Справа № 569/8134/18
УХВАЛА

11 червня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
В скарзі просить, скасувати постанову прокурора Рівненської області ОСОБА_5 від 11 квітня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за №0000015 від 25 січня 2018 року та зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання від 06.02.2018 р. у кримінальному провадженні за №0000015 від 25 січня 2018 року щодо визнання його потерпілим.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідишни матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідишни матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч.3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Судом встановлено, що слідчим відділом ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове зслідування у кримінальному провадженні № 0000015, відомості о яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України.
11 квітня 2018 року прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Рівненської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим, з якої вбачається, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2018 у кримінальному провадженні за № 0000015 від 25.01.2018 щодо визнання його потерпілим - відмовлено.
Прокурор мотивував своє рішення тим, що у поданій заяві ОСОБА_6 про залучення його до провадження як потерпілого, датованої 06.02.2018, відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 діями співробітників СБУ в Рівненській області завдано шкоду, зазначену у частині першій статті 55 КПК України.
Проте,таке рішення прокурора суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на нижченаведене.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Враховуючи закріплені Кримінальним процесуальним кодексом України загальні засади кримінального провадження таких як законність, рівність перед законом, забезпечення права на захист, диспозитивність та змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, прокурор повинен був вирішити подане клопотання у відповідності до вимог чинного законодавства.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим - задоволити.
Скасувати постанову прокурора Рівненської області ОСОБА_5 від 11 квітня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за №0000015 від 25 січня 2018 року.
Зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06.02.2018 р. у кримінальному провадженні за №0000015 від 25 січня 2018 року щодо визнання його потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1