Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/2082/2018 Справа №641/4821/18
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 25.05.2018 до ЧЧ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт ДОП СП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, про те, що 26.02.2018 працівниками ПАТ «Укртелеком» було виявлено, що невстановлена особа незаконно проникла до підвалу будинку № 45-А по пр. Гагаріна в м. Харкові, звідки таємно викрала кабель ТПП 100х2х0,5, довжиною 11 метрів, та кабель ТПП 100х2х0,5, довжиною 11 метрів, чим спричинила ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду.
16.07.2018 дії невстановленої особи у вказаному кримінальному правопорушенні були перекваліфіковані з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України.
16.07.2018 в ході проведення огляду місця, а саме: нежитлового приміщення розташованого між житловим будинком № 113 по вул. Ньютона в м. Харкові та між будинком № 115 по вул. Ньютона в м. Харкові, було виявлено та в подальшому вилучено два фрагменти кабелю в обмотці чорного кольору, а саме: 1- діаметром 2,5см, довжиною 3,67 метри; 2-діаметром 2,5см, довжиною 4,62 метри; обрізка фрагментів від даних кабелів; магнітний та металевий ключі. Вказані фрагменти кабелю з ключами були опечатані біркою з підписом всіх учасників слідчої дії, а обрізка фрагментів кабелю, упаковані до сейф пакету № 4334435, на якому всі учасники слідчої дії, а саме поняті, спеціаліст та слідчий поставили свої підписи.
В ході досудового слідства встановлено, що вказані фрагменти кабелю, це кабель ТПП 100*2*0,5, який використовується в ПАТ «Укртелеком», а різнокольорові жили, це жили з даного кабелю, які були здані до даного пункту прийому металобрухту в лютому 2018 року, громадянином ОСОБА_4
17.07.2018 вказане майно, а саме: два фрагменти кабелю в обмотці чорного кольору, а саме: 1- діаметром 2,5см, довжиною 3,67 метри; 2-діаметром 2,5см, довжиною 4,62 метри, обрізка фрагментів кабелю у вигляді внутрішніх різнокольорових жил, магнітний та металевий ключі, які були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Слідчий вважає, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначених у п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України: є предметом кримінального правопорушення та здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном Для дачі відповідної правової оцінки за вилученими під час обшуку предметами, органу досудового розслідування необхідно провести відповідні дослідження в рамках експертиз, для призначення та проведення яких необхідно надавати експерту вилучені речі.
Без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, буде неможливо провести повне та всебічне досудове розслідування та встановити всі факти щодо протиправної діяльності винних осіб та це може привести до втрати або пошкодження відповідного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
У судовому засіданні слідчий СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання в повному обсязі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя врахувавши обставини, передбачені ст. 173 КПК України, вважає, що слідчим доведено, що тимчасово вилучені речі предмети є предметом злочину, здобуті в результаті вчинення злочину та можуть бути використані в якості речового доказу.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 16.07.2018 - нежитлового приміщення, розташованого між житловими будинками № 113 та АДРЕСА_1 , майно, а саме на два фрагменти кабелю в обмотці чорного кольору, а саме: 1- діаметром 2,5см, довжиною 3,67 метри; 2-діаметром 2,5см, довжиною 4,62 метри, обрізка фрагментів кабелю у вигляді внутрішніх різнокольорових жил, магнітний та металевий ключі.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на слідчого СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1