Справа 350/1290/16-к
Номер провадження 1-кп/350/6/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів кримінальне провадження № 0000018 внесене в ЄРДР 14.06.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мигове Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, з середньою освітою, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи службовою особою, розтратив чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Розпорядженням голови Рожнятівської районної державної адміністрації від 09.08.2011 № 30-к обвинувачений ОСОБА_5 призначений на посаду начальника Перегінської місцевої пожежної команди (далі - МПК).

Відповідно до укладеного з ним контракту, ОСОБА_5 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто був службовою особою і відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", чинного на момент вчинення злочину, був суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника МПК, зловживаючи своїм службовим становищем з метою розтрати чужого майна, завідомо знаючи про те, що начальник варти МПК ОСОБА_6 в періоди: 16.11.2013 - 03.12.2013,19.09.2014- 02.10.2014, 18.10.2014 - 22.10.2014, 10.11.2014 - 28.12.2014 не перебував на робочому місці, а знаходиться за межами території України, і його обов`язки ніхто не виконував, діючи в інтересах останнього, вніс завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу за листопад і грудень 2013 року, з вересня по грудень 2014 року про перебування його на роботі у вищевказаний період.
На підставі складених та виданих завідомо неправдивих офіційних документів табелів обліку робочого часу, ОСОБА_6 незаконно нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 6822,72 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду дав показання, що вчинив його за викладених вище обставин. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати та обмежитися отриманими в ході судового розгляду кримінального провадження показаннями представника потерпілого та свідків.

Допитувати інших свідків, досліджувати письмові та речові докази вважає за недоцільне, оскільки повністю погоджується з висновками досудового розслідування щодо кваліфікації його дій та розміру заподіяної шкоди, тому просить продовжувати судовий розгляд в порядку ст.349 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 суду дала показання про те, що Перегінська місцева пожежна команда претензій до обвинуваченого не має, оскільки ОСОБА_5 повністю відшкодував завданий злочином збиток. Не заперечувала щодо розгляду провадження в порядку ст.349 КПК України.

Свідок ОСОБА_8 дав суду показання про те, що він працюючи в Перегінській місцевій пожежній команді з липня 2014 року, не знає чи виїжджав ОСОБА_6 за кордон .

Аналогічні по суті показання дали суду свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись , що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння ними змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції , роз`яснивши , що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого, представника потерпілого, свідків, які прибули в судове засідання та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання свої вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена показаннями, які дали в судовому засіданні представник потерпілого та свідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.191 ч.2 КК України, оскільки він будучи службовою особою розтратив чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставипи, що пом"якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, що він є особою пенсійного віку.

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України , якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке підлягає призначенню, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання з урахуванням яких обвинуваченому слід призначити основні та додаткові покарання у межах санкцій інкримінованих йому злочинів та застосувати до призначеного обвинуваченому за ст.191 ч.2 КК України основного покарання ст.75 КК України, з покладанням на нього обов"язків, передбачених ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України, оскільки призначення такого покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, а додаткове покарання у відповідності до вимог закону виконувати самостійно.

При цьому суд зазначає, що звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, призначеного за ст.191 ч.2 КК України є можливим, оскільки його вчинення мало місце до внесення змін у статтю 75 КК України, які на даний час обмежують можливість застосування іспитового строку до корупційних злочинів.

Оскільки суд приходить до висновку про можливість застосування до призначеного основного покарання ст.75 КК України, тобто вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, перебіг якого починається з моменту проголошення вироку, запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно обвинуваченого, слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-369, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях комунальної власності строком один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов"язок періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях комунальної власності строком один рік підлягає реальному виконанню.

Запобіжний захід у виді особистого зобов"язання, обраний відносно ОСОБА_5 , скасувати.

Документи, визнані речовими доказами постановою від 06 вересня 2016 року, повернути Перегінській місцевій пожежній команді.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожнятівський районний суд.

Суддя :