Справа №539/2499/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю : прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0001209, №0001739 про обвинувачення :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

-вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2017 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186, із застосуванням ст. ст. 70, 72 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.03.2018 року ОСОБА_11 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно вироку від 24.05.2017 року та направлено для відбування призначеного покарання у виді 2 років позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

- вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 07.07.1995 року за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- вироком Королівського районного суду м. Житомир від 18.11.1996 року за ч. 3 ст. 81 КК України із застосуванням ст. 43 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився згідно постанови Будинського районного суду м. Житомира від 01.04.1999 року на підставі ст. 53 КК України умовно достроково на 10 місяців і 21 день;

- вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 04.04.2001 року за ч. 3 ст. 81 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з випробувальним строком 3 роки та сплатою штрафу в розмірі 1000 грн.;

- вироком Лубенського районного суду Полтавської області від 14.01.2003 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі, звільнився 26.12.2005 року умовно достроково на невідбутий строк 6 місяців 25 днів;

- вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.09.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.03.2010 року за ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі, звільнився 12.07.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 10 місяців і 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2017 року близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_8 1 кг. 200 гр. свиного м`якиша вартістю 96,90 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись даним відкрито викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 96 грн. 90 коп.

Крім цього, 17 серпня 2017 року близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , наніс їй декілька ударів долонями правої та лівої руки в область правого та лівого вуха, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, які згідно висновку судово медичної експертизи № 239 від 28.08.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 04 вересня 2017 року близько 16 години, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно, умисно, з корисливими метою та мотивом, повторно, незаконно проникли через відчинені двері до будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 кистями правої та лівої руки зжатими в кулак наніс декілька ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 рукояткою предмета, схожого на викрутку наніс декілька ударів в ділянку голови потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забитої ранки в області лобу зліва на межі росту волосся, синця з садном в області підборіддя, синця в лівій скроневій ділянці голови, які згідно висновку судово медичної експертизи № 261 від 06.09.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, та перебуваючи у даному будинку, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрито викрали належні потерпілому ОСОБА_9 бензопилку «Штиль 180» вартістю 1040 грн., три пір`яні подушки з наволочками загальною вартістю 84 грн. та ковдру вартістю 120 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись даним відкрито викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1244 грн.

Крім цього, 17 листопада 2017 року близько 19-00 год. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 , під час сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно наніс ОСОБА_10 металевим предметом схожим на розвідний ключ декілька ударів в область лівого та правого колінного суглобів, після чого ОСОБА_11 умисно наніс ОСОБА_10 декілька ударів долонями рук в область обличчя та один удар коліном в область лівого плеча, в результаті чого ОСОБА_11 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, забою лівого колінного суглобу, синців навколо обох очей, лівого плеча, саден носу, лівого та правого колінних суглобів, лівої кисті, субконьюнктивального крововиливу правого очного яблука, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 361 від 23.11.2017 року по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочинів за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України фактично визнав, вину за ч.3 ст. 186 КК України визнав частково, заперечував той факт, що даний злочин було вчинено ним та ОСОБА_13 із проникненням до житла.

ОСОБА_11 пояснив, що в серпні 2017 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому до ОСОБА_14 , однак там була потерпіла ОСОБА_15 , яка почала на нього кричати, після чого він двічі вдарив її по обличчю та направився до виходу з будинку, при виході із холодильника витягнув шматок м`яса та забрав його із собою.

Крім цього, ОСОБА_11 пояснював, що у вересні 2017 року він разом із ОСОБА_12 прийшли додому до потерпілого ОСОБА_9 , який сам впустив їх до себе додому. При цьому як він, так і ОСОБА_12 були в стані алкогольного сп`яніння. Після цього між ними та потерпілим виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_13 першим вдарив ОСОБА_16 . Потім він ( ОСОБА_17 ) руками декілька разів вдарив ОСОБА_16 в область голови. Після чого вони вирішили викрасти речі потерпілого. Так вони забрали у ОСОБА_16 бензопилку, 3 подушки та ковдру. ОСОБА_16 бачив як вони забирали дані речі. По двору викрадене майно несли вдвох з ОСОБА_13 . Він особисто раніше знав ОСОБА_16 .

Також ОСОБА_11 пояснив, що в листопаді 2017 року він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував в будинку ОСОБА_13 , там також був і потерпілий ОСОБА_10 . В цей час між ним та ОСОБА_18 виникла сварка, в ході якої він декілька разів вдарив ОСОБА_18 в область обличчя, скільки конкретно ударів наніс та чи бив розвідним ключем не пам`ятає, бо був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Ніхто інший в будинку тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , крім нього, не наносив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст. 186 КК України визнав частково, заперечував той факт, що даний злочин було вчинено ним та ОСОБА_17 із проникненням до житла. ОСОБА_12 пояснював, що у вересні 2017 року він разом із ОСОБА_17 прийшов додому до ОСОБА_9 . Потерпілий їх сам впустив до себе додому. Він та ОСОБА_17 перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 раніше знав ОСОБА_16 , а він ( ОСОБА_13 ) ні. Під час перебування в будинку ОСОБА_16 у них виникла сварка. ОСОБА_16 його обізвав нецензурним словом, після чого він взяв викрутку та вдарив нею ОСОБА_16 два рази : один в область лобу, а другий в область підборіддя. Литвих також бив і ОСОБА_17 , однак куди саме і скільки разів він не пам`ятає. Після цього у будинку ОСОБА_17 знайшов майно потерпілого, а саме бензопилку, 3 подушки та ковдру, які вони і забрали з будинку ОСОБА_16 . Коли виносили ці речі з будинку ОСОБА_16 це бачив.

Крім цього, суд вважає, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, як зазначено у мотивувальній частині вироку підтверджується наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами :

-показання потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 17.08.2017 року до будинку за адресою АДРЕСА_2 зайшов незнайомий їй на той час чоловік із собакою та почав ходити по хаті, на її запитання хто він такий він вдарив її неодноразово у праве та ліве вухо долонями, після чого при виході із будинку взяв з холодильника кусок м`яса та пішов з будинку. Всього він наніс їй близько 4 ударів в область вух. Перебуваючи в будинку ОСОБА_17 питав у неї де її племінник ОСОБА_14 . В той день вона бачила ОСОБА_17 вперше. ОСОБА_17 був п`яний. М`яса, яке забрав ОСОБА_17 , було близько 1 кг. Коли ОСОБА_17 вийшов з будинку вона зробила його фотографію на телефон, коли той перебував на вулиці. Викрадене у неї м`ясо їй повернули. При призначенні покарання відносно обвинуваченого покладалася на розсуд суду;

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснював, що 4.09.2017 року, коли він збирався йти в магазин, до нього додому по АДРЕСА_3 зайшов ОСОБА_17 , якого він до цього знав, та зразу ж почав його бити, наніс один удар в голову, після чого почав наносити численні удари кулаками обох рук. Коли ОСОБА_17 його бив, тоді він побачив як зайшов до будинку і ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_13 наніс йому два удари викруткою : один по голові, один в область підборіддя. До цієї події ОСОБА_13 він взагалі не знав. Все це відбувалося в будинку. При цьому дозволу зайти до будинку він ОСОБА_17 та ОСОБА_13 не надавав, до будинку він їх не впускав. Коли ОСОБА_17 зайшов до будинку, він сидів на стільці. Після його побиття ОСОБА_17 та ОСОБА_13 забрали належні йому бензопилку, 3 подушки та ковдру і пішли з будинку. При призначенні покарання відносно обвинувачених покладався на розсуд суду;

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснював, що в листопаді 2017 року він перебував вдома у ОСОБА_13 . Там також був і ОСОБА_17 . Обоє перебували в стані сп`яніння. В певний період часу між ним та ОСОБА_17 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_17 наніс йому тілесні ушкодження, а саме вдарив декілька разів якимось металевим предметом по колінах, бив долонями рук по голові, вдарив коліном у плече. Прохав суд суворо не карати ОСОБА_17 ;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що бачив як від його сусіда ОСОБА_9 йшло двоє незнайомих йому осіб та щось несли;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснював, що він працює у Лубенському ВП, у 2017 році надійшло повідомлення від одного громадянина, що відносно нього було вчинено грабіж та що у нього забрали ковдру, подушки і бензопилку. Біля зупинки Щорса в м. Лубни були помічені двоє осіб, як виявилося ОСОБА_17 і ОСОБА_13 із ковдрою, подушками і бензопилкою. ОСОБА_17 і ОСОБА_13 казали, що бензопилка належить їм, були в стані алкогольного сп`яніння;

- заявою потерпілої ОСОБА_8 , про те, що 17.08.2017 року близько 14-45 год. невідома особа перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 відкрито заволоділа м`ясом свинини, чим спричинила їй майнову шкоду (т.1 а.с. 147);

- протоколом огляду місця події від 17.08.2017 року, в ході якого працівниками поліції проведено огляд домоволодіння за адресом АДРЕСА_2 та вилучено відбитки пальців рук (т.1 а.с. 148-153);

-протоколом огляду місця події від 17.08.2017 року, в ході було виявлено та вилучено шматок м`яса вагою 1 кг. 200 грам, який відкрито викрав ОСОБА_11 у ОСОБА_8 та який видала працівникам поліції матір ОСОБА_11 , ОСОБА_21 (т.1 а.с. 154-158);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.08.2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_11 як такого, який 17.08.2017 року відкрито викрав належне їй майно, а саме м`ясо (т.1 а.с. 159-162);

-протоколом огляду від 18.08.2017 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_8 із зробленою нею фотографією чоловіка, який 17.08.2017 року відкрито викрав належне їй майно, під час огляду було вилучено дану фотогорафію на СД-Р диск (т.1 а.с. 163-167);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2017 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_11 розповів та показав як саме він 17.08.2017 року наніс удар долонею в область щоки потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.с. 168-172);

-висновком про вартість майна від 11.09.2017 року ТОВ РОК «Полтаваексперт», згідно якого вартість м`яса свинини 1,2 кг. станом на 17.08.2017 року становить 96,90 грн. без ПДВ (т.1 а.с. 185-187);

-висновком експерта від 15.09.2017 року № 2446, згідно якого три сліди папілярних узорів долоней рук та пальців рук, які виявлені та вилучено в ході огляду місця події 17.08.2017 року за адресою АДРЕСА_2 , залишені долонею руки та пальцем руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.с. 194-205);

- заявою потерпілої ОСОБА_8 , про те, що 17.08.2017 року близько 14-45 год. ОСОБА_11 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 умисно спричинив їй тілесні ушкодження (т.1 а.с. 206);

-висновком експерта від 28.08.2017 року № 239, згідно якого ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої повіки лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с .207);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2017 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розповіла та показала, як саме 17.08.2017 року у будинку за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_11 долонями декілька разів вдарив її в область правого та лівого вуха, після чого відкрито заволодів належним їй м`ясом із холодильника, яке забрав із собою (т.1 а.с. 208-214);

- заявою потерпілого ОСОБА_9 , про те, що 04.09.2017 року близько 16-00 год. невідомі особи з будинку за адресою АДРЕСА_3 відкрито із застосуванням насильства відносно нього заволоділи належними йому бензопилою, 3 подушками та ковдрою (т.1 а.с. 215);

- протоколом огляду місця події від 4.09.2017 року, в ході якого працівниками поліції в м. Лубни поблизу автобусної зупинки по вул. Щорса у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вилучено три подушки, ковдру та бензопилу, належні потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.с. 216-219);

- протоколом огляду місця події від 4.09.2017 року, в ході якого працівниками поліції проведено огляд домоволодіння за адресом АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відкрито викрали майно у потерпілого ОСОБА_9 ( т.1 а.с. 220-221);

- висновком експерта від 6.09.2017 року № 261, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забитої ранки в області лобу зліва на межі росту волосся, синця з садном в області підборіддя, синця в лівій скроневій ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, при чому в ділянку голови було спричинено не менше 3 травматичних діянь (т.1 а.с. 222);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.09.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав, як саме 4.09.2017 року до його будинку зайшли ОСОБА_17 та невідомий йому на той час ОСОБА_13 та ОСОБА_17 зразу ж почав наносити йому удари в область голови, коли він сидів на стільці, після чого ОСОБА_13 завдав йому 2 удари викруткою : 1 в область лобу і 1 в область підборіддя, звідки саме ОСОБА_17 та ОСОБА_13 взяли належні йому 3 подушки, ковдру та бензопилу та куди саме вони пішли із його будинку з викраденим речами (т.1 а.с. 223 - 232);

-висновком експерта від 21.09.2017 року № 285, згідно якого показання потерпілого ОСОБА_9 надані під час проведення слідчого експерименту від 12.09.2017 року в цілому не протирічать даним судового медичного експертизи в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (т.1 а. с.233);

-висновком про вартість майна від 11.09.2017 року ТОВ РОК «Полтаваексперт», згідно якого вартість з урахуванням відсотку зносу : бензопили «Штиль-180» становить 1040 грн., ковдри 120 грн., подушки пір`яної 16 грн. (16 грн. х 3=48 грн), наволочки 12 грн. (12 грн. х 3 = 36 грн.), а всього 1244 грн. без ПДВ (т.1 а.с. 234-245);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_12 розповів та показав, як саме 4.09.2017 року він та ОСОБА_17 прийшли до будинку незнайомого йому чоловіка, як пізніше виявилося ОСОБА_16 , де зайшли через незачинені двері та ОСОБА_17 зразу вдарив ОСОБА_16 рукою в обличчя, а потім ще наносив потерпілому удари. Коли ОСОБА_16 сказав щось образливе на нього ( ОСОБА_13 ), то він взяв викрутку на ударив потерпілого один раз в область лобу, а другий раз в область підборіддя. Після цього вони із ОСОБА_17 забрали із будинку належні потерпілому бензопилку, три подушки та ковдру потерпілого та пішли звідти із цим майном (т.1 а.с. 246-254 ) ;

-висновком експерта від 21.09.2017 року № 286, згідно якого показання підозрюваного ОСОБА_12 надані під час проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року в цілому не протирічать даним судового медичного експертизи ОСОБА_9 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (т.1 а. с.233);

- заявою потерпілого ОСОБА_10 , про те, що 17.11.2017 року близько 19 год. ОСОБА_11 перебуваючи в будинку в м. Лубни під час сварки умисно наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі та обличчі (т.1 а.с. 258);

-висновком експерта від 23.11.2017 року № 361, згідно якого у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, забою лівого колінного суглобу, синців навколо обох очей, лівого плеча, саден носу, лівого та правого колінних суглобів, лівої кисті, субконьюнктивального крововиливу правого очного яблука, які по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден по тильній поверхні лівої кисті могли утворитися під час того, коли підекспертний закривався від ударів руками (т.1 а.с.259-260);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 розповів та показав, як саме 17.11.2017 року у будинку за місцем проживання ОСОБА_12 . ОСОБА_11 спричинив йому тілесні ушкодження, а саме як він завдав йому ударів розвідним ключем по правому та лівому коліну, руками по голові , коліном в область лівого плеча (т.2 а.с. 1-10);

-висновком експерта від 18.12.2017 року № 400, згідно якого показання потерпілого ОСОБА_10 надані під час проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року не протирічать даним судового медичної експертизи в частині механізму та способу спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (т.2 а. с.11);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 розповів та показав, як саме 17.11.2017 року у будинку за його місцем проживання ОСОБА_11 наніс декілька ударів рукою ОСОБА_10 в область голови, після чого у Трепачова із носа пішла кров (т.2 а.с. 12-14);

-висновком експерта від 18.12.2017 року № 402, згідно якого показання свідка ОСОБА_12 надані під час проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року щодо механізму та способу спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень можуть відповідати частково об`єктивним судово медичним даним отриманим в ході проведення судово медичної експертизи ОСОБА_10 23.11.2017 року № 361, а саме свідок вказує на механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілого в ділянці обличчя, але не висвітлює механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 в ділянці лівого плеча та колінних суглобів (т.2 а. с. 15);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_22 розповіла та показала, як саме 17.11.2017 року у будинку за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_11 наніс декілька ударів рукою ОСОБА_10 в область голови (т.2 а.с. 16-19);

-висновком експерта від 18.12.2017 року № 401, згідно якого показання свідка ОСОБА_22 надані під час проведення слідчого експерименту від 7.12.2017 року щодо механізму та способу спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень можуть відповідати частково об`єктивним судово медичним даним отриманим в ході проведення судово медичної експертизи ОСОБА_10 23.11.2017 року № 361, а саме свідок вказує на механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілого в ділянці обличчя, але не висвітлює механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 в ділянці лівого плеча та колінних суглобів (т.2 а. с. 20);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_23 розповів та показав, як саме 17.11.2017 року у будинку за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_11 наніс декілька ударів рукою ОСОБА_10 в область голови, ключем в область лівого коліна (т.2 а.с. 21-30 );

-висновком експерта від 18.12.2017 року № 399, згідно якого показання свідка ОСОБА_23 , надані під час проведення слідчого експерименту від 13.12.2017 року щодо механізму та способу спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в цілому не протирічать об`єктивним судово медичним даним отриманим в ході проведення судово медичної експертизи ОСОБА_10 23.11.2017 року № 361, але при цьому він не вказує на механізм утворення тілесного ушкодження у потерпілого у вигляді синця в ділянці лівого плеча та садна правого колінного суглобу (т.2 а. с. 31);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2017 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_11 розповів та показав, як саме 17.11.2017 року у будинку за місцем проживання ОСОБА_12 , він наніс удар рукою в область правої щоки ОСОБА_10 , при цьому вони були в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с. 32-37);

-висновком експерта від 26.12.2017 року № 408, згідно якого показання підозрюваного ОСОБА_11 , надані під час проведення слідчого експерименту від 22.12.2017 року щодо механізму та способу спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень можуть відповідати механізму утворення тілесного ушкодження виявленого у ОСОБА_10 в ділянці правого ока, але в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_11 не висвітлює механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 в ділянці лівого ока, носу, лівого плеча, лівого та правого колінних суглобів (т.2 а. с. 38);

-висновком щодо результатів медичного огляду від 04.09.2017 року №287, згідно якого у ОСОБА_11 04.09.2017 року о 21-45 год. становлено стан алкогольного сп`яніння;

-висновком щодо результатів медичного огляду від 04.09.2017 року № 288, згідно якого у ОСОБА_12 04.09.2017 року о 21-50 год. становлено стан алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту посилалася на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили відкрите викрадення майна ОСОБА_9 04.09.2017 року без проникнення до житла.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

У постанові також зазначено, що, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме у неї виник умисел на заволодіння майном.

Залежно від того, які фактичні ознаки складу суспільно небезпечного діяння будуть установлені судом, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, що містяться у кримінально-правовій нормі, та від того, як вони трактуються й застосовуються на практиці, можна виділити фізичний і юридичний (психологічний) критерії розуміння поняття "проникнення". Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння у приміщення; б) спосіб, місце, час та обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилось), за яких відбулося входження чи потрапляння у приміщення. Характерними рисами другого є: а) незаконність входження у приміщення (за відсутності в особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані її дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (входження чи потрапляння) у приміщення, передбачення наслідків свого діяння.

Факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому іншим способом у поєднанні з іншими зовнішніми поведінковими проявами дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із хронології та послідовності цих дій можна з`ясувати, зокрема, чи існували і які саме обмеження в доступі до майна, а також визначити, що, встановлюючи у певний спосіб безперешкодний (вільний) режим доступу до майна, його власник чи володілець не обмежує в цьому нікого, серед них, по суті, й особу, яка входить туди з умислом заволодіти чужим майном і використовує такий доступ як зручні, сприятливі умови для скоєння злочину.

Зовнішній прояв діяння розкриває внутрішній (психічний) процес діяння, окреслює суб`єктивне ставлення особи до вчинюваних нею дій, які в сукупності з іншими обставинами визначають кримінально-правовий зміст суспільно небезпечного діяння.

Ключовим у вирішенні питання про наявність чи відсутність ознаки проникнення є встановлення того, з якою метою особа ввійшла (потрапила) у приміщення. Адже у тому разі, коли особа під впливом свого корисливого мотиву утвердилася в намірі заволодіти чужим майном, вона обирає механізм злочинної поведінки, який включає в себе етапи, зокрема мотивації злочину, цілепокладання, планування посягання, вибір шляхів досягнення цілі, прогнозування ризиків та можливих наслідків тощо. Через сукупність таких дій і суб`єктивне ставлення до них особи, яка їх вчинила, відбувається візуалізація останньої (позиціонування самої себе), тобто проявляються процеси діяння, які недоступні для безпосереднього спостереження.

Так, суд враховує, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних щодо того з яких причин обвинувачені прийшли до будинку потерпілого ОСОБА_9 04.09.2017 року.

Той факт, що ОСОБА_17 раніше знав потерпілого не спростовує факт незаконного потрапляння ним та ОСОБА_12 до будинку ОСОБА_16 04.09.2017 року. Обвинувачений ОСОБА_13 до цієї події потерпілого взагалі не знав.

Також не спростовує висновків суду і той факт, що обвинувачені проникли до будинку через двері, які не були зачинені на замок.

Потерпілий ОСОБА_9 як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді давав змістовні та послідовні показання щодо того, що він не впускав обвинувачених до будинку, а вони потрапили до нього всупереч його волі, хоч і не через зачинені двері.

Під час досудового розслідування із підозрюваним ОСОБА_12 було проведено слідчий експеримент, в ході якого він розповів та показав, як саме він та ОСОБА_17 прийшли до будинку незнайомого йому на той час чоловіка, куди зайшли через незачинені двері, при цьому щойно зайшовши, ОСОБА_17 зразу ж почав бити потерпілого ОСОБА_16 .

Вказані показання підозрюваного ОСОБА_13 цілком відповідали показанням потерпілого ОСОБА_16 . Лише під час розгляду справи в суді підозрюваний ОСОБА_13 почав пояснювати, що він із ОСОБА_17 не проникали до будинку та потерпілий їх сам впустив.

Таким чином, підстав сумніватися в правдивості показань потерпілого ОСОБА_9 суд не вбачає, будь-яких даних, що потерпілий оговорює обвинувачених матеріали кримінального провадження не містять.

При цьому суд враховує, що вказаний злочин ОСОБА_17 та ОСОБА_13 вчиняли спільно, дії кожного із них були обумовлені діями іншого співучасника. Так обоє обвинувачених заподіювали тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , обоє вилучали його майно.

Суд також вважає, що у даному випадку обвинуваченими було вчинено закінчений злочин, оскільки вони отримали реальну можливість розпорядитися відкрито викраденим майном, повністю вилучивши його із володіння власника. Той факт, що їх було затримано в м. Лубни під час того, коли вони йшли з викраденими речами не спростовує висновків суду, оскільки з суб`єктивної сторони обвинувачені усвідомлювали, що отримали можливість розпорядитися викраденим майном.

Таким чином, часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України суд розцінює як спосіб їх захисту з метою зменшення обсягу кримінальної відповідальності за скоєне, при чому позиція сторони захисту спростовується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України поза розумним сумнівом.

Також поза розумним сумнівом стороною обвинувачення доведено вину ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що вина ОСОБА_11 в умисному легкому тілесному ушкодженні ОСОБА_8 , умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_10 , відкритому викраденні чужого майна (грабежі), а саме майна ОСОБА_8 , вчиненому повторно, відкритому викраденні чужого майна (грабежі), а саме майна ОСОБА_9 , вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України відповідно.

Також суд вважає, що вина ОСОБА_12 в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), а саме майна ОСОБА_9 , вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд не вбачає.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд враховує, що обвинувачені визнавали факт вчинення ними злочинів в стані алкогольного сп`яніння та наявні висновки щодо результатів медичного огляду, якими констатовано факт перебування обвинувачених в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_11 , який посередньо характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи, його стан здоров`я, думку потерпілих та прокурора щодо виду та строку покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_11 за ч.1 ст. 125 КК України та ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, а за ч.2 ст. 186 КК України та ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_11 покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_11 слід визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2017 року до покарання, призначеного за даним вироком суду.

У зв`язку з вчиненням злочинів під час іспитового строку за вчинення попередніх злочинів, наявний висновок досудової доповіді відділу пробації, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Враховуючи, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 тримання під вартою не застосовувався, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування покарання ОСОБА_11 має рахуватися з дати ухвалення даного вироку у даному кримінальному провадженні з 11.09.2018 року.

При цьому суд враховує, що 27.03.2018 року по 11.09.2018 року ОСОБА_11 відбував покарання у іншому кримінальному провадженні, у якому його було засуджено згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2017 року та у якому йому було скасовано іспитовий строк ухвалою суду від 27.03.2018 року.

За даним вироком суду остаточне покарання ОСОБА_11 призначається згідно ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання саме невідбутої частини покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2017 року до покарання, призначеного за даним вироком суду, тобто вже відбуте покарання за попереднім вироком не може бути приєднане та враховане при призначенні остаточного покарання.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_12 , який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, думку потерпілих та прокурора щодо строку покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_12 за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, особу винного, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. При цьому суд враховує, що обвинуваченому призначається покарання із врахуванням всіх даних про його особу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 186 КК України, та додатково обставин справи, які б надавали право застосувати ст. ст. 69, 75 КК України, ніж ті, які вже враховано при цьому, матеріали кримінального провадження не містять. Суд також враховує висновок досудової доповіді відділу пробації, згідно якого ризик вчинення ОСОБА_12 повторного кримінального правопорушення є дуже високим та його ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінено як дуже високий, у висновку зазначено, що виправлення ОСОБА_12 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе. (т.1 а.с. 50-51).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили необхідно застосувати тримання під вартою для забезпечення виконання вироку суду, враховуючи, що судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_11 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеним по справі експертизам.

При цьому суд враховує, що витрати на залучення експерта були понесені у кримінальному провадження про обвинувачення лише ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 374 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_11 покарання шляхом часткового складання призначених покарань із розрахунку, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт та вважати ОСОБА_11 засудженим на 4 (чотири) роки і 3 (три) місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_11 визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2017 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі до покарання, призначеного за даним вироком суду, і остаточно вважати засудженим ОСОБА_11 на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили застосувати тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 11 вересня 2018 року.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 застосувати до набрання вироком законної сили тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з часу взяття під варту з 11 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 07.09.2017 року №2338 в сумі 989 грн. 60 коп., від 15.09.2017 року №2446 в сумі 989 грн. 60 коп., а всього в сумі 1979 грн. 20 коп.

Речові докази по справі : бензопилу «Штиль 180», три пір`яні подушки, ковдру повернути потерпілому ОСОБА_9 як йому належні; СД диск із фотографією, що надана потерпілою ОСОБА_8 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання; 1 кг. 200 гр. свиного м`якиша залишити потерпілій ОСОБА_8 як їй належні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які тримаються під вартою в той же строк з дня вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1