Справа №522/6951/18
Провадження№1-кс/522/8449/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4 ,
представників власника майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000862, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи наступним.

В провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000862 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.04.2018 року до чергової частини Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеси ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вжиття заходів до ОСОБА_9 , який шляхом зловживання довірою та введення в оману заволодів грошовими коштами у розмірі 81 370 дол. США що становить 2 115 620 гривень.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_8 , пояснив наступне, що приблизно в кінці лютого 2018 року відбулася зустріч і розмова з ОСОБА_10 . Також на зустрічі був присутній ОСОБА_11 . В ході даної зустрічі, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 інвестувати придбання автомобілів, які він в подальшому буде реалізовувати. Прибуток від реалізованого автомобіля буде ділитися навпіл, між ними. Його ця пропозиція зацікавила, і він погодився. У зв`язку з чим, вони домовились, що автомобілі будуть реєструватися нотаріально за дорученням на ім`я ОСОБА_8 , який в свою чергу буде отримувати заробітну плату. В подальшому на протязі з початку березня по третє квітня 2018 року, ОСОБА_11 неодноразово передавалися кошти йому, з метою оплати за придбання автомобілів. У свою чергу він розраховувався з продавцями автомобілів. А ОСОБА_12 брав придбаний автомобіль з метою подальшої реалізації на автомобільному майданчику. В результаті сталося наступне, за вказаний період часу, тобто з початку березня по третє квітня 2018 року, ОСОБА_11 передав грошові кошти йому на придбання наступних автомобілів, які в подальшому були передані ОСОБА_12 , в тому числі за а/м «Ніссан Джук» (номер шасі № НОМЕР_1 ); а/м «Хюндай Аксент» (номер шасі № НОМЕР_2 ); а/м «Хюндай Гетц» (номер шасі № НОМЕР_3 ). Загальна сума переданих коштів на придбання зазначених автомобілів склала 81 370 доларів США. Всі придбані автомобілі разом з оригіналами документів на них, за усною домовленістю, були передані ОСОБА_12 для пошуку потенційних клієнтів для їх реалізації. Надалі, а саме 13.04.2018 він дізнався, що автомобілі, без його відома, реалізовані третім особам.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_11 , пояснив наступне, що приблизно в кінці лютого 2018 року відбулася зустріч і розмова з ОСОБА_10 . Також на зустрічі був присутній ОСОБА_8 . В ході даної зустрічі, ОСОБА_12 запропонував інвестувати придбання автомобілів, які він в подальшому буде реалізовувати. Прибуток від реалізованого автомобіля буде ділитися навпіл, між ними. Йому ця пропозиція зацікавила, і він погодився. У зв`язку з чим, вони домовились, що автомобілі будуть реєструватися нотаріально за дорученням на ім`я ОСОБА_8 , який в свою чергу буде отримувати заробітну плату. В подальшому на протязі з початку березня по третє квітня 2018 року, ним неодноразово передавалися кошти ОСОБА_8 , з метою оплати за придбання автомобілів. У свою чергу ОСОБА_8 розраховувався з продавцями автомобілів. А ОСОБА_12 брав придбаний автомобіль з метою подальшої реалізації на автомобільному майданчику. В результаті сталося наступне, за вказаний період часу, тобто з початку березня по третє квітня 2018 року, він передав грошові кошти ОСОБА_8 на придбання наступних автомобілів, які в подальшому були передані ОСОБА_12 , в тому числі за а/м «Ніссан Джук» (номер шасі № НОМЕР_1 ); а/м «Хюндай Аксент» (номер шасі № НОМЕР_2 ); а/м «Хюндай Гетц» (номер шасі № НОМЕР_3 ). Загальна сума переданих коштів на придбання зазначених автомобілів склала 81 370 доларів США. Всі придбані автомобілі разом з оригіналами документів на них, за усною домовленістю, були передані ОСОБА_12 для пошуку потенційних клієнтів для їх реалізації. Надалі, а саме 13.04.2018 він дізнався, що автомобілі, без його відома, реалізовані третім особам.

З метою забезпечення конфіскації майна та забезпечення цивільного позову, необхідно накласти арешт на майно на транспортні засоби: автомобіль «Ніссан Мікра» (номер шасі № НОМЕР_4 ); автомобіль «Мазда 6» (номер шасі № НОМЕР_5 ); автомобіль «Тойота Ауріс» (номер шасі № НОМЕР_6 ); автомобіль «Хюндай Сантафе» (номер шасі № НОМЕР_7 ); автомобіль «Хонда HRV» (номер шасі НОМЕР_8 ); автомобіль «Хюндай Аксент» (номер шасі № НОМЕР_9 ); автомобіль «Деу Матіз» (номер шасі № НОМЕР_10 ).

Слідчий підтримав клопотання в повному обсязі, просив накласти арешт на вилучене майно.

У судовому засіданні представники володільця майна, та володілець майна заперечили проти накладення арешту, вказавши, що останній є добросовісним володільцем, підстав для накладення арешту на його майно немає.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, як встановлено у судовому засіданні, вилучений транспортний засіб «Мазда 6» (номер шасі № НОМЕР_5 ); знаходиться у володінні добросовісного володільця, не є речовим доказом, підстав для накладення арешту слідчим не зазначено, як і не доведено його необхідності.

У своєму клопотанні слідчий посилається на необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна та забезпечення цивільного позову, однак підозрюваного у даному провадженні немає, підстав передбачених в КПК України, для накладення арешту слідчим не вказано. З урахуванням вище викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000862 від 17.04.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

17.05.2018