Єдиний унікальний номер 243/3276/17
Номер провадження 11-кп/775/695/2018

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000204 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку обвинувачені:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янська Донецької області, громадянин України, не працює, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Слов`янська Донецької області, громадянин України, працює в ТОВ «Святогоров», не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Слов`янська, Донецької області, громадянин України, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

вчинили злочин передбачений ст.186 ч.3 КК України за таких обставин.

20.01.2017р. приблизно о 17.00 год. ОСОБА_8 , разом із раніше знайомими ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_7 , знаходилися біля будинку №59 по вул. Кронштадська м. Слов`янськ, де у ОСОБА_8 ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 виник спільний протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_12 .

Того ж дня, близько о 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, на автомобілі марки «Шевроле-Авео», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , під його керуванням, під`їхали до будинку АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 кинув у вікно будинку сніжкою, в подальшому покликав ОСОБА_12 та дочекавшись того, що мешканець будинку ОСОБА_12 відкрив хвіртку, незаконно увірвалися до прибудинкової території та в подальшому до вищезазначеного будинку, тим самим проникли до житла, що належить ОСОБА_13 , де мешкав ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_15 діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом нанесення двох ударів кулаком в область обличчя з нижньої лівої сторони та в область губи ОСОБА_12 , тим самим подолавши волю потерпілого до опору та змусив потерпілого ОСОБА_12 прослідувати до будинку, де стали вимагати у ОСОБА_12 передати їм грошові кошти.

Після того, як ОСОБА_12 відмовився передати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 власні грошові кошти, останні прослідували до літньої кухні вищевказаного будинку та застосовуючи психічне насильство, тим самим подолавши волю ОСОБА_16 до опору, відкрито заволоділи майном, а саме:

- бетонозмішувачем 130L, вартістю 4306,45 гривень;

- зварювальним апаратом, вартістю 1556,94 гривень;

які належать потерпілому ОСОБА_12 , а всього відкрито заволоділи майном на загальну суму 5863,39 гривень.

Після цього, обвинувачені покинули місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними спільними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5863,39 гривень.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора.

Захисник ОСОБА_9 зазначив в своїй апеляційній скарзі, що обвинувальний вирок, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Наявність у ОСОБА_6 умислу на відкрите заволодіння чужим майном, а також наявність попередньої змови групи осіб з метою скоєння відкритого заволодіння чужим майном не підтверджується жодним доказом. Стороною обвинувачення не надано доказів всім обставинам наведеним у вироку. Суд взагалі проігнорував показання потерпілого та інші докази про наявність у потерпілого боргу перед ОСОБА_6 . Також, суд не дав оцінки показанням потерпілого, що він добровільно віддав ОСОБА_6 бетонозмішувач, в якості залогу за борг, а тілесні ушкодження, які він отримав від обвинуваченого, не пов`язані з заволодінням майна. Крім того, потерпілий пояснив, що бетонозмішувач належить його матері, тобто не встановлена приналежність майна. ОСОБА_12 також зазначив, що на досудовому слідстві давав свідчення під впливом працівників поліції, свідчення надані ним у суді відповідають дійсності. Крім того, обвинуваченим також інкримінується відкрите заволодіння зварювальним апаратом. Однак, вказаний апарат працівниками поліції не вилучався, потерпілий не давав його обвинуваченим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 , в своїй апеляційній скарзі також зазначив ту обставину, що потерпілий добровільно віддав ОСОБА_6 бетонозмішувач, в якості залогу за борг. ОСОБА_12 неодноразово заявляв в судовому засіданні, що бетонозмішувач віддав сам, викотивши його з літньої кухні. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_8 , зварювальний апарат він взагалі не бачив. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що бетонозмішувач належить їй, безпосереднім учасником подій вона не була, про події які відбувалися пояснити не може. Потерпілий не казав їй, що хтось забрав бетонозмішувач та зварювальний апарат. Вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі зазначив, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки суперечить фактичним обставинмв встановленим в суді. Вирок суду постановлено з перекрученням доказів, досліджених під час судового засідання. ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що підвіз ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до будинку потерпілого, проте з якою метою вони до нього приїхали ОСОБА_7 не знав. До подвір`я ОСОБА_12 не заходив, а стояв на вулиці. Після того, як ОСОБА_8 завдав ОСОБА_12 удар, ОСОБА_7 поїхав з вищевказаного місця. Зазначене підтверджується показами самого потерпілого. Також ОСОБА_12 пояснив, що бетонозмішувач віддав добровільно, а конфлікт який стався у нього з ОСОБА_8 до майна не відноситься. Крім того, у суді потерпілий відмовився від показань, які були зазначені у протоколі слідчого експерименту та у протоколі допиту. Про походження бетонозмішувача дізнався зі слів ОСОБА_6 , який пояснив що отримав його в якості застави за продані ОСОБА_12 батареї. В подальшому ОСОБА_7 затримали працівники поліції, та шляхом фізичного тиску змушували обмовити себе. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що від сина їй стало відомо, що він бетонозмішувач віддав добровільно в якості застави за борг. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 надали свідчення, що не були свідками злочину, і підтвердити або спростувати показання обвинувачених та потерпілого вони не можуть. Слідчий експеримент з ОСОБА_21 складений з порушенням вимог закону, оскільки проводився протягом сорока п`яти хвилин в п`яти різних адресах м. Слов`янська. Протоколи впізнання проведені з порушенням оскільки всіх упізнаних осіб пред`являли потайки в момент затримання, або упізнавали осіб які їм були раніше знайомі. Свідок ОСОБА_13 не визнана потерпілою, проте бетонозмішувач та зварювальний апарат належить саме їй. Судом першої інстанції не допитано жодного свідка, які були б безпосередніми свідками злочину, чи яким було відомо про злочин з чужих слів. Доказів, які підтверджують провину ОСОБА_7 взагалі немає. Не встановлено, яке саме майно викрадене, та його дійсна вартість. Також судом першої інстанції у вироку перекручено показання показання потерпілого та свідків.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинувачених, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості. Судом першої інстанції не зазначено відомостей про особи обвинувачених, а саме що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ніде не працюють, не одружені. Не враховано стан здоров`я.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу сторони обвинувачення, заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту. Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_9 просили задовольнити їх апеляційні скарги, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Обвинувачені заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили задовольнити апеляційні скарги захисників. Обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, суд першої інстанції, істотно порушуючи наведені вимоги кримінального процесуального закону, спотворив у мотивувальній частині вироку показання надані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_16 та свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_22 . В результаті цього, безпосередньо сприйняті під час судового засідання показання не були оцінені та враховані судом першої інстанції, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, апеляційні доводи в цій частині знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінальною провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи істотність порушень судом першої інстанції вимог кримінального-процесуального закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Суду першої інстанції необхідно провести новий судовий розгляд з дотриманням всіх вимог кримінального процесуального законодавства, повно та всебічно дослідити обставини справи, перевірити доводи сторони захисту, дати оцінку діям кожного обвинуваченого, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 411, 415 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги прокурора, захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000204 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: