Справа № 524/270/17
Провадження 1-кп/524/42/18
УХВАЛА

24.05.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004489 від 21.11.2016 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004489 від 21.11.2016 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Вищевказаний обвинувальний акт 17.01.2017 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_8

15.01.2018 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.2 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 у зв`язку із відрядженням (шляхом переведення) судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_8 для здійснення правосуддя до Оболонського районного суду м. Києва строком на 6 місяців.

11.04.2018 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 09.06.2018 року.

У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладається на 22.06.2018 року , так як по справі не допитані усі свідки ,не досліджені докази , а у обвинуваченого ОСОБА_6 09.06.2018 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, представника потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримує думку прокурора, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ще на 2 місяці , оскільки прокурором не доведені ризики , передбачені ст. 177 КПК України, просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, захисника ОСОБА_5 , який підтримав думку захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , який також заперечує проти продовження строків тримання його під вартою ще на 2 місяці , просить суд змінити запобіжний захід на більш м,який , так як він має постійне місце проживання , здійснювати вплив на свідків не збирається, приходить до наступних висновків :

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов,язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув,язнення. До спливу продовженого строку суд зобов,язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука спливає 09.06.2018 року.

При розгляді питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України та був продовжений за ухвалами суду.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та клопотання сторони захисту обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 віднесений відповідно до ст.12 КК України до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст.121 КК України санкцією від 7 до 10 років позбавлення волі , що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може з метою уникнення від покарання, переховуватись від суду. Також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, що злочин було вчинено відносно малолітньої особи , його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, передбачений санкцією ч.2 ст.121 КК України, те , що знаходячись на волі обвинувачений зможе здійснити незаконний вплив на недопитаних учасників судового провадження , а саме свідків з боку обвинувачення , суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав для зміни чи скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення має бути надана у вироку суду.

Для запобігання вказаним ризикам, судом також враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_6 , не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України , а тому необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого на строк до 22.07.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 24.05.2018 року по 22.07.2018 року включно .

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1