АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2314/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10.04.2018 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.06.2018 року включно щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Скадовського району Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітні доньки, ОСОБА_9 , 2011 року народження та ОСОБА_10 , 2018 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Дніпровським районним судом міста Дніпра за ч. З ст. 187 КК України.,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення, що підтверджується доданими до клопотання документами, наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, а також необхідністю проведення у кримінальному провадженні ряду процесуальних та слідчих дій.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_11 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя постановляючи оскаржувану ухвалу не навів будь-яких доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та безпідставно залишив поза увагою доводи захисту щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу.
Також захисник зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора не було взято до уваги рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року по справі № 1-28/2017.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні у 0000177 від 23.03.2017 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

29.08.2017 року ОСОБА_12 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 11 ч. 2 ст. 115, п. 6 ч. 12 ст. 115 КК України.
30.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2017 року, щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27.10.2017 року.
Ухвалою слідчого судді від 23.10.2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено на 60 днів, а саме до 15.12.2017 року включно.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 13.02 2018 року включно.
Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_13 від 08.02.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 продовжено до 12 місяців, тобто до 15.06.2018 року.
12.02.2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва, строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 60 днів, а саме до 12.04.2018 року.
06.04.2018 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
10.04.2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.06.2018 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_12 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності будь-яких доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення не відповідають дійсності.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, які були встановлені судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та також встановлені під час розгляду обставин справи, а ризики на час вирішення клопотання про продовження строк тримання під вартою не змінилися та заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням міри покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватості, може переховування від органів досудового розслідування та суду, може випливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики є реальними та продовжують існувати. Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою.

Таким чином, твердження апелянта про відсутність обґрунтованих підстав для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів до уваги не приймає.

Також, при розгляді клопотання, слідчий суддя місцевого суду дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою.

З урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо. Обґрунтованість та необхідність проведення у вказаному кримінальному провадженні процесуальних дій, перевірена заступником Генерального прокурора України ОСОБА_13 при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування від 08.02.2018 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного та інші передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2018 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3