УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2018 року

м. Київ
справа №279/4427/16-к
провадження № 51-7458 ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 травня 2018 року,
встановив:
На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій останній порушував питання про перегляд постановленої щодо нього ухвали апеляційного суду касаційним судом.
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, однак зазначені в ній недоліки не усунув.
Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, Верховний Суд в ухвалі від 16 липня 2018 року зазначив, що його скарга подана без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
При цьому Верховний Суд звернув увагу засудженого на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження,
Також ОСОБА_4 було зазначено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Перевіривши повторно подану касаційну скаргу ОСОБА_4 , Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений указані в ухвалі касаційного суду від 16 липня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції засуджений, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом ч. 5 ст. 72 КК, не конкретизував у чому саме полягало таке неправильне застосування та який саме строк попереднього ув`язнення йому був не зарахований за правилами визначеними Законом України від 26 листопада2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Також засуджений не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги засудженого без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ст. 436 КПК.

Стаття 436 КПК визначає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак не дивлячись на вказівки касаційного суду та чіткий зміст положень ст. 436 КПК, у повторно поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону. В прохальній частині касаційної скарги засуджений просив скасувати ухвалу апеляційного суду, постановлену за наслідками апеляційного перегляду вироку щодо нього та ухвалити нове рішення. При цьому не зазначив, яке саме має бути рішення касаційного суду за наслідками касаційного розгляду, з огляду на положення ст.436 КПК. Вказані недоліки позбавляють можливості встановити позицію засудженого щодо результатів касаційного розгляду.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

Враховуючи викладене, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 травня 2018 року, разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3