Справа № 202/3288/18
Провадження № 1-кс/202/2177/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 червня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000194, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2018 року за № 0000194, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України
11 червня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000194.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 11 червня 2018 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2018 близько 22.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в селі Грушеватка П`ятихатського району по вул. Шевченко поблизу ставка із застосуванням вогнепальної зброї невстановленої марки та із застосуванням колюче- ріжучого предмету невстановленого виду, спричинили вогнепальні та колото-різані поранення ОСОБА_8 два в області правої ключиці, вісім в область правої щелепи з переходом на шию, ОСОБА_9 одне сліпе в надбрівну дугу, ОСОБА_10 одне сліпе з лівої щоки, одне сліпе надбрівної дуги зліва, одне сліпе лівого вуха, які знаходилися в салоні автомобілю марки "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , від яких останні померли на місці події.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2018, 07.06.2018 було проведено обшук автомобілю марки «Nissan NP-300» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який зареєстрований за БО «Фонд Дніпро- 1», в ході якого виявлено та вилучено вказаний транспортний засіб.

Виявлені предмети та речі, було вилучено у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що особи, які підозрюються у вчиненні вказаного злочину, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 прибули на місце вчинення злочину та поїхали звідти саме на вказаному транспортному засобі, що підтверджується показами самих підозрюваних та свідків, які бачили поблизу місця події вказаний транспортний засіб.

07.0.2018 року вказаний транспортний засіб- автомобіль марки «Nissan NP-300» державний номерний знак НОМЕР_2 , було оглянуто та вилучено відповідно до протоколу обшуку та визнаний згідно ст. 98 КПК України речовим доказом.

Слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту зазначає, що є вилучене авто матеріальним об`єктом, який може бути використаний, як доказ у кримінальному правопорушенні та може зберегти на собі його сліди, у зв`язку з чим, з метою збереження майна, як речового доказу у кримінальному провадженні, просив накласти арешт на транспортний засіб. із забороною відчуження, розпорядження, користування майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власник майна у судове засідання також не з`явився.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувається без участі власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2018 року за № 0000194, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання кримінальне правопорушення мало місце у салоні транспортного засобу "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 .
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить з того, що слідчим не доведено можливості використання транспортного засобу «Nissan NP-300» державний номерний знак НОМЕР_2 , як доказу під час досудового розслідування, та, як наслідок, необхідності його збереження для встановлення необхідних обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Таким чином, слідчий суддя, у зв`язку з тим, що слідчим не доведено існування підстав для накладення арешту на вилучене майно. вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000194 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1