Провадження №1-кп/761/1558/2018
В И Р О К
іменем України

18 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Олевськ, Олевського р-ну., Житомирської обл.., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, одружений, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так, 01 березня 2018 року о 05 год. 40 хв. працівник взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві: а саме сержант поліції ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки та порядку на території станції метрополітену «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, перебував у форменому одязі працівника поліції зі знаками розрізнення, на території вищевказаної станції метрополітену.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» - завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 ст. 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь - якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, в парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

В цей же час, 01 березня 2018 року приблизно о 05 год. 45 хв., ОСОБА_2 перебуваючи в підземному переході, який розташований біля станції метро «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, достовірно знаючи, що поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві сержант поліції ОСОБА_5 є працівниками правоохоронного органу, який був одягнений у форму працівника поліції та в цей час проводив заходи з відчинення та розблокування вихідних дверей на станції метрополітену «Театральна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, безпричинно з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_6 , діючи умисно, почав наносити потерпілому удари руками по обличчю та таким чином вчинив насильство щодо працівника правоохоронного органу - сержанта поліції ОСОБА_5 , яке виразилося у нанесенні останньому побоїв та спричинення тілесних ушкоджень у вигляді двох ран в тім`яній ділянці голови, які згідно висновку експерта №665/Е від 06.04.2018 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті дні та час завдав працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень за обставин вказаних у обвинувальному акті.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, характеризується посередньо. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та застосуванням вимог ст. 76 КК України

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком 3(три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, періодично зЧявлятися в ці органи для реєстрації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7