Справа № 183/1093/17
№ 1-кп/183/162/18

У Х В А Л А
13 червня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий і знову обвинувачується у вчиненні декількох корисливих злочинів, у тому числі тяжких. Тому, обвинувачений може вчинити нові злочини та переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора.
Захисник ОСОБА_6 вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, враховуючи тривалий час перебування останнього під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення тяжких злочинів і злочинів середньої тяжкості, та знову обвинувачується у вчиненні 21 епізоду корисливих тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується. Судом також враховується, що обвинувачений не одружений, не працює, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків за місцем проживання на даний час. Тому, враховуючи схильність обвинуваченого до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинуваченого перебуваючи на волі продовжити вчиняти нові злочини, та переховуватися від суду з огляду на покарання, яке йому може бути призначене.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не втратили свою актуальність.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 10 серпня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1