Провадження № 1-кс/161/6423/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 03 серпня 2018 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника третьої особи приватного підприємства «Телфорт» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про скасування накладеного арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання представника третьої особи приватного підприємства «Телфорт» - адвоката ОСОБА_4 ,про скасування накладеного арешту на його майно, а саме на:

частини нежитлового підвального приміщення номери з 35-1 по 39-9, загальною площею 98,4 кв., та приміщення магазину промислових товарів /А-5/, загальною площею 154,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр. Волі, 19, із забороною вчинення будь-яких дій на вказаних об`єктах нерухомого майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 04.05.2018 року (справа № 161/6049/18) у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0000004, за ч.1 ст.366; ч.1 ст.275 КК України, яке вмотивоване тим, що:
Арешт, накладений на майно ПП «Телфорт» фактично обмежив у праві користування та розпорядження майном підприємства, що негативно впливає на виконання взятих на себе договірних зобов`язань, обмежує права власника щодо отримання прибутку від діяльності підприємства пов`язаною із наданням в оренду приміщень та можливості в подальшому здійснювати свою господарську діяльність в нормальному режимі.
Враховуючи, що ні слідчим ні прокурором фактично не доведено, що:
існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні слідчого,
а також дотримуючись вимог ч.3 ст.132 КПК України, та приймаючи до уваги вищенаведені доводи, просить слідчого суддю скасувати арешт майна, належного ПП «Телфорт» у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0000004, за ч.1 ст.366; ч.1 ст.275 КК України, оскільки такий, на його думку було накладено необґрунтовано і на даний час відсутні підстави та необхідність у його накладенні.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка клопотання заперечувала, вважаючи його безпідставним, оскільки майно, на яке накладено арешт, у кримінальному провадженні має значення речового доказу, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає, оскільки:

Судом встановлено, що:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду, від 04.05.2018 року, у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0000004, за ч.1 ст.366; ч.1 ст.275 КК України, за клопотанням слідчого накладено арешт на майно ПП «Телфорт», а саме на частини нежитлового підвального приміщення номери з 35-1 по 39-9 загальною площею 98,4 кв. та приміщення магазину промислових товарів /А-5/, загальною площею 154,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр. Волі, 19, із забороною вчинення будь-яких дій на вказаних об`єктах нерухомого майна.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області, від 14.05.2018 року, вищезазначена ухвала слідчого судді була залишена без зміни.
Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України речовим доказам.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, вказане майно, на яке слідчим суддею накладено арешт є важливим доказом у даному провадженні, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризикам перетворення даного важливого речового доказу, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, на думку слідчого судді, на даний часвідсутні підстави для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання представника третьої особи приватного підприємства «Телфорт» - адвоката ОСОБА_4 ,про скасування накладеного арешту на його майно, а саме на:

частини нежитлового підвального приміщення номери з 35-1 по 39-9, загальною площею 98,4 кв., та приміщення магазину промислових товарів /А-5/, загальною площею 154,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр. Волі, 19, із забороною вчинення будь-яких дій на вказаних об`єктах нерухомого майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 04.05.2018 року (справа № 161/6049/18) у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за № 0000004, за ч.1 ст.366; ч.1 ст.275 КК України, відмовити.
Ухвалу вручити заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1