Справа № 183/3493/17
№ 1-кп/183/314/18
В И Р О К
іменем України

07 вересня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000730 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого водієм автотранспортних засобів в ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника цивільного відповідача

- ТДВ «Новомосковське

автотранспортне підприємство» адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:
18 травня 2017 року приблизно о 07 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в трудових відносинах із ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» та керуючи технічно справним автобусом-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «Новотрансавто», слідуючи за маршрутом регулярного перевезення пасажирів № 739 «м. Дніпропетровськ АВЦ - м. Новомосковськ АС-1», при цьому, перевозячи пасажирів, які перебували у положенні стоячи у зв`язку із відсутністю вільних місць для сидіння, здійснював рух по проїзній частині дороги вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, з боку вул. Гетьманської у напрямку вул. Спаської. Під час руху в крайній лівій смузі проїзної частини дороги вищевказаної вул. Сучкова, водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити попереду на смузі руху свого автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» перешкоду для руху у вигляді вантажного автомобіля «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який перебував у нерухомому стані навпроти території АЗС «Укрнафта» по вул. Сучкова № 41, тим самим поступаючись дорогою зустрічним транспортним засобам для подальшого виконання маневру повороту ліворуч до території зазначеної автозаправної станції, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості руху автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» аж до його зупинки, не здійснив безпечного для інших учасників руху об`їзду зазначеної перешкоди, та приблизно о 07 годині 40 хвилин 18.05.2017 року скоїв наїзд лівою передньою частиною автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» на праву задню частину вантажного автомобіля «КРАЗ 6510».

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), та 12.3. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди - наїздом на транспортний засіб, що стояв. Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог вищезазначеного п. 12.3. Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажирам автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 :

1) ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: тяжкої закритої черепно-мозкової травми (з порушенням свідомості до коми 2-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеотомія), забою головного мозку 3-го ступеню по типу дифузного аксонального ушкодження головного мозку, субарахноїдального крововиливу, багатоуламкового перелому стінок лівої гайморової пазухи та лівої орбіти, гемосинусу, синця у лівій параорбітальній області, з розвитком в посттравматичному періоді спастичного тетрапарезу; забійно-рваної рани в проекції крижі. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

2) ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра зліва та забою лівого колінного суглобу, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання відламків в місці перелому відбувається в строк, перевищуючий 21 день;

3) ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, саден на лобі, лівій гомілці, закритого розриву сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглобу, теносиновиту сухожилля довгої голівки двоглавого м`язу плеча, закритого перелому Хілл - Сакса голівки правої плечової кістки, пошкодження передньої порції суглобної губи, часткового розриву сухожилля надостної та підлопаткового м`язів, теносиновиту сухожилля довгої голівки двоглавого м`язу плеча, які у своїй сукупності, за своїм характером, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день;

4) ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток тазу /правої лонної кістки та крижі/, струсу головного мозку, забитої рани у правій передвушній області, підшкірної гематоми у потиличній області голови, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день;

5) ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому в області голівок 4,5-ої кісток плесни правої стопи, забитої рани на нижній губі, гострого травматичного периодонтиту 1,2,3-го зубів на нижній щелепі справа, синців на підборідді, правій стопі, які у своїй сукупності, за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки зростання кісткової тканини в місці перелому відбувається у термін більше як 21 день;

6) ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої стіни правої орбіти, гемосинуса (кров) правої гайморової пазухи, забиття головного мозку 1-го ступеню, закритого осколкового внутрішньо-суглобового (колінний суглоб) перелому внутрішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, забитої рани в області правої надбрівної дуги, синців навколо правого ока, на правій щоці, саден на правій щоці, в області грудної клітини справа, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком більше як 21 день;

7) ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток (променевої та ліктьової) правого передпліччя у нижній третині зі зміщенням осколків, садна у зовнішнього кута правого ока, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін більше як 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що 18.05.2017 року близько 07.35 години він керував маршрутним таксі автобусом «Mercedes-Benz Sprinter» та рухався по маршруту м. Новомосковськ м. Дніпро, де на вул. Сучкова навпроти швейної фабрики не впорався з керуванням і допустив зіткнення з вантажним автомобілем. Працює водієм Новомосковського АТП з лютого 2017 року. В автобусі кількість сидячих місць 18, а стоячих не передбачено. Рухався зі швидкістю приблизно 60-70 км/год. по крайній лівій смузі руху. В маршрутці були пасажири, які стояли, але їх кількість він не пам`ятає. Попереду він бачив автомобіль «Краз», який, як він думав, повертав на АЗС, але виявилося, що він стояв. Зіткнення з вантажівкою відбулося лівою стороною автобуса, оскільки він не зміг вивернути вправо. Його автобус був у справному стані. Про те, що пасажирів стоячи не можна перевозити, він знав. У скоєному щиро кається. Позов ОСОБА_13 до нього про стягнення шкоди визнав повністю. Просив застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки станом на день набрання чинності цим законом мав неповнолітню дитину.

На підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення судом досліджені в судовому засіданні наступні докази:

- витяг з кримінального провадження № 0000730 від 18.05.2017 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2017 року було внесено відомості про те, що 18.05.2017 року близько о 07 год. 40 хв. у м. Новомосковську Дніпропетровської області по вул. Сучкова зі сторони вул. Гетьманської у напрямку вул. Спаської рухався маршрутний автобус марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI», р.н. НОМЕР_4 (маршрут Дніпро-Новомосковськ) під керуванням водія ОСОБА_3 , перевозячи в салоні 31-го пасажира, який в районі б. 66 по вул. Сучкова передньою лівою частиною здійснив наїзд на задню праву частину автомобіля «КрАЗ 6510», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , який стояв у крайній лівій смузі для подальшого виконання маневру повороту ліворуч до АЗС. Внаслідок ДТП водію та пасажирам маршрутного автобусу «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», р.н. НОМЕР_4 спричинені тілесні ушкодження;

- рапорти в.о. старшого інспектора-чергового Новомосковського ВП ОСОБА_17 від 18.05.2017 року, відповідно до яких 18.05.2017 року по телефону до чергової частини Новомосковського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_18 про те, що по вул. Сучкова біля АЗС сталася ДТП за участю автомобілів «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_4 та «КрАЗ», р.н. НОМЕР_3 , громадянам ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 була надана медична допомога;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.05.2017 зі схемою та фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Сучкова напроти будівлі № 66 і АЗС «Укрнафта» № 41 м. Новомосковська, оглянуто автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», р.н. НОМЕР_4 з механічними пошкодженнями в передній частині, та «КРАЗ 6510», р.н. НОМЕР_3 , з механічними пошкодженнями в задній частині;

- довідки Новомосковської ЦРЛ від 18.05.2017 року, відповідно до яких у ОСОБА_31 , ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_33 виявлені тілесні ушкодження;

- ухвалу слідчого судді від 12.06.2017 року та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2017 року, відповідно до яких було оглянуто автобус-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_34 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- постанову про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 18.05.2017 року, згідно якої автобус марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , визнано речовим доказом, та передано на зберігання на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_34 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ухвалу слідчого судді від 12.06.2017 року та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2017 року, відповідно до яких було оглянуто автомобіль «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на території майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_34 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- постанову про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 18.05.2017 року, згідно якої автомобіль марки «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнано речовим доказом, та передано на зберігання на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_34 » за адресою: АДРЕСА_2 ;

- висновок експерта від 16.06.2017 року № 6/10.2-494, відповідно до якого робоча гальмівна система автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент проведення дослідження знаходиться в працездатному стані. Рульове керування на момент проведення дослідження не працездатне, яке виникло під час розвитку ДТП і після неї, то дослідження питання, чи міг водій завчасно, до ДТП, виявити несправності, які призвели до відмови рульового керування зазначеного автобуса не проводилось;

- висновок експерта від 20.06.2017 року № 6/10.2-484, відповідно до якого робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент експертного огляду заходяться в працездатному стані;

- висновок експерта від 07.07.2017 року № 6/10.4/490, відповідно до якого місце зіткнення автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з автомобілем «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , розташоване в межах слідів гальмування автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI» в безпосередній близькості перед осипом скла та пластмаси та її концентрацією за напрямком руху у бік вул. Спаської. Форма, локалізація, напрямок утворення ушкоджень автомобілем «КРАЗ 6510» та автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI» збігаються в тому випадку, якщо при первинному контактуванні їхні повздовжні вісі перебували під кутом 30+/-5 градусів відносно повздовжньої вісі автомобіля «КРАЗ 6510»;

- висновок експерта № 357/Е від 31.05.2017 року, відповідно до якого в ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому 7-го ребра зліва та забою лівого колінного суглобу, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що призвели до тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання відламків в місці перелому відбувається в строк, перевищуючий 21-н день. Усі знайдені тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами, можливо 18.05.2017 року. Враховуючи локалізацію та характер виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, можливо припустити ймовірність їх утворення внаслідок внутрішньо-салонної травми, під час зіткнення двох автомобільних засобів пересування;

- наказ (розпорядженням) № 18 від 10.02.2017 року, особова картка працівника ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», згідно яких ОСОБА_3 з 13.02.2017 року був прийнятий на роботу ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на посаду водія автотранспортних засобів;

- журнал щозмінного перед рейсового та після рейсового медичних оглядів водіїв ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство»;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , договір № б/н оренди автотранспортного засобу від 11.05.2017 року та договір № 47/17 суборенди автотранспортного засобу від 12.05.2017 року, відповідно до яких власником автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Новотрансавто», а фактичним користувачем ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство»;

- паспорт № 605 автобусного маршруту регулярних перевезень від 08.05.2013 року, затвердженого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 19.06.2013 року, умови здійснення перевезень на маршруті, характеристика маршруту, розклад руху автобусів на період з 05.06.2013 року по 05.06.2018 року, графік режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті, таблиця вартості проїзду на маршруті, відомості про зміни на маршруті, зміни до паспорту № 05 автобусного маршруту регулярних перевезень, погоджених Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 28.11.2016 року, посвідчення водія ОСОБА_3 , поліс № АК/6196845 від 27.03.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00640-07934-17 від 12.05.2017 року, посвідчення водія про проходження медичної підготовки ОСОБА_3 , додаткова угода №19 до Договору обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті № 01В,994105881.20103 від 06.10.2016 року, ліцензія Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Серії АЕ № 420494, видана 28.01.2014 року ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство»;

- наказ (розпорядження) ТОВ «Самарь-Автошлях» № 8К від 10.04.2016 року «Про обов`язки», наказ (розпорядження) ТОВ «Самарь-Автошлях» № 9 від 26.04.2016 року «Про прийняття на роботу», наказ ТОВ «Самарь-Автошлях» № 9К від 27.04.2016 року «Про закріплення за водієм транспортного засобу», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «КРАЗ 6510», р.н. НОМЕР_3 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00289-00253-17, поліс № АК/6342907 від 12.04.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення водія, Інструкція з охорони праці для водія вантажного автомобіля № 1 ТОВ «Самарь-Автошлях», подорожній лист вантажного автомобіля від 18.05.2017 року;

- ухвалу слідчого судді від 29.06.2017 року та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.07.2017 року, відповідно до яких у КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» було ознайомлено з подальшим вилученням медичних карток стаціонарних хворих ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ;

- ухвалу слідчого судді від 29.06.2017 року та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.07.2017 року, відповідно до яких у КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР» було ознайомлено з подальшим вилученням медичних карток стаціонарних хворих ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 ;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2017 року, відповідно до якого у водія автомобіля «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 ознак сп`яніння не виявлено;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_15 , в т.ч. виписка із медичної карти стаціонарного хворого № Э 3453 від 31.05.2017 року, відповідно до якої у ОСОБА_15 сочетанна травма, відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку І ст., перелом нижньої стінки правої орбіти, гемосинус правої гайморової пазухи, забійна рана надбрівної області справа, забій м`яких тканин обличчя, закритий перелом внутрішнього мищелка лівої великоберцової кістки із задовільним стоянням відламків;

- висновок експерта № 473/Е від 13.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої стіни правої орбіти, гемосинуса (кров) правої гайморової пазухи, забиття головного мозку 1-го ступеню, закритого осколкового внутрішньо-суглобового (колінний суглоб) перелому внутрішнього мищелку лівої великогомілкової кістки, забитої рани в області правої надбрівної дуги, синців навколо правого ока, на правій щоці, саден на правій щоці, в області грудної клітини справа, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком більше як 21-н день, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус) при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати 18.05.2017 року;

- довідка КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від 02.06.2017 року № 4/731 та медична виписка КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від 09.06.2017 року, згідно з якими у ОСОБА_11 тяжка закрита ЧМТ, забій головного мозку 3 ст., дифузне аксональне ушкодження, субарахноїдальний крововилив, багатоосколковий перелом стінок лівої гайморової пазухи і орбіти, гемосинус, забої м`яких тканин обличчя, перелом кісток скелету обличчя, забійна рана області крестца, спастичний тетрапарез;

- висновок експерта від 23.06.2017 року № 6/10.1/557, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій мікроавтобуса «MERCEDES-ВІ SPRINTER 313 CDI» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а водій автомобіля «KPA3 6510» ОСОБА_10 повинен був діяти згідно до вимог п.п. 1.5 та 10.4 Правил дорожнього руху. При заданих вихідних даних технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «КРАЗ 6510» для водія мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» ОСОБА_3 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху та для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили би йому виконати їх, та виконання яких було необхідною вимогою для уникнення пригоди з його сторони. При заданих вихідних даних водій автомобіля «КРАЗ 6510» ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП. У даній дорожній обстановці дії водія мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «КРАЗ 6510» ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам п.п.1.5 та 10.4 Правил дорожнього руху;

- ухвалу слідчого судді від 23.06.2017 року та протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.07.2017 року, відповідно до яких вилучено відеозапис обставин ДТП 18.05.2017 року з камери зовнішнього відео спостереження станції технічного обслуговування «Гарант» ПП ОСОБА_35 по АДРЕСА_3 ;

- постанова про визнання та доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12.07.2017 року, згідно якої лазерний компакт-диск DVD-R «Arena» (оптичний носій для збереження інформації у цифровому вигляді) із написом «DVD-R 4.7 GB Arena» та із рукописним написом, виконаним барвником чорного кольору « ОСОБА_36 підпис», на якому міститься один відеофайл «ch0001-00-090000-00р001000000» та один медіаплеєр «КТР1ауег_V1.0.1», за допомогою якого відкривається відеофайл (відеозапис) «ch0001-00-090000-00р001000000», визнано речовим доказом, та долучено для зберігання до матеріалів кримінального провадження;

- висновок експерта № 2279е від 13.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: тяжкої закритої черепно-мозкової травми (з порушенням свідомості до коми 2-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеотомія), забою головного мозку 3-го ступеню по типу дифузного аксонального ушкодження головного мозку, субарахноїдального крововиливу, багатоуламкового перелому стінок лівої гайморової пазухи та лівої орбіти, гемосинусу, синця у лівій параорбітальній області, з розвитком в посттравматичному періоді спастичного тетрапарезу; забійно-рваної рани в проекції крижі. Виявлені у неї тілесні ушкодження, у вигляді сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля (автобуса), за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження, у вигляді сумісної тупої травми тіла, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння;

- висновки експерта № 401/Е від 12.07.2017 року, № 491/Е/Д від 17.07.2017 року, відповідно до яких у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, саден на лобі, лівій гомілці, закритого розриву сухожилля надостного м`язу лівого плечового суглобу, теносиновиту сухожилля довгої голівки двоглавого м`язу плеча, закритого перелому Хілл - Сакса голівки правої плечової кістки, пошкодження передньої порції суглобної губи, часткового розриву сухожилля надостної та підлопаткового м`язів, теносиновиту сухожилля довгої голівки двоглавого м`язу плеча, у своїй сукупності, за своїм характером, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21-н день. Тілесні ушкодження виникли наслідок тупої травми, не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень при автомобільній травмі 18.05.2017 року;

- висновок експерта № 387/Е від 11.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток тазу /правої лонної кістки та крижі/, струсу головного мозку, забитої рани у правій передвушній області, підшкірної гематоми у потиличній області голови, у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21-н день. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус) при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати 18.05.2017 року;

- висновок експерта № 396/Е від 15.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому в області голівок 4,5-ої кісток плесни правої стопи, забитої рани на нижній губі, гострого травматичного периодонтиту 1,2,3-го зубів на нижній щелепі справа, синців на підборідді, правій стопі, які у своїй сукупності, за ознакою тривалого розладу здоров`я, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки зростання кісткової тканини в місці перелому відбувається у термін більше як 21-н день, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус) при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати 18.05.2017 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2017 року із схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого останній розповів та показав обставини, які мали місце 18.05.2017 року о 07 годині 40 хвилин на проїжджій частині дороги вул. Сучкова, 66 м. Новомосковська Дніпропетровської області, з боку вул. Гетьманської у напрямку вул. Спаської, в районі швейної фабрики;

- заява про злочин від 09.06.2017 року, згідно якої ОСОБА_5 повідомила, що її сестра ОСОБА_11 в результаті ДТП, яке сталося за участю водія маршрутного таксі ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких перебувала в комі;

- медичні документи на ім`я ОСОБА_16 ;

- висновок експерта № 475/Е від 13.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох кісток (променевої та ліктьової) правого передпліччя у нижній третині зі зміщенням осколків, садна у зовнішнього кута правого ока, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін більше як 21-н день, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус) при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати 18.05.2017 року;

- висновок експерта № 412/Е від 17.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у виді закритих переломів обох кісток (променевої та ліктьової) правового передпліччя у нижній третині зі зміщенням, струсу головного мозку, забитих ран на лобі, синців в області колінних суглобів, різаної рани на лівому плечі, які у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін більше як 21-н день, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус), різана рана заподіяна предметом з гострим ріжучим краєм, яким могли бути осколки розбитого скла, при автомобільній травмі, та за давністю утворення можуть відповідати 18.05.2017 року;

- хіміко-токсикологічний аналіз на вміст алкоголю № 4511 від 18.05.2017 року, проведений о 09 годині 10 хвилин, згідно з яким у крові ОСОБА_3 алкоголю не виявлено.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 18.05.2017 року вранці їй зателефонували з телефону її рідної сестри ОСОБА_11 і повідомили, що вона потрапила в ДТП, зараз заходиться в Новомосковській ЦРЛ. Коли вона приїхала до лікарні сестра була непритомна, її відвезли до лікарні ім. Мечникова в м. Дніпро, там сказали, що вона знаходиться в комі. Лікарі шансів не давали, а тому згодом вона ОСОБА_11 відвезла до клініки «Оберіг» в м. Київ. В комі вона пробула місяць. На даний час ОСОБА_11 самостійно не рухається, себе не обслуговує, мова не виразна, у зв`язку з чим ОСОБА_5 покинула роботу, щоб доглядати за сестрою і її 9 річним сином. В лікарні ім. Мечникова на лікування і реабілітацію вони витратили 90 000 гривень, в клініці «Оберіг» м. Києва 550 000 гривень. Зараз витрачають близько 11 000 гривень в тиждень на реабілітацію. ОСОБА_3 нічого їм не відшкодував, жодним чином не допоміг. Новомосковське АТП відшкодувало їй лише 175 000 гривень. Позов підтримала. Покарання обвинуваченому просила призначити суворе.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 18.05.2017 року вранці він їхав на роботу з вокзалу м. Новомосковськ до м. Дніпро. Він в маршрутці сидів. Біля літака маршрутка була вже набита людьми, водій ОСОБА_3 розмовляв по телефону, рахував гроші. Через деякий час він почув удар, вийшов і побачив, що сталася ДТП. Водій рухався зі швидкістю 60-70 км/год. Отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, пошкоджених рук і плечових суглобів. Лікувався стаціонарно близько місяця. На даний час не може належним чином виконувати свою роботу електромонтера в ТОВ «Ларе Днепр», а також іншу роботу, оскільки руки від отриманих травм не так працюють. Крім того, не може виконувати роботу з піднятими руками. ОСОБА_3 нічого йому не відшкодував. Новомосковське АТП виплатило йому 3 000 гривень на обстеження, лікувався за державні кошти. Позов підтримав. Покарання обвинуваченому просив призначити відповідно до закону.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала, що 18.05.2017 року близько 08.00 години вона сіла в маршрутку біля «Літака», щоб доїхати до м. Дніпро. Людей в салоні було багато, вона стояла коло водія. Приблизно біля хлібозаводу сталася ДТП, але вона вже не пам`ятає, як це сталося. У неї була закрита черепно-мозкова травма, переломи таза, рана щоки, гематоми голови. Її відвезли в лікарню. Лікувалася в стаціонарі один місяць, і ще один місяць амбулаторно. Зараз вона стала часто хворіти, не може піднімати важкі речі, навіть свою дитину. ОСОБА_3 їй нічого не відшкодував, навіть не вибачився. Позов підтримала. Покарання обвинуваченому просила призначити відповідно до закону.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 показала, що працює лікарем-хірургом в м. Дніпро. 18.05.2017 року вранці їхала в маршрутці на роботу до м. Дніпро. Маршрутка була переповнена. Вона стояла неподалік водія. В районі швейної фабрики по вул. Сучкова почула голос водія і відчула удар, втратила свідомість. В результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження, а саме права частина обличчя була дуже пошкоджена, а також перелом ноги. Зараз не може присідати, турбують сильні головні болі. ОСОБА_3 не вибачився і не відшкодував шкоду. Позов підтримала. Покарання обвинуваченому просила призначити відповідно до закону.

Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 будучи належним чином повідомленими про дату та час судових засідань до суду під час судового розгляду жодного разу не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Тому, з огляду на положення ст. 325 КПК України та враховуючи думку інших учасників процесу, судовий розгляд проведено без участі вказаних потерпілих.

Судовий розгляд також проведено у відсутність представника цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», оскільки його представник за викликами до суду жодного разу не з`явився, в своїх клопотаннях просив проводити судові засіданні без його участі.

Від допиту свідків сторона обвинувачення відмовилася, захисник, обвинувачений, потерпілі та представник потерпілих проти цього не заперечували і не наполягали на допиті свідків. Тому допит свідків не проводився.

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні також були досліджені:

- висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 326 від 22.05.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_28 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в області колінних суглобів, на гомілках, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- висновок експерта від № 367/Е від 03.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_28 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в області колінних суглобів, на гомілках, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- висновок експерта № 411/7 від 16.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_30 будь-яких тілесних ушкоджень на тілі, згідно з наданими медичними документами, не виявлено;

- висновок експерта від № 409/Е від 16.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_24 виявлені тілесні ушкодження у виді синця на правому стегні, садна в області лівого колінного суглобу, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- виписка № 903 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_24 ;

- висновок експерта від № 399/Е від 12.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_29 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на правій гомілці, які відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- висновок експерта від № 418/Е від 13.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_26 виявлені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забиття розтягнення м`язово-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, підапоневротичної гематоми тім`яної області голови, садна на лівій гомілці, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- виписка від 26.05.2017 року із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_26

- висновок експерта № 469/Е від 06.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_22 при огляді будь-яких тілесних ушкоджень на тілі не виявлено;

- висновок експерта від № 479/Е/Д від 13.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_22 виявлені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, садна у тім`яній області голови, підшкірних гематом у тім`яно-потиличній області голови, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження спричинені тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути частини салону транспортного засобу (маршрутне таксі, автобус), та за давністю утворення можуть відповідати даті події 18.05.2017 року;

- виписка № 3083 від 06.06.2017 року із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_22 ;

- протокол огляду від 13.07.2017 року, а саме вилучених з автобусу-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , металевого блоку «Further FTH-DVR-D, D» та карти пам`яті А328256678 із написом зеленого кольору «0574 №2».

Однак, надані докази, хоча і є допустимими, однак одночасно не є належними, оскільки не підтверджують наявність чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, тобто не мають доказового значенні у справі.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, однак раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та його наслідків, кількості потерпілих від злочину, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію потерпілих, які залишили вирішення цього питання на розсуд суду, та позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. Суд прийшов до переконання, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07.09.2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, в тому числі, передбачених п. «в» зазначеної ст. 1 Закону - які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про застосування амністії в Україні" особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», на день набрання чинності цим Законом мав неповнолітню дитину ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, оскільки обмежень, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" щодо застосування відносно ОСОБА_3 амністії, судом не встановлено, і останній просив суд застосувати до нього акт амністії, його слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов (з урахуванням уточнення від 27.08.2017 року) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» матеріальної шкоди у розмірі 3 705,37 гривень і моральної шкоди у розмірі 100 000,00 гривень.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.05.2017 року з вини водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 , вона отримала тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, місяць лікувалась стаціонарно в хірургічному відділенні, а згодом ще й амбулаторно. У зв`язку з цим просить відшкодувати їй завдану матеріальну, яка полягає у витратах на лікуванні і обстеження, та моральну шкоду, яку і просить солідарно стягнути з відповідачів.

На адресу суду від відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останнє просить відмовити в задоволенні позову до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» виходячи з того, що належним відповідачем за цим позовом має бути ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Відтак вимоги до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» є безпідставними. Крім того, дана позиція повністю узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автобуса-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Новотрансавто». Водночас, згідно з договором № б/н оренди автотранспортного засобу від 11.05.2017 року та договору № 47/17 суборенди автотранспортного засобу від 12.05.2017 року користувачем вищевказаного автобуса є відповідач ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яке на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом та несе всі ризики від його використання як законний володілець.

Згідно з наказом (розпорядженням) № 18 від 10.02.2017 року та особовою карткою працівника ОСОБА_3 з 13.02.2017 року був прийнятий на роботу ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на посаду водія автотранспортних засобів. Отже, 18.05.2017 року ОСОБА_3 керуючи автобусом-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по маршруту м. Новомосковськ м. Дніпро, виконував свої трудові обов`язки водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яке було володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.

В той же час, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Судом встановлено, що згідно полісу № АК/6196845 від 27.03.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність щодо транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на період з 24.04.2017 року по 23.10.2017 року, страховиком є ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40), ліміт відповідальності страховика (на одного потерпілого) складає: 200 000 гривень за шкоду життю і здоров`ю, 100 000 гривень за шкоду майну.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», який завдав шкоди.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, належним відповідачем щодо вимог про стягнення шкоди здоров`ю (витрат на лікування тощо) у даному випадку повинно бути ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України та ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позов ОСОБА_13 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлений до неналежних відповідачів.

Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_13 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої за своє здоров`я та життя під час ДТП, перенесеному фізичному болю, моральних переживаннях потерпілої у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого лікування, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілої, погіршенням стану здоров`я внаслідок перенесених травм.

Суд також враховує характер і тяжкість спричинених потерпілій тілесних ушкоджень. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду в 70 000,00 гривень.

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, враховуючи положення ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України, саме ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілій моральну шкоду, оскільки моральна шкода страховиком відшкодовується лише після визначення і виплати шкоди здоров`ю після відповідного звернення потерпілої.

За таких обставин з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_13 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 70 000,00 гривень, роз`яснивши останній також право на звернення до страховика за виплатою шкоди здоров`ю та суми моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Із вказаних вище обставин у позові до ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки, крім іншого, в даному випадку у роботодавця та працівника не виникає солідарного обов`язку з відшкодування шкоди потерпілому такий солідарний обов`язок виникає лише при завданні шкоди спільними діями кількох осіб (ст. 1190 ЦК України). ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а є особою, яка в силу вимог закону несе відповідальність як володілець джерела підвищеної небезпеки та за дії свого працівника.

Доводи ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» про свій скрутний фінансовий стан, розмір заробітної плати ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, а доводи про необхідність застосування ст. 1188 ЦК України суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки судом встановлено саме вина водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень потерпілим пасажирам транспортного засобу, який належить на відповідній правовій підставі ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_15 заявлено цивільний позов про стягнення з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» матеріальної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень і моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень, а також зобов`язання ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Центральне регіональне управління м. Дніпро, з якою ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» укладено договір про страхування, виплатити їй компенсацію у вигляді середньої заробітної плати за період знаходження на лікарняному листі.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.05.2017 року з вини водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 , вона отримала тілесні ушкодження голови та ноги, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, тривалий час лікувалася, перенесла хірургічні операції, болі, зараз лікується амбулаторно, але стан здоров`я значно погіршився через отримані травми. Її постійно турбують головні болі, вона швидко втомлюється, погіршився зір та міміка обличчя, отримані травми значно ускладнюють її життя та виконання своїх обов`язків по роботі. У зв`язку з цим просить відшкодувати їй завдану матеріальну, яка полягає у витратах на лікування і обстеження, та моральну шкоду, а також зобов`язати ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатити їй компенсацію у вигляді середньої заробітної плати за період знаходження на лікарняному листі.

На адресу суду від відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останнє просить відмовити в задоволенні позову до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» виходячи з того, що належним відповідачем за цим позовом має бути ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відтак вимоги до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» є безпідставними. Крім того, дана позиція повністю узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вже було встановлено судом, 18.05.2017 року ОСОБА_3 керуючи автобусом-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по маршруту м. Новомосковськ м. Дніпро, виконував свої трудові обов`язки водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яке було володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.

Встановлені судом обставини та висновки суду щодо застосування до даних правовідносин положень ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України та ст.ст. 3, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наведені вище при вирішенні позову ОСОБА_13 .

Отже, позов ОСОБА_15 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки пред`явлений до неналежного відповідача, яким у даному випадку повинно бути ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_15 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях за своє здоров`я та життя під час ДТП, переживаннях у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, перенесеним болем, тривалим лікуванням, порушенням нормальних життєвих зв`язків, погіршенням стану здоров`я внаслідок перенесених травм. Суд також враховує характер і тяжкість спричинених потерпілій тілесних ушкоджень. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу, в 10 000,00 гривень.

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, враховуючи положення ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України, саме ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілій моральну шкоду, оскільки моральна шкода страховиком відшкодовується лише після визначення і виплати шкоди здоров`ю після відповідного звернення потерпілої.

За таких обставин з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_15 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, роз`яснивши останній також право на звернення до страховика за виплатою шкоди здоров`ю та суми моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Доводи ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» про свій скрутний фінансовий стан, розмір заробітної плати ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, а доводи про необхідність застосування ст. 1188 ЦК України суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки судом встановлено саме вина водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень потерпілим пасажирам транспортного засобу, який належить на відповідній правовій підставі ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Позовні вимоги щодо зобов`язання ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Центральне регіональне управління м. Дніпро, виплатити компенсацію у вигляді середньої заробітної плати за період знаходження на лікарняному листі, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не зазначено розмір такої компенсації, не підтверджено жодним доказом її звернення за цією виплатою до вказаної страхової компанії та відмову останньої в цьому. А відтак, коли позивачем пред`явлено вимогу не про стягнення (присудження), а про зобов`язання вчинити певні дії особу, до якої позивач не звертався з цього приводу, підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов (з урахуванням уточнення від 23.11.2017 року) про стягнення з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» моральної шкоди у розмірі 100 000,00 гривень, судових витрат, третя особа ОСОБА_3 .

Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.05.2017 року з вини водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 , він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з чим переніс сильні душеві страждання, та сильний біль, тривалий час лікувався, отримані травми значно ускладнюють його життя та виконання своїх обов`язків по роботі. Тому просить відшкодувати йому моральну шкоду.

На адресу суду від відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останнє просить відмовити в задоволенні позову до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» виходячи з того, що в якості співвідповідача за цим позовом має бути ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Відтак вимоги до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» є безпідставними. Крім того, дана позиція повністю узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вже було встановлено судом, 18.05.2017 року ОСОБА_3 керуючи автобусом-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по маршруту м. Новомосковськ м. Дніпро, виконував свої трудові обов`язки водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яке було володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.

Встановлені судом обставини та висновки суду щодо застосування до даних правовідносин положень ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України та ст.ст. 3, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наведені вище при вирішенні позову ОСОБА_13 .

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_6 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час ДТП, перенесеним фізичним болем, спричиненими тілесними ушкодженнями, тривалим лікуванням, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого та ускладненнями здоров`я внаслідок перенесених травм. Суд також враховує характер і тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу, в 50 000,00 гривень.

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, враховуючи положення ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України, саме ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілому моральну шкоду, оскільки моральна шкода страховиком відшкодовується лише після визначення і виплати шкоди здоров`ю після відповідного звернення потерпілого.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на користь ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривень, роз`яснивши останньому також право на звернення до страховика за виплатою шкоди здоров`ю та суми моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Також з відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на підставі ст.ст 126, 129 ЦПК України на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 1 500,00 гривень, обґрунтованість яких підтверджується договором про надання правової допомоги, укладеним 31.08.2017 року між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 , актом виконаних робіт від 31.08.2017 року, квитанцією № 550000 від 31.08.2017 року.

Доводи ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» про свій скрутний фінансовий стан, розмір заробітної плати ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, а доводи про необхідність застосування ст. 1188 ЦК України суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки судом встановлено саме вина водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень потерпілим пасажирам транспортного засобу, який належить на відповідній правовій підставі ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Також, у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов в інтересах ОСОБА_11 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.02.2018 року) про стягнення з ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» матеріальної шкоди у розмірі 341 946,22 грн., яка складається з витрат на лікування, лікарські препарати у розмірі 308 084,30 грн., втраченого заробітку у розмірі 16 731,42 грн., та витрат на утримання малолітньої дитини у розмірі 17 130,50 грн., моральної шкоди у розмірі 1 500 000,00 грн., судових витрат у розмірі 16 500,00 грн., а також про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрат на лікування у розмірі 200 000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.05.2017 року з вини водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 , її сестра ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час лікувалася у м. Дніпро та м. Києві, перебувала у комі, потерпілою витрачені значні кошти на лікування, придбання ліків, на даний час ОСОБА_11 є інвалідом 1 групи, потребує постійного стороннього догляду. У зв`язку з цим просить відшкодувати їй завдану матеріальну і моральну шкоду.

На адресу суду від відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останнє просить відмовити в задоволенні позову до ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» виходячи з наступного. Так, з урахуванням ч. 2 ст. 1188 ЦК України, по даній справі в якості співвідповідача має бути ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс», оскільки останнє є власником транспортного засобу, який також був учасником ДТП. Крім того, частина витрат на лікування є не підтвердженою позивачем, оскільки останньою не надано в належній кількості документів з детальним відображенням призначеного ОСОБА_11 лікування, акти наданих медичних послуг не містять дати складання та посилання на договір. Також, ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» частково відшкодувало ОСОБА_11 шкоду на суму 186998,01 грн., в тому числі витрати на лікування в сумі 110 000,00 грн., транспортування до клініки «Оберіг» в сумі 10000,00 грн., оплати медикаментів в сумі 40 341,83 грн. Також ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» вважає, що позов заявлено ОСОБА_5 як неналежним позивачем, оскільки фактично заявлений в інтересах ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_5 не є законним чи іншим представником ОСОБА_11 , остання потерпілою не визнавалася. Також просить врахувати майновий стан підприємства, на якому рахуються збитки у розмірі 6 313 000,00 грн., а також заробітну плату ОСОБА_3 , до якого в порядку регресу може звернутися ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яка складає 3 875,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вже було встановлено судом, 18.05.2017 року ОСОБА_3 керуючи автобусом-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по маршруту м. Новомосковськ м. Дніпро, виконував свої трудові обов`язки водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», яке було володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.

Встановлені судом обставини та висновки суду щодо застосування до даних правовідносин положень ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України та ст.ст. 3, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наведені вище при вирішенні позову ОСОБА_13 .

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що під час ДТП 18.05.2017 року ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, вид та характер яких зазначений вище у висновку експерта.

При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 50 035,60 гривень на придбання медичних препаратів та виробів медичного призначення, суд бере до уваги, що вказані витрати підтверджені відповідними документами (фіскальними чеками) та підлягають стягненню на користь позивача.

Витрати, пов`язані з лікуванням ОСОБА_11 у Медичному центрі «Універсальна клініка «Оберіг» м. Києва, а саме у період з 04.07.2017 р. по 12.08.2017 р. на суму 363 839,97 грн., з 13.08.2017 р. по 09.09.2017 р. на суму 174 899,15 грн., з 10.09.2017 р. по 25.09.2017 р. на суму 11 168,41 грн., де ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» частково сплатило витрати на суму 110 000,00 грн., тобто залишок становить 439 907,53 грн. (549 907,53 110 000,00), суд також вважає за можливе стягнути на користь позивача, оскільки вони підтверджені актами наданих медичних послуг.

Витрати згідно чеків на суму 8 141,17 грн., які згідно заяви позивача були понесені у період перебування ОСОБА_11 на амбулаторному лікуванні, підлягають стягненню частково в сумі 2866,85 грн., оскільки більшість наданих чеків стосуються придбання товарів, які не мають стосунку до лікування і можуть придбаватися періодично в звичайному житті.

Позовні вимоги щодо відшкодування втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров`я в розмірі 16 731,42 грн. підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно довідки №112-з/п від 19.06.2017 року, ОСОБА_11 працювала у ПрАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «центральна енергетична компанія» з 05.08.2013 року на посаді бухгалтера І категорії. Відповідно до листків непрацездатності ОСОБА_11 з 18.05.2017 року по 08.06.2017 року, з 09.06.2017 р. по 03.07.2017 р., з 04.07.2017 року по 04.08.2017 року виплати заробітної плати їй не проводилась у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні. Розмір місячної заробітної плати ОСОБА_11 згідно із зазначеної довідки становить 6 985,08 грн. При цьому, в березні 2017 року вона отримала 6 985,08 гривень, в квітні 5 739,50 та частково в травні 4 223,82 грн., з 18.05.2017 року і по 04.08.2017 року заробітна плата їй не нараховується. Отже, за вказаний період через перебування позивача на лікарняному внаслідок отриманих травм, ОСОБА_11 не отримала 16 731,42 гривень (травень 2017 року 2 761,26 гривень, червень 2017 року 6 985,08 грн., липень 6 985,08 грн.), які підлягають стягненню.

Щодо стягнення витрат на утримання малолітньої дитини у розмірі 17 130,50 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував те, що малолітній ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом із позивачем ОСОБА_5 та повністю знаходиться на її утриманні.

При цьому, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`я потерпілого, на користь ОСОБА_5 з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» слід стягнути витрати на лікування та придбання ліків у розмірі 200 000,00 грн., а решту присудженої матеріальної шкоди слід стягнути ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», оскільки загальний розмір шкоди значно перевищує страхову суму.

Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_11 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях у зв`язку із перенесеною тяжкою травмою, тривалим лікуванням, втратою здоров`я, інвалідністю, втратою свого звичного способу життя та життєвих зв`язків, необхідності відшукувати додаткові зусилля для подальшого лікування та реабілітації тощо. Суд також враховує характер і тяжкість спричинених потерпілій тілесних ушкоджень. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги часткове відшкодування ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» спричиненої матеріальної шкоди, і оцінює моральну шкоду в 1 000 000,00 гривень.

Отже, враховуючи положення ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України, саме ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілій моральну шкоду.

Також з відповідача ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» на підставі ст.ст 126, 129 ЦПК України на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 10 000,00 гривень, обґрунтованість яких підтверджується договором про надання правової допомоги, укладеним 28.07.2017 року між ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_7 , актом виконаних робіт від 11.12.2017 року, квитанцією № 11 від 11.12.2017 року.

При цьому, визначаючи суму витрат на правову допомогу, яку слід стягнути на користь позивача, суд бере до уваги їх співмірність із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову.

Доводи ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» про свій скрутний фінансовий стан, розмір заробітної плати ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, а доводи про необхідність застосування ст. 1188 ЦК України суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки судом встановлено саме вина водія ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що потягло за собою спричинення тілесних ушкоджень потерпілим пасажирам транспортного засобу, який належить на відповідній правовій підставі ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Крім того, доводи ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство» про те, що ОСОБА_5 є неналежним позивачем і не має права заявляти позов в інтересах ОСОБА_11 , суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи суд вбачає, і це не оспорюється сторонами, що ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого перебувала і перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви як потерпілою. Тож з огляду на положення ч. 6 ст. 55 КПК України потерпілою було визнано її близького родича ОСОБА_5 , яка наділена згідно ст. 56 КПК України відповідними правами, у тому числі, і на відшкодування спричиненої шкоди в даному випадку в інтересах особи, яку вона фактично представляє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення двох судових експертиз технічного стану транспортного засобу у розмірі 3 092,50 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 2 372,88 грн., та судової автотехнічної експертизи у розмірі 790,96 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 86 КК України та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» про стягнення солідарно матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 2) на користь ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 до Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Страхової компанії «PZU Україна» Центральне регіональне управління м. Дніпро про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 2) на користь ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 2) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 (одну тисячу п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» (, адреса: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 2) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 309 541 (триста дев`ять тисяч п`ятсот сорок одну) гривню 40 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (витрати на лікування та придбання ліків) у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

1) автобус марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 СDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зберігається на території майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_34 » за адресою: АДРЕСА_2 , повернути за належністю його власнику ТОВ «Новотрансавто»;

2) автомобіль марки «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс», залишити за належністю його власнику ТОВ «Самарь-Автошляхсервіс»;

3) лазерний компакт-диск DVD-R «Arena» (оптичний носій для збереження інформації у цифровому вигляді) із написом «DVD-R 4.7 GB Arena» та із рукописним написом, виконаним барвником чорного кольору « ОСОБА_36 підпис», на якому міститься один відеофайл «ch0001-00-090000-00р001000000» та один медіаплеєр «КТР1ауег_V1.0.1», за допомогою якого відкривається відеофайл (відеозапис) «ch0001-00-090000-00р001000000», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на автобус-D «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «КРАЗ 6510», реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно ухвал слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2017 року, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення двох судових експертиз технічного стану транспортного засобу, судової транспортно-трасологічної експертизи та судової автотехнічної експертизи (висновки № 6/10.2-494 від 16.06.2017 року, № 6/10.2-484 від 20.06.2017 року, № 6/10.4/490 від 07.07.2017 року, № 6/10.1/557 від 23.06.2017 року) у розмірі 6 256 (шість тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 34 копійки.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1