ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5287/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/75/18 Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені № 0001737 від 24 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України задоволено. Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою визначено на шістдесят днів, до 16 годин 13 хвилин 22 листопада 2018 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року та застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та кошти для існування, не скоював інкримінованого йому злочину, не збирається ухилятися від слідства та суду, скоювати нові злочини. Кваліфікація дій ОСОБА_6 за частиною 3 статті 187 КК України є помилковою. З матеріалів кримінального провадження можна зробити однозначний висновок про недоведеність його участі в інкримінованому йому злочині. Отже, захисник підозрюваного вважав, що судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою та жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України, не доведений.

Прокурор та захисник підозрюваного в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 61-62).

Прокурор в заяві просив слухати справу за його відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 405 КПК України колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності прокурора та захисника підозрюваного, належним чином повідомленого про час та місце слухання справи.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001737 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України (а.с. 4-7).

24 вересня 2018 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

25 вересня 2018 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України (а.с. 34-35).

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України та на наявність ризиків, зазначених у пунктах 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного, враховуючи, що ОСОБА_6 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, не одружений, дітей не має, був раніше судимий за вчинення майнових та насильницьких злочинів проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Суд першої інстанції погодився з клопотанням слідчого та дійшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосовування.

Колегія суддів вважає дані висновки суду правильними.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази у кримінальному провадженні доводять обставини, передбачені частиною 1 статті 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України; наявність реального ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, є неспроможними.

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу підозрюваного, спростовують доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, дані про особу підозрюваного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії досудового розслідування є неможливим.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_6 постійного місця проживання та кошти для існування не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Керуючись положеннями частини 4 статті 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Доводи адвоката ОСОБА_7 , викладенні в апеляційній скарзі про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, не заслуговують на увагу за вищезазначених обставин.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.392, 404, ст. 405, ст. 407, ст. 418, ст. 419, ст. 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3