Справа №591/3761/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/263/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

До Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи злочинний умисел на заволодіння чужого майна, в ніч з 01 липня 2018 року на 02 липня 2018 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись на ділянці дороги між с. Земляне та с. Новоолександрівка, Краснопільського району, Сумської області, куди за попередньою домовленості прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на власних автомобілях марки "Рено Трафік", реєстраційний номер НОМЕР_1 та "Фольксваген ЛТ-45", реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи в групі, шляхом застосування вогнепальної зброї, умисно протиправно заподіяли смерть потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , незаконно заволодівши майном останніх на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. З метою реалізації задуманого, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та інші невстановлені особи, використовуючи автомобілі марки "УАЗ 452Д", реєстраційний номер НОМЕР_3 , "Ауді 100 Кватро", реєстраційний номер НОМЕР_4 , перевезли тіла потерпілих та закопали їх на полі, неподалік смт. Краснопілля, Сумської області.

02 липня 2018 року та 03 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України за № 0000164.

05 липня 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий зазначає, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ніде не працює, займається незаконним переміщенням товарів через державний кордон України та має певні зв`язки на території РФ. Крім того вчинено особливо тяжкий злочин, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довічного позбавлення волі. Існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. На даний час по кримінальному провадженню є свідки, отже у слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на їх показання.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року, застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

До Зарічного районного суду Сумської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також в умисному противоправному заподіянні смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вчиненими з корисливих мотивів, за попередньою змовою осіб.

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий зазначав, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі у виді довічного позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_8 ніде не працює, займається незаконним переміщенням товарів через державний кордон України, має певні зв`язки з такими ж особами на території Російської Федерації, тому він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на показання свідків у кримінальному провадженні та може знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину зброю, якою були вбиті потерпілі, або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 16 години 28 серпня 2018 року.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

За змістом доводів апеляційної скарги, захисник посилається на відсутність конкретних фактичних обставин, які б підтверджували скоєння підозрюваним ОСОБА_16 інкримінованих злочинів.

Також зазначає, що під час затримання до ОСОБА_8 з боку працівників поліції мало місце застосування насилля та катування, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Вважає, що слідчим на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не надано жодного доказу, а сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_17 в заяві просить розглянути апеляційну скаргу захисника без його участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги та мотиви постановлення ухвали дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_18 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: протоколами огляду місця події від 02.07.2018 р. ( арк. пр. 9-14, 19-21), протоколами обшуку від 02.07.2018 р. ( арк. пр. 15-18, 22-24, 40-42 ), від 03.07.2018р. ( арк. пр. 25-28, 29-33), протоколами допиту свідків від 04.07.2018 р. ( арк. пр. 34-35, 36-37, 38-39), протоколами пред`явлення речей для впізнання від 04.07.2018 р. ( арк. пр. 43-44, 45-47, 48-49), протоколами допиту потерпілих від 04.07.2018 р. ( арк. пр. 51- 53, 55-56, 58-59).

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Щодо посилання захисника на те, що відсутні конкретні фактичні обставини, які б підтверджували скоєння підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, то колегія суддів ставиться критично і бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення від 28.10.1994 р.), згідно з яким, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р.- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, йому відомо яке покарання може загрожувати у випадку доведення його вини за цей злочин, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків. Крім того, за даними органу досудового розслідування, є підозра,що ОСОБА_8 , з метою приховання знаряддя злочину забрав з собою з місця події зброю, якою були вбиті ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а тому, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, в тому числі знаряддя злочину, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також слідчим суддею враховано і те, що злочин вчинено із застосуванням зброї.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства. Тому твердження захисника підозрюваного, що матеріали справи не містять конкретних фактичних обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є подальше розслідування кримінального правопорушення, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою затримання. Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні та наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, у відповідному місці, часу та із застосуванням знарядь, доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Відповідно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 липня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5