Справа № 576/831/17
Провадження № 1-кп/576/26/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000066 від 28.04.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден, Німеччина, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого у ТОВ «Юридична фірма «Ост Партнерс», проживаючого у АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , працюючи на посаді начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що віднесена до категорії «Б» посад державної служби, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище та постійно здійснює функції представника органу державного управління, а також виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, використовуючи надану йому владу, 09.02.2017 р., з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 13455 грн., за сприяння у швидкому знятті арешту з автомобіля ОСОБА_9 за наступних обставин.

У провадженні Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження № 3244773 про стягнення аліментів з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10

18.01.2017 р. старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_11 , на виконанні у якого перебувало зазначене вище виконавче провадження, було прийнято постанову про арешт майна боржника, у тому числі і автомобіля ОСОБА_9 марки Renault Kangoo.

Наприкінці січня початку лютого 2017 року мешканець м. Глухів ОСОБА_8 , маючи на меті придбати автомобіль дізнався про те, що ОСОБА_9 продає свій автомобіль марки Renault Kangoo та зустрівся з останнім з метою обговорення його вартості і можливості придбання. У ході зустрічі ОСОБА_8 погодився придбати зазначений автомобіль, але ОСОБА_9 повідомив йому, що Глухівським відділом державної виконавчої служби на автомобіль накладено арешт і поки цей арешт діє він не зможе продати цей автомобіль.

06.02.2017 р. ОСОБА_8 звернувся на прийом до начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 , якому повідомив про намір купити у ОСОБА_9 автомобіль та поцікавився яким чином можливо зняти з нього арешт. У ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що арешт автомобіля буде знятий лише після погашення наперед повної суми заборгованості ОСОБА_9 по аліментам до повноліття доньки. Також під час цієї зустрічі ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 передати особисто йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 500 доларів США за забезпечення якнайшвидшого зняття арешту з автомобіля, на що останній погодився.

09.02.2017 р. близько 14-ї години ОСОБА_8 прибув до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, де у своєму службовому кабінеті ОСОБА_6 надав йому реквізити рахунку, на який потрібно було перерахувати визначену ним суму на погашення виплат по аліментам. Здійснивши оплату, ОСОБА_8 повернувся до службового кабінету ОСОБА_6 та передав йому відповідну квитанцію. Після цього ОСОБА_6 надав своєму підлеглому старшому державному виконавцю ОСОБА_11 , на виконанні у якого перебувало це виконавче провадження, вже підготовлену ним постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_9 , яку той підписав не перевіряючи фактичне надходження коштів на відповідний рахунок. Далі, ОСОБА_6 особисто затвердив власним підписом та печаткою постанову про зняття арешту з майна боржника і передав один її примірник ОСОБА_8 , а інший пообіцяв у цей же день направити до сервісного центру та особисто там клопотати про якнайшвидше зняття даного арешту. Одразу після цього, ОСОБА_6 у своєму службовому кабінеті, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 13455 грн., за забезпечення швидкого винесення постанови про зняття арешту з автомобіля ОСОБА_9 , видачу йому цієї постанови, особистий контроль процесу зняття арешту, прискорення виконання постанови про зняття арешту з майна боржника.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та відмовився надати свої показання.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Свідченнями ОСОБА_8 , який у суді показав, що у лютому 2017 року він через знайомих дізнався, що чоловік на прізвище Асадчий продає свій автомобіль Renault Kangoo. Він вирішив купити цей автомобіль і зустрівся з Асадчим. Під час зустрічі вони домовились про ціну автомобіля, яка становила 3,5 тис. доларів США. Однак Асадчий повідомив його, що автомобіль перебуває під арештом виконавчої служби і якщо він бажає придбати автомобіль, то йому самому необхідно владнати це питання. Після цього, у який день точно не пам`ятає, він звернувся до начальника Глухівського відділу виконавчої служби ОСОБА_6 і сказав, що бажає придбати у Асадчого автомобіль, але той перебуває під арештом. ОСОБА_6 подивився по комп`ютеру і сказав, що дійсно там мається заборгованість по аліментам і запропонував йому підійти пізніше. Він знову зустрівся з Асадчим, передав йому завдаток за автомобіль близько 800-1000 доларів і той виписав на нього довіреність. Потім він пішов до ОСОБА_6 з приводу зняття арешту з автомобіля і той сказав, що у Асадчого мається борг по аліментах близько 8,5 тис. грн. і цей борг необхідно сплатити і арешт буде знято, після чого взяв конверт і ручкою написав на ньому 500 доларів США та сказав, що це йому за зняття арешту. На вулиці цей конверт він загубив. Подумавши та порадившись зі своїм однокурсником, який працює у правоохоронних органах, він вирішив звернутись до прокуратури та повідомити про вказаний факт. Приїхавши в м. Суми, в управлінні економічної безпеки він подав заяву про злочин, а після цього його направили до прокуратури області, де вже його допитував слідчий. Далі, 09.02.2017 р., вже у м. Глухові з ним зв`язались працівники поліції для помітки грошей. У приміщенні училища № 15 працівники поліції провели помітку грошей, з яких 100 доларів він віддав свої, а інші були несправжні. Потім йому віддали ці гроші у конверті і дали спеціальну куртку із відеокамерою і він пішов до виконавчої служби. Прийшовши туди, ОСОБА_6 йому виписав реквізити для сплати боргу по аліментам. Він оплатив борг і з квитанцією прийшов назад до ОСОБА_6 і віддав її йому. В кінці зустрічі ОСОБА_6 віддав йому документи про зняття арешту з автомобіля, а він віддав йому конверт з грошима, на якому написав 500 доларів і сказав, що тут все як і домовлялись. Вийшовши із кабінету, він не бачив, що відбувалось далі. У підсумку автомобіль він не купив, так як власник підвищив ціну.

Свідок ОСОБА_9 показав, що взимку 2017 року продавав свій автомобіль Renault Kangoo. До нього звернувся раніше незнайомий чоловік з питанням щоб купити цю машину. Як звати того чоловіка, він не пам`ятає. Після того, як домовились про ціну автомобіля, він повідомив того чоловіка, що машина перебуває під арештом, що накладений виконавчою службою за борги по аліментам. Зняти з арешту машину було можливо оплативши борг. Виконавче провадження вів державний виконавець ОСОБА_12 . Однак той чоловік сказав, що машина йому потрібна терміново і він сам вирішить це питання у виконавчій службі та в нього там є знайомі. Дещо пізніше, той чоловік віддав йому завдаток, а він виписав на нього довіреність. Всього вони зустрічались із ним десь 2-3 рази, але коли точно, він не пам`ятає. Приблизно через 2-3 неділі від часу першого візиту, той чоловік знову прийшов до нього та сказав, що передумав купляти автомобіль та став просити повернути завдаток і гроші, які він заплатив як борг по аліментам. У подальшому він продав свій автомобіль без зняття реєстрації іншій особі. Також свідок пояснив, що з приводу хабаря у виконавчій службі йому нічого невідомо. Він раніше працював у ДАІ і також є потерпілим по іншому провадженню у корупційній справі.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він працює державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. В 2017 році, коли його начальником був ОСОБА_6 , в нього на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з Асадчого на користь ОСОБА_13 . В рамках цього виконавчого провадження десь на початку 2017 року на автомобіль боржника ОСОБА_14 було накладено арешт за несплату аліментів у сумі близько 20 тис. грн. У подальшому цей арешт був знятий на підставі розписки стягувача, яка не мала претензій до боржника. Але потім у зв`язку із виникненням боргу, на цей автомобіль він повторно наклав арешт. 09.02.2017 р. він був у своєму кабінеті зайнятий у справах, коли до нього зайшов ОСОБА_6 та приніс квитанцію про погашення боргу по аліментам по вищезгаданому виконавчому провадженню. Він подився цю квитанцію і зрозумів, що борг по аліментам погашений, проте фактичне надходження коштів не перевіряв. Через хвилин 15-20 після цього ОСОБА_6 приніс йому для підпису вже заповнений бланк постанови про зняття арешту з автомобіля. Він підписав цю постанову і повернув ОСОБА_6 . Через деякий час після цього в його кабінеті провели обшук і вилучили матеріали цього виконавчого провадження.

Свідок ОСОБА_15 показала, що їй відомо лише те, що у Глухівському відділі виконавчої служби на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з Асадчого на користь Асадчої. Державним виконавцем по цьому провадженню був ОСОБА_11 , з яким вона знаходиться в одному кабінеті. Як і що відбувалось по цьому виконавчому провадженню, їй не відомо.

Допитані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , кожен окремо, показали, що взимку 2017 року, коли вони стояли на вулиці, підійшов чоловік, який представився співробітником поліції та попросив їх побути свідками у слідчій дії з приводу хабаря, на що вони згодились. Їх провели у одну з кімнат в училищі № 15 в м. Глухові, де був ще один співробітник поліції та ще якийсь чоловік, який пояснював, що в нього вимагають гроші. При них гроші відкопіювали, обробили порошком, показали свічення під лампою та поклали їх у конверт та передали тому чоловіку, який заявив про вимагання. Далі їх посадили в автомобіль та відвезли до будівлі, що поруч із кафе «Юність». Потім їх попросили піднятись на 2-й поверх будівлі, де вже було багато людей, серед яких був і обвинувачений. У їх присутності обвинувачений дістав з кишені штанів конверт, у якому знаходились помічені гроші після чого склали протокол.

Витягом з кримінального провадження № 0000066, яким підтверджено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 07.02.2017 р. о 18 год. 01 хв. (т1.а.с.128).

Постановою про звільнення майна боржника з-під арешту від 09.02.2017 р. з супровідним листом на звороті, що були видані слідчому ОСОБА_8 під час допиту, які свідчать про те, що державним виконавцем ОСОБА_11 09.02.2017 р. було прийнято рішення звільнити з-під арешту автомобіль Рено р.н.з. НОМЕР_1 , що належав боржнику ОСОБА_9 . Вказана постанова затверджена начальником Глухівського відділу виконавчої служби ОСОБА_6 , а на звороті міститься супровідний лист до територіального сервісного центру м. Глухів, підписаний ОСОБА_6 , про надіслання цієї постанови та її виконання. Результати огляду цих документів зафіксовані у протоколі огляду предметів від 15.03.2017 р. та долучені до справи постановою від 15.03.2017 р. (т.1 а.с.129-132).

Протоколом виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти від 08.02.2017 р., яким стверджується, що в ході розслідування кримінального провадження було виготовлено 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США серії КВ 44951844М (т.1 а.с.133-135).

Протоколом відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей від 09.02.2017 р., у якому зафіксовано, що 09.02.2017 р. у присутності понятих у гуртожитку ДНЗ «Глухівське ВПУ» були скопійовані, переписані номери, помічені хімічною речовиною, оглянуті під лампою і передані ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 100 доларів США та 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США (т.1 а.с.136-141).

Постановою прокурора від 09.02.2017 р. про проведення освідування, якою визначено спосіб і межі повноважень працівників поліції при здійсненні вказаної слідчої дії (т.1 а.с.142).

Протоколом освідування особи від 09.02.2017 р., у якому зафіксовано, що на долонях і одязі ОСОБА_6 відсутні сліди речовини, що світиться (т.1 а.с.143-147).

Протоколом обшуку від 09.02.2017 р., у якому серед іншого зафіксовано, що 09.02.2017 р. у присутності понятих з застосуванням відео зйомки у лівій кишені ОСОБА_6 виявлено та вилучено конверт з грошовими коштами в сумі 100 доларів США та 4 купюри, що імітують банкноту номіналом 100 доларів США з номерами співпадаючими з тими, що були під час відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей. Також, у іншому кабінеті було вилучене виконавче провадження № 3244773. Результати огляду вилучених речей і документів були занесені до протоколів огляду та у подальшому постановою визнані речовими доказами (а.с.149-163).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.02.2017 р., якою було погоджено надання дозволу на проведений обшук (т.1 а.с.148).

Висновком експерта № 4414 від 20.04.2017 р. у якому стверджується, що на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_6 сліди люмінофору відсутні. Натомість на грошових купюрах з номерами співпадаючими з тими, що вилучені під час обшуку, маються нашарування люмінофору і між собою мають спільну родову належність (т.1 а.с.164-168)

Довідкою Національного банку України від 17.02.2017 р., якою стверджується, що станом на 09.02.2017 р. встановлено курс гривні до долару США: за 100 доларів США 2691-2499 грн. (т.1 а.с.169).

Довіреністю від 08.02.2017 р., що була видана слідчому ОСОБА_9 під час допиту, яка свідчать про те, що ОСОБА_9 08.02.2017 р. уповноважив ОСОБА_8 вчинити від його імені юридичні дії пов`язані із продажом його автомобілю (т.1 а.с.170-173).

Листами територіального сервісного центру № 5941, з яких слідує, що 09.09.2016 р. на автомобіль ОСОБА_9 Рено р.н.з. НОМЕР_1 Глухівським відділом виконавчої служби було накладено обтяження, яке було зняте 22.02.2017 р. на підставі постанови державного виконавця від 09.02.2017 р. (т.1 а.с.174-178).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08.02.2017 р. про надання дозволу на проведення стосовно ОСОБА_6 негласної слідчої дії: аудіо-, відео контролю особи строком у 20 діб, якою надано відповідний дозвіл та визначено спосіб і межі повноважень працівників поліції при здійсненні вказаної слідчої дії (т.2 а.с.9-10).

Протоколом про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 13.02.2017 р., у якому відображено зміст аудіо-, відео файлів, на яких зафіксована зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що відбулась 09.02.2017 р. у службовому кабінеті останнього, під час якої ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 конверт зі словами: «тут так як ми домовлялись 500» та написав ручкою на конверті 500 (т.1 а.с.181-187).

Постановою прокурора від 08.02.2017 р. про дозвіл на проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину, якою надано відповідний дозвіл та визначено спосіб і межі повноважень працівників поліції при здійсненні вказаної слідчої дії (т.2 а.с.6-7).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 13.02.2017 р. у якому зафіксовано зміст зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що відбулась 09.02.2017 р. у службовому кабінеті останнього, з передачею конверту з грошима (т.1 а.с.179-180).

Копією наказу Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 943/04 від 08.04.2016 р., згідно якого ОСОБА_6 займав посаду начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (т.1 а.с.205).

Копією типового положення про відділи державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, затвердженого 12.05.2016 р., визначено службові повноваження ОСОБА_6 як начальника відділу (т.1 а.с.202-204).

Також суд дослідив і речові докази представлені стороною обвинувачення. Зокрема проведеним у сумі оглядом грошових купюр, що були вилучені у ОСОБА_6 стверджується, що номери цих купюр співпадають з номерами купюр, що були зазначені у протоколах обшуку та відбору зразків, помітки і вручення грошей. Також дослідженими у суді матеріалами виконавчого провадження № 3244773 стверджується, що воно відкрито Глухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області за заявою стягувача ОСОБА_10 до боржника ОСОБА_9 про стягнення аліментів. Виконавче провадження перебувало у державного виконавця ОСОБА_11 07.09.2016 р. виконавцем ОСОБА_11 було винесено дві постанови про розшук майна боржника та арешт на автомобіль боржника Renault Kangoo. Ці постанови були затверджені начальником Глухівського відділу виконавчої служби ОСОБА_6 . Заборона на відчуження автомобілю була направлена і виконана сервісним центром МВС. У подальшому арешт було знято на підставі розписки стягувача. 18.01.2017 р. на автомобіль боржника повторно накладено арешт за постановою державного виконавця ОСОБА_11 . Постанова про зняття арешту з майна боржника, у оглянутому судом виконавчому провадженні, відсутня.

Суд, дослідивши і оцінивши представлені стороною обвинувачення вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення представлено достатня кількість переконливих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Зокрема факт отримання грошей ОСОБА_6 від ОСОБА_8 підтверджений протоколом про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 13.02.2017 р., з якого вбачається, що на них зафіксована зустріч ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що відбулась 09.02.2017 р. у службовому приміщенні Глухівського відділу державної виконавчої служби. Зі стенограми у протоколі, зміст якої не оспорювався стороною захисту, чітко видно, що під час цієї зустрічі ОСОБА_6 особисто готував документи для зняття арешту з автомобіля Асадчого. З цього приводу він також телефонував і до сервісного центру, щоб пришвидшити процедуру. У кінці зустрічі, ОСОБА_6 прийняв від ОСОБА_8 конверт з грошима, на якому останній написав цифру «500» і не задавав з цього приводу останньому жодних запитань, що вказує на правдивість показань ОСОБА_8 з приводу наявності попередньої домовленості щодо сплати 500 доларів США за допомогу у знятті арешту з автомобіля.

Також факт отримання грошей ОСОБА_6 від ОСОБА_8 підтверджений і результатами обшуку, під час якого з кишені штанів ОСОБА_6 вилучено конверт з грошовими купюрами загальною сумою 500 доларів США з номерами співпадаючими з тими, що були під час відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей.

При цьому наданими стороною обвинувачення доказами, встановлено, що ОСОБА_6 обіймав посаду начальника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відповідно до якої був наділений широкими повноваженнями у виконавчому провадженні. Зокрема, відповідно до положень статей 23, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_6 мав право вирішувати відводи виконавців, зняти арешт на майно, вирішувати скарги на дії державних виконавців, скасовувати їх рішення та зобов`язувати проводити виконавчі дії, затверджувати їх рішення.

Оглянутими матеріалами виконавчого провадження № 3244773 підтверджується, що воно перебувало у провадженні державного виконався ОСОБА_11 , який наклав арешт на автомобіль боржника. Зі свідчень ОСОБА_8 слідує, що він був зацікавлений у швидкому знятті цього арешту через необхідність купівлі автомобіля і цією метою звернувся до ОСОБА_6 , бо знав, яку посаду той обіймав, відав про його службове становище і службові повноваження, розумів, що службова особа, яка обіймає таку посаду, може виконати дії в його інтересах. В свою чергу, ОСОБА_6 знав, що в очолюваному ним відділі перебуває вказане виконавче провадження, був ознайомлений з ним, розумів зміст прохання ОСОБА_8 і з цього приводу, як зазначив свідок ОСОБА_8 , неодноразово вів з ним предметні розмови, а отже усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що він, зважаючи на свої службові повноваження і своє службове становище, може задовольнити інтерес ОСОБА_8 . Той факт, що у ОСОБА_6 і ОСОБА_8 були предметні розмови щодо саме зняття арешту з автомобіля підтверджується також і змістом бесіди між ними, що зафіксована у протоколі про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою). Крім того, ОСОБА_6 , як слідує зі свідчень ОСОБА_11 , сам виготовив проект постанови про зняття арешту з автомобіля і приніс тому на підпис, а потім самостійно правами начальника затвердив вказане процесуальне рішення. У подальшому у ОСОБА_6 були виявлені гроші, які йому передав ОСОБА_8 , як плату (неправомірну вигоду) за вчинення в його інтересах дій із використанням свого службового становища.

Зазначені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 одержав незаконну винагороду, не просто так, а за вчинення певних дій. Він одержав її саме за те, що в інтересах ОСОБА_8 використає свої службові повноваження і своє службове становище начальника відділу виконавчої служби для швидкого зняття арешту з майна. ОСОБА_6 , коли одержував гроші, знав (не міг не знати), що одержує їх за виконання дій в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, а особа, яка давала її, у свою чергу, усвідомлювала, що вона дає, а ОСОБА_6 одержує гроші за вчинення певних дій.

Твердження сторони захисту про те, що у даній ситуації відбулась провокація злочину, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у п.п. 33-50 свого рішення по справі «Баннікова проти Російської Федерації» від 04.11.2010 р., як і у інших своїх рішеннях, неодноразово зазначав, що для того щоб відмежувати провокацію від допустимої поведінки, існують два критерії: матеріальний і процесуальний.

В рамках перевірки матеріального критерію провокації необхідно встановити, чи міг бути відповідний злочин скоєний без втручання влади, тобто чи мали місце об`єктивні підозри в тому, що особа задіяна в злочинну діяльність або схильна до скоєння злочину. Процесуальний критерій вказує на те, що ст. 6 Конвенції буде дотримана тільки в разі, якщо заявник зміг ефективно підняти питання про підбурювання під час розгляду його справи, як за допомогою заперечень, так і в інший спосіб. Обов`язок довести відсутність підбурювання покладається на сторону обвинувачення, за умови, що заяви захисту не є повністю неправдоподібними. У разі встановлення, що підбурювання мало місце, судові органи повинні зробити висновки відповідно до Конвенції.

Отже, суд звертає увагу на важливий аспект, який полягає у тому, що на обвинуваченого покладається здійснення початкових спроб захиститися від провокації. Це можуть бути свідчення, що вказують на наявність ознак провокації і які звучать досить переконливо. Лише потім тягар доведення відсутності провокації покладається на сторону обвинувачення (п. 70 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Раманаускас проти Литви»).

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що обвинувачений не те що не надав досить переконливих свідчень, які б вказували на ознаки провокації, а він взагалі не надав жодних показів по справі, скориставшись своїм правом на мовчання. У судових дебатах та останньому слові, він лише піддав критиці деякі неточності у показаннях свідків та без конкретизації обставин послався на те, що відносно нього була проведена добре спланована поліцейська операція.

Таким чином, з боку обвинуваченого, суду не було наведено відповідних обґрунтувань для того щоб припустити, що його підбурювали до вчинення злочину.

Твердження захисника про те, що мала місце провокація, оскільки ОСОБА_8 як колишній працівник правоохоронних органів вступив у співпрацю з поліцією та прокуратурою ще до реєстрації злочину, суд не приймає з огляду на таке.

Суд зазначає, що ОСОБА_8 , який зв`язався із обвинуваченим, був приватною особою. Навіть якщо припустити, що ОСОБА_8 раніше працював у поліції, це не змінило б його статус приватної особи в цій справі. У зв`язку з цим суд вважає, що твердження захисника про те, що ОСОБА_8 раніше працював у міліції, не відносяться до справи.

У випадку, коли участь поліції обмежується наданням допомоги приватній стороні в реєстрації здійснення незаконної дії іншої приватної сторони, визначальним фактором залишається поведінка цих двох осіб.

Як вбачається із наданих суду доказів, кримінальне провадження у цій справі було відкрито на підставі заяви потерпілого, зробленої до правоохоронних органів, а зміст розмови між обвинуваченим і потерпілим, що був зафіксований під час негласної слідчої дії, свідчить про те, що до вчинення злочину ОСОБА_6 ніхто не схиляв. Більш того, у кінці зустрічі, ОСОБА_6 прийняв від ОСОБА_8 конверт з грошима, на якому останній написав цифру «500» і не задавав з цього приводу останньому жодних запитань і не висловив жодних здивувань, що підтверджує показання ОСОБА_8 з приводу наявності попередньої домовленості щодо сплати 500 доларів США за допомогу у знятті арешту з автомобіля.

Таким чином, фактично, немає причин вважати, що, ОСОБА_8 , коли з самого спочатку зв`язався з обвинуваченим, діяв в якості агента держави, за вказівкою органів поліції чи прокуратури, або іншим чином під їх контролем, або що у нього були якісь приховані мотиви. Отже, ця справа не має стосунку до таємних агентів поліції, а скоріше має відношення до дій приватної особи, що діє під наглядом поліції.

В свою чергу сторона захисту, не навела жодного серйозного аргументу, який би вказував про те, що працівники правоохоронних органів, не обмежувались пасивним розслідуванням виключно з метою встановлення злочину, а впливали на обвинуваченого, схиляючи його до вчинення злочину.

Також суд відхиляє посилання сторони захисту щодо недопустимості як доказів матеріалів, відкритих стороні захисту під час судового розгляду, оскільки Інструкцією про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції від 16.11.2012 р. визначено можливість та наявність спеціальної процедури і порядку розсекречення та відкриття процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, можливість й відмови експертної комісії у їх розсекреченні, що свідчить про те, що такі процесуальні документи не перебували у розпорядженні сторін після закінчення досудового розслідування (у розумінні положень ч. 2 ст. 290 КПК), а тому вони можуть бути відкриті, як додаткові матеріали, під час судового розгляду. Крім того, після відкриття цих матеріалів під час судового розгляду, стороні захисту було надано достатньо часу і можливостей для того, щоб висловити свою думку з приводу зазначених доказів.

Разом з цим, суд визнає необґрунтованим посилання у викладі фактичних обставин обвинувального акту на кваліфікуючу ознаку «вимагання», оскільки у остаточній правовій кваліфікації у обвинувальному акті про неї не йдеться і крім того, стороною обвинувачення не було доведено, що в діях ОСОБА_6 було наявне схиляння на давання неправомірної вигоди, що містило чітку і беззаперечну вимогу із обов`язковою наявністю відкритих погроз або створення реальних умов, що не залишали ОСОБА_8 вибору як лише дати таку неправомірну вигоду.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

При призначенні ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є корупційним тяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: обвинувачений має власну сім`ю та місце проживання, добру репутацію і позитивні характеристики, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи позитивні дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів є покарання зазначене у санкції ч. 3 ст. 368 КК України у виді позбавлення волі в мінімальній межі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, та конфіскацією майна.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта. Долю речових доказів, суд вирішує за правилами, передбаченими ст.100 КПК України. Водночас предмет неправомірної вигоди на підставі ч. 5 ст. 96-2 КК України підлягає конфіскації. Вилучені у обвинуваченого гроші та телефон слід конфіскувати в дохід держави в порядку виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній, а суму застави повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 (два) роки, з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з дати затримання після вступу вироку в силу.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком суду законної сили, після чого внесену заставу в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_18 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 4456 грн. 80 коп.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: виконавче провадження № 3244773 повернути до Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області; чотири імітаційні купюри номіналами 100 доларів США серії КВ49951844 та паперовий конверт з рукописним написом «500» - знищити.

Грошову купюру 100 доларів США серії HJ49901926A конфіскувати.

Вилучені у ОСОБА_6 мобільний телефон Sony Ericson з сім-карткою та Sd карткою, грошову купюру 50 доларів США JA25114102A, грошову купюру 20 грн. після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави в порядку виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1