Cправа № 700/308/18
Провадження № 1-кс/700/34/18
УХВАЛА

Іменем України

"14" травня 2018 р. Слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду погоджене з прокурором клопотання слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 про арешт майна, у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
у с т а н о в и в:
Слідчий Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням про арешт наступного майна а саме: житлового будинку ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 28 кадастровий номер :01:003:0299 площею 0,1309, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_6 , будучи ознайомлений з постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», усвідомлюючи свою неправомірність дій, умисно, маючи у власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючи в ньому, приховуючи факт наявності житлового будинку, у порушення пункту 11 постанови КМУ №505 «Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин», проігнорувавши даний пункт протягом часу з січня 2015 року по березень 2018 року, що підтверджується довідкою про рух грошових коштів від 20.03.2018 року шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами держави на загальну суму 44694,25 грн, чим спричинив матеріальних збитків державі на вище вказану суму.
Згідно довідки інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 122077567 від 26.04.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28 загальною площею 60,9 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 28 кадастровий номер :01:003:0299 площею 0,1309, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20 квітня 2018 року вказані відомості внесені до ЄРДР №0000123, тобто відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно частин 4, 5, 6 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчим суддею встановлено, що 20.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0000123).
04.05.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру.
Згідно положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі, необхідно заборонити розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном.
Заборона володіти та користуватися майном підозрюваного призведе до істотного порушення його прав, а тому лише з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі, необхідно саме заборонити відчуження будинку підозрюваного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28, загальною площею 60,9 (кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомості 28 кадастровий номер :01:003:0299 площею 0,1309, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , шляхом встановлення заборони на відчуження.
Негайне виконання ухвали покласти на заступника начальника слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4
Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, власнику майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1