Справа № 643/7708/18
Номер провадження 1-кс/643/2318/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003273 від 11.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України тобто незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами -

В С Т А Н О В И В:
До суду 13.06.2018 року надійшло вищезазначене клопотання, направлене поштою 11.06.2018 р.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що до ЧЧ Московського ВП ГУНП в Х/о., надійшов рапорт від інспектора УПП А.В. Пляшинського про те що, 11.06.2018 близько 00:21 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено предмет зовні схожий на пістолет, який гр. ОСОБА_5 добровільного видала, та пояснила що даний предмет належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення перевірки зазначеного повідомлення слідчим Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , в ході огляду місця події було виявлено та вилучено предмет зовні схожого на пістолет з маркуванням (Mod.Government kal.9mm P.A. Knall 251, 264, з правого боку маркування Enser-Sportwaffen Made in Germany 668) який гр. ОСОБА_5 добровільного видала за адресою: АДРЕСА_1 ., та пояснила що даний предмет належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України внесено слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2018 за №0003273, за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

Під час огляду місця події, проведеного 11.06.2018 за адресою: АДРЕСА_1 ,у гр.. ОСОБА_5 , 1984 року народження, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 . було виявлено та вилучено предмет зовні схожого на пістолет з маркуванням (Mod.Government kal.9mm P.A. Knall 251, 264, з правого боку маркування Enser-Sportwaffen Made in Germany 668). З пояснень, які надала ОСОБА_5 , що перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , під газовою плиткою виявила полотенце, діставши яке, та розвернувши виявила предмет зовні схожого на пістолет, після чого визвала співробітників поліції.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події з метою позбавлення можливості його знищення та переховування.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий зазначає, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, накладення арешту необхідно з метою позбавлення можливості його знищення або переховування.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, провести судове засідання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 107, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 11.06.2018, а саме на предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням (Mod.Government kal.9mm P.A. Knall 251, 264, з правого боку маркування Enser-Sportwaffen Made in Germany 668), вилучений 11.06.2018 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1