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 р., який набрав чинності 21.06.2017 р., тобто після вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, а тому можуть бути застосовані до нього лише в разі, якщо вони пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують його становище.

Таким чином, підлягає зарахуванню знаходження ОСОБА_5 під вартою в період з 04.07.2015 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз у розмірі 2304 грн. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, 8 (вісім) років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 309 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 310 КК України виправдати.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 8 (вісім) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 04.07.2015 року.

ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 04.07.2015 року по 20.06.2017 року включно, тобто до дня набрання чинності ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 р.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2304 гривень 00 копійок.

Речові докази: чотири ножі, спортивну куртку, шорти здані до камери зберігання речових доказів Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області повернути ОСОБА_10 . Наволочку, два змиви, 15 рослин коноплі, ПЕТ пляшку з рідиною коричневого кольору, ПЕТ пляшку з екстратом канабісу, каструлю з маковою соломою та опієм екстракційним, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1