Єдиний унікальний номер 728/333/18
номер провадження № 1-кп/728/78/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі кримінальне провадження №0000893 від 22.12.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої, незаміжньої, інваліда ІІІ групи, раніше судимої:

- 13.10.2017 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт; покарання не відбуте,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2017 року ОСОБА_5 була засуджена Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт. 22.11.2017 року у Бахмацькому районному відділі з питань пробації ОСОБА_5 під розписку була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, а також встановленими обов`язками. Однак, з 22.11.2017 року ОСОБА_5 до відбуття громадських робіт не приступила без поважних причин, тобто умисно ухилилася від відбування призначеного їй покарання та порушила порядок і умови відбування покарання, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй діянні визнала повністю і суду пояснила, що дійсно, вона будучи засудженою Бахмацьким районним судом до 120 годин громадських робіт, ухилялася від відбування вказаного покарання, не приступила до відпрацювання, оскільки тривалий час вживала спиртні напої та проживала у співмешканця поза межами м.Бахмач; у тому що ухилялася від відбуття громадських робіт щиро кається, просить суд суворо не карати, запевнила, що зробила для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.

Крім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши обвинувачену, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що її винуватість в пред`явленому обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженої від відбування громадських робіт, скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується формально- посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи, незаміжня, неповнолітніх дітей не має, непрацююча, з 13.08.2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на час розгляду справи не відбула покарання у виді громадських робіт, згідно з висновком органу пробації не може виправитись без ізоляції від суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, є її щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій, є рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, особу винної та її ставлення до скоєного діяння, суд вважає за можливе за злочин, передбачений ч.2 ст.389 КК України призначити ОСОБА_5 такий вид покарання як арешт, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю не відбула покарання за вироком Бахмацького районного суду від 13.10.2017 року, то згідно з положеннями ст.71 КК України слід приєднати повністю невідбуте покарання у виді 120 годин громадських робіт із застосуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, згідно з якими при складанні покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити їй покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України приєднати до призначеного покарання повністю не відбуте покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.10.2017 року у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) місяців 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1