АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 23 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000032 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця м. Чернівці, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 199, ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч.1 ст. 309 КК України і йому призначено покарання: - за ч. 2 ст. 199 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на 6 (шість) місяців. На підставі ст.ст.72, 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3-х років (трьох) 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю змінено на утримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу фактичного затримання, а саме, з 23.04.2018 року. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів по справі.
Як встановлено вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з невстановленими слідством особами з числа іноземців,
Провадження №11-кп/794/230/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч. 2 ст.199,ч.1 309 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_10
організував канал ввезення в Україну підроблених грошей, з метою їх подальшого збуту. На виконання свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне ввезення в Україну підробленої валюти, з метою її подальшого збуту, усвідомлюючи, що придбання, зберігання, пересилання, ввезення в Україну з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти є незаконним, ОСОБА_6 встановив тісні зв`язки в кримінальному середовищі Італії, представники якого займаються виготовленням підроблених грошей, а саме купюр євро різного номіналу. З метою налагодження продажу підробленої іноземної валюти на території України, ОСОБА_6 здійснював пошук покупців, бажаючих придбати значну партію підробленої іноземної валюти. У разі знаходження «покупців», ОСОБА_6 замовляв, в кожному окремому випадку, партію підробленої валюти в Італії та використовуючи автобуси, котрі слідують з Італії в Україну, здійснював її пересилання в Україну, з метою подальшого збуту. При цьому, ОСОБА_6 не повідомляв водіям цих автобусів про вміст його посилок.
Так, 20.03.2017р. о 20 год. 21 хв. особа, яка залучена до проведення оперативної закупки на умовах конфіденційного співробітництва, попередньо домовившись з ОСОБА_6 , прибула в приміщення котельні ресторану «Лісний узвіз», розміщеної за адресою: АДРЕСА_2 , де і відбулась зустріч. Під час вказаної зустрічі гр. ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, збув гр. ОСОБА_11 підроблену іноземну валюту номіналом по 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 35 (тридцять п`ять) купюр, з наступними серією та номерами: 17 купюр U7; 6 купюр Z7; 6 купюр S7; 5 купюр U1; 1 купюра V7, на загальну суму 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) Євро, що на момент збуту, згідно офіційного курсу НБУ, становило 50 557 (п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 50 коп.
Згідно висновку експерта № 466/1 від 21.08. 2017 року Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, надані на дослідження 35 купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро: сімнадцять купюр з серійним номером U7, шість купюр з серійним номером Z7, шість купюр з серійним номером S7, п`ять купюр з серійним номером U1, одна купюра з серійним номером V7 не відповідають зразкам грошових знаків Євросоюзу, відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному обігу та являються підробленими.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18 вересня 2017 року о 17 год. 04 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, біля нічного клубу «Космо», розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Моріса Тереза, б. 192, повторно збув особі, яка залучалась до проведення оперативної закупки на умовах конфіденційності, підроблену іноземну валюту номіналом (п`ятдесят) Євро в кількості 23 (двадцять три) купюри з наступними серією та номерами: РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, в загальній сумі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) Євро, що на момент збуту, згідно офіційного курсу НБУ, становило 36 673 (тридцять шість тисяч шістсот сімдесят три) грн. 50 коп.
Згідно висновку експерта № 684/1 від 09.01.2018 року Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, надані на дослідження грошові банкноти номіналом 50 (п`ятдесят) Євро з серійними номерами: РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА, РА не відповідають зразкам грошових знаків Євросоюзу, відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному обігу та являються підробленими.
09 жовтня 2017 року о 17 год. 33 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, біля нічного клубу «Космо», розташованого за адресою: м. Чернівці, вул. Моріса Тереза, б. 192, повторно збув особі, яка залучалась до проведення оперативної закупки на умовах конфіденційності, підроблену іноземну валюту номіналом - 1 (одна) купюра номіналом 100 Євро № S8 та купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 46 (сорок шість) штук, з наступними серіями та номерами: ND, PA, PA, DC, DC, ND, ND,ND, PA, PA, PA9, DC, DC, DC, ND, DC, ND, PA, PA, PA, PA, PA, PA, DC, DC, DC, DC, PA, PA, PA, ND, PA, PA, ND, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, на загальну суму 2400 (дві тисячі чотириста) Євро, що на момент збуту, згідно офіційного курсу НБУ, становило 75 120 (сімдесят п`ять тисяч сто двадцять) грн.
Згідно висновку експерта № 685/1 від 09.01.2018 року Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, надані на дослідження грошові банкноти номіналом 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 46 (сорок шість) штук, з наступними серіями та номерами: ND, PA, PA, DC, DC, ND, ND,ND, PA, PA, PA9, DC, DC, DC, ND, DC, ND, PA, PA, PA, PA, PA, PA, DC, DC, DC, DC, PA, PA, PA, ND, PA, PA, ND, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, PA, та грошова банкнота номіналом 100 (сто) Євро з серійним номером S8, не відповідають зразкам грошових знаків Євросоюзу, відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному грошовому обігу, тобто є підробленими грошовими знаками.
Також, під час обшуку 09.10.2017 року в помешканні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені підроблені грошові купюри, які ОСОБА_12 зберігав вдома з метою подальшого збуту іншим особам, а саме іноземна валюта: одна купюра номіналом 100 (сто) Євро, серійний номер v2; п`ять купюр номіналом 50 (п`ятдесят) Євро, серійні номера ND, SA, ND, DC, ND, в загальній сумі 350 (триста п`ятдесят) Євро, що на момент зберігання, згідно офіційного курсу НБУ, становило 10 955 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн.
Згідно висновку експерта № 684/1 від 09.01.2018 року, Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, надані на дослідження грошові банкноти номіналом 50 (п`ятдесят) Євро з серійними номерами ND, SA, ND, DC, ND та грошова банкнота номіналом 100 (сто) Євро з серійним номером v2 не відповідають зразкам грошових знаків Євросоюзу, відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному грошовому обігу, тобто є підробленими грошовими знаками.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у придбанні, зберіганні, пересиланні, ввезенні в Україну з метою збуту та збуті підроблених грошей, а саме іноземної валюти, вчинених повторно, тобто в умисному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 Кримінального кодексу України.
Окрім цього встановлено, що під час проведення обшуку 09.10.2017 року в помешканні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені: пластиковий контейнер із написом «Караван», в якому містилася речовина рослинного походження, зеленого кольору, вагою з упакуванням 87г; металева коробка із витиснутим написом «THE Original PEZ Peppermint», в якому виявлені залишки речовини зеленого кольору, рослинного походження; червоне відро та металевий друшляк із залишками речовини зеленого кольору, рослинного походження; скляна банка із насінням та залишками подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору; паперовий пакет із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, вагою з упакуванням 288г.; пластиковий контейнер-пляшка для спортивного харчування «BCAA BLASTEX» із залишками речовини рослинного походження, зеленого кольору.
Згідно висновку хімічної експертизи НДЕКЦ № 955-Х від 22.01.2018 виявлена в ході обшуку в помешканні ОСОБА_6 подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 89,354г.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу канабісу, загальною масою 89,354г, без мети збуту, тобто в умисному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
На вказаний вирок суду І інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та діючий в його інтересах адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги , в яких просять вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати ч частині призначеного покарання, а також додаткового покарання у вигляді конфіскації майна та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Посилаються апелянти на те, що вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому є занадто суворим, не відповідає тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи та особі за судженого. Вказують на те, що під час підготовчого судового засідання районний суд необґрунтовано обрав міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не мотивувавши при цьому необхідності застосування такого запобіжного заходу. Зазначають, що після початку кримінального переслідування ОСОБА_6 , останній бажаючи реабілітуватись перед державою працевлаштувався, по місцю роботи характеризується виключно з позитивної сторони та здобув повагу серед співробітників підприємства. За час своєї роботи отримував заробітну плату, що в певній мірі забезпечувало потреби його сім`ї. Також, вказують на те, що районний суд не врахував того, що ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив суду всі обставини справи, пройшов курс лікування від наркоманії, виконував всі покладені на нього зобов`язання, вчинив злочин вперше , має на утриманні малолітню доньку та батька інваліда 2-ї групи, вказаний злочин вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Крім того, районний суд не відобразив у вироку те, що своїми показами обвинувачений викрив особу громадянина Італії , який пересилав йому на територію України підроблені грошові кошти, що стало підставою для направлення матеріалів кримінального провадження органами досудового розслідування для проведення кримінального переслідування правоохоронними органами Італії, в рамках міжнародного співробітництва по боротьбі із злочинністю . Вважають , що зазначені вище характеризуючи дані суд не відобразив у своєму рішенні, та й не врахував як обставину , що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та не призначив покарання до мінімальної межі.

Крім того, апелянти посилаються на те, що районний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 309 КК України , на підставі положень ч.4 ст. 309 КК України. Так як слідує з матеріалів кримінального провадження, що обвинувачений самостійно та добровільно звернувся в лікувальний заклад для проходження лікування від наркоманії та будь-якого примусу, в будь якому вигляді відносно нього застосовано не було та не передбачалось. Також апелянти зазначають, що районний суд призначаючи обвинуваченому покарання, встановивши відсутність обставин , що обтяжують вину обвинуваченого, та не враховуючи позиції прокурора і захисту щодо призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст. 75 КК України, безпідставно та необґрунтовано всупереч вимогам закону прийшов до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі. Що у свою чергу виразилось у неврахуванні індивідуальних особливостей справи, ступення тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також апелянти посилаються на те, що суд при ухваленні вироку безпідставно застосував до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна. Так як суд першої інстанції при ухвалені вироку та призначенні покарання обвинуваченому за ст. 199 ч.2 КК України, застосував ст. 69 ч.1 КК України, а тому на думку апелянтів мав усі законні підстави не застосовувати додаткове покарання конфіскацію майна.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його адвоката, які підтримали апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити, думку прокурора, який вважає, що вирок суду слід змінити в частині призначення обвинуваченому покарання та застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України, задовольнивши апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Районний суд, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, допитавши обвинуваченого та дослідивши документи, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 199 та ч.1 ст.309 КК України, оскільки останній своїми умисними діями придбав, зберігав, пересилав ввозив в Україну з метою збуту та збував підроблені гроші, а саме іноземну валюту, вчинені повторно, а також незаконно придбав, зберігав наркотичний засіб канабіс, загальною масою 89, 354 г. без мети збуту, що не оспорюється ні обвинуваченим та його захисником в поданих апеляційних скаргах ні прокурором та іншими учасниками судового провадження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України не в повній мірі урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, та врахувавши ряд пом`якшуючих обставин, не обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 реального покарання із застосуванням вимог ст.69, 70 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Так, при апеляційному перегляді даної справи встановлено, що ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, сприяв в розкритті злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних закладах не перебував.
Крім того, колегія судів враховує, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька інваліда 2-ї групи, від вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення будь яких негативних наслідків для держави чи суспільства не настало, всі підроблені грошові кошти контрольовано вилучені, шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Також ОСОБА_6 своїми показаннями та активними діями викрив особу - громадянина Італії, який пересилав на територію України підроблені грошові купюри Євро, що стало підставою для проведення кримінального переслідування правоохоронними органами Італії.
Також, колегія суддів враховує думку прокурора, який просив як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції застосувати до ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України.
Зазначені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень і відносить до пом`якшуючих та рахує за можливе з урахуванням особи винного, обставин справи, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, думки прокурора, обвинуваченого та його адвоката, призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.ст.69, 70, КК України без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків із застосуванням до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст. 75 КК України встановлення у вироку іспитового строку є невід`ємною ознакою звільнення від відбування покарання з випробуванням. За своїм змістом іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за поведінкою засудженого, а сам він під загрозою реального відбування призначеного покарання, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

Таке покарання на думку апеляційного суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також, колегія суддів вважає, що районний суд при призначенні обвинуваченому додаткової міри покарання у виді конфіскації майна, в порушення норм КК України в резолютивній частині рішення не зазначив чи все майно засудженого полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави чи його частина.

Так як ч.1 ст. 59 КК України передбачено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Також в п.19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини. Відповідно до вимог статті 59 КК України у разі конфіскації не всього майна, а лише його частини суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок районного суду в цій частині також підлягає зміні у відповідності до ст.413 КПК України, доповнивши резолютивну частину рішення в частині призначення ОСОБА_6 додаткової міри покарання у виді конфіскації майна із визначенням майна, яке полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави.

Таким чином, з огляду на наведене, перевіривши дані про особу обвинуваченого, врахувавши обставини справи, в тому числі і обставини на яких посилаються обвинувачений ОСОБА_6 та діючий в його інтересах адвокат ОСОБА_8 в апеляційних скаргах, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката частково.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409,413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 23 квітня 2018 року задовольнити частково.

Вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 засудженого за ст.ст. 199 ч.2 , 309 ч.1 КК України в частині призначення ОСОБА_6 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 199 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого, окрім житла;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3-х років (трьох) 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого, окрім житла.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного та додаткового покарання з випробуванням, якщо він на протязі 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв`язки передбачені ст. 76 КК України

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти із зали судового засідання негайно.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_10
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_10