Справа № 462/5345/18
У Х В А Л А

10 вересня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001210 від 03.04.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

Також, скаржник звернувся до слідчого судді з другою скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 15.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання свідка ОСОБА_3 від 12.04.2018 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001210 від 03.04.2018 року, мотивуючи це тим, що оскаржувана постанова була винесена слідчим з порушенням вимог КПК України.

03.09.2018 року ухвалою судового засідання розгляд двох вищевказаних скарг ОСОБА_3 був об`єднаний в одне провадження.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, додатково пояснивши, що старший слідчий ОСОБА_5 проводив розшукові (слідчі) дії у кримінальному провадженні № 0001210 без належних та то повноважень, оскільки 09. 04.2018 року ним був допитаний свідок ОСОБА_6 , проте доручення про проведення досудового розслідування старший слідчий ОСОБА_5 отримав лише 17.04.2018 року, просить скаргу задовольнити.

Старший слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили, пояснивши, що оскаржувані постанови старшого слідчого була винесені згідно з вимогами КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 07.03.2018 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області із повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, в якому повідомляв, що на його думку начальник відділу ГУ ПФУ у Львівській області ОСОБА_6 внесла завідомо неправдиві відомості в офіційний документ - лист № 84/08.01-18 від 21.02.2018 року

20.03.2018 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова було зобов`язано службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у повідомленні ОСОБА_3 від 07.03.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки самостійно органом досудового розслідування зазначені відомості в ЄРДР не були внесені.

03.04.2018 року старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді в ЄРДР були внесені відомості за № 0001210, які містилися у повідомленні ОСОБА_3 від 07.03.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення.

У матеріалах кримінального провадження міститься письмове повідомлення ОСОБА_3 за підписом старшого слідчого ОСОБА_7 від 03.04.2018 року про початок досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Згідно із п. 1 та 2 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
09.04.2018 року старшим слідчим ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0001210 був проведений допит свідка ОСОБА_6 , про що свідчить протокол допиту свідка.

Разом з тим, у матеріалах провадження містися письмове доручення т.в.о. начальника слідчого відділу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 17.04.2018 року, яким старшому слідчому ОСОБА_5 було доручено провести досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001210, а також міститься письмове повідомлення прокурору за підписом старшого слідчого ОСОБА_5 від 20.04.2018 року про початок досудового розслідування у зазначеному провадженні.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження твердження скаржника ОСОБА_3 про неналежне проведення досудового розслідування та недбале ставлення до оформлення матеріалів самого провадження, а всі пояснення старшого слідчого та прокурора з цього приводу є неспроможними.

Правова позиція ЄСПЛ полягає у тому, що при оцінці доказів національні суди повинні керуватися критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених (зокрема, це відображено у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України).

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження містять чисельні протиріччя, а більшість процесуальних документів ніяким чином не узгоджується між собою, слідчий суддя приходить до висновку, що правових підстав для збереження оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження в силі немає.

Крім того, органом досудового розслідування не було вчинено дій, які були б направлені на перевірку того, чи відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_6 про те, що відповідь від 21.02.2018 року № 84/08.01-18 надавалася на вимогу Залізничного ВДВС м. Львова ГУЮ у Львівській області про заміну виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувана постанова від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Також, підлягає до задоволенню вимога про скасування постанови старшого ОСОБА_5 від 15.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання свідка ОСОБА_3 від 12.04.2018 року про визнання його потерпілим, з огляду на наступне.

Зі змісту зазначеної постанови, яка була винесена за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 від 12.04.2018 року, вбачається, що заявнику було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001210.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, слідчий при винесенні такої обмежився лише тим, що у клопотанні ОСОБА_3 не зазначено жодних підстав, які б вказували на завдання останньому фізичної або майнової шкоди. Однак, при цьому слідчим не взято до уваги ту обставину, що повідомлення про кримінальне правопорушення було подане безпосередньо ОСОБА_3 , яке, на думку скаржника, вчинено щодо нього, слідчим взагалі не було проаналізовано зазначене повідомлення, оскільки таке відсутнє у матеріалах провадження.

З огляду на наведене, вважаю, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.05.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001210 від 03.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0001210 направити в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 15.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.04.2018 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001210 від 03.04.2018 року.

Ухвала остаточна та в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.