Справа № 642/3824/16-к
Провадження № 1-кп/642/513/18
В И Р О К
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001662 від 14.05.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно- технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого експедитором ТОВ «Трансфарм- Харків», раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 14 травня 2016 року, близько 01 години 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в групі з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на незаконне проникнення до житла, з мотивів та з метою дослідження приміщень та тимчасового перебування в них, переліз через паркан та потрапив на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_6 , після чого ударом ноги виламав вікно домоволодіння за вказаною адресою та проник в цокольний поверх, однак був при цьому помічений ОСОБА_6 , яка включила сигналізацію, та в подальшому ОСОБА_5 був затриманий близько 02 години 15 хвилин того ж дня на місці вчинення злочину працівниками ТОВ «Охорона та безпека плюс».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що він станом на 14 травня 2016 року був співробітником правоохоронних органів.
13 травня 2016 року він заступив на службу по охороні громадського порядку Харківського метрополітену. Близько 17-18 години після закінчення служби, переодягнувшись він з різними знайомими став вживати горільчані вироби, а потім заснув на вулиці. Його розбудив незнайомий чоловік великого зросту, який запропонував йому піти до його недобудованого будинку, де вони зможуть ще випити спиртних напоїв.
Вони підійшли до паркану будинку, чоловік сказав, що у нього немає ключів від хвіртки і будинку та попросив його перелізти через паркан і із середини відкрити хвіртку. Відкривав він чи ні хвіртку незнайомому чоловіку не пам`ятає, але цей чоловік був на території домоволодіння, де сказав, що через підвал можна пройти в будинок і відкрити з середини двері. Хто і як вибив вікно він не пам`ятає. Пам`ятає, що всередині шукав вмикач світла, але не знайшов його. Після цього приїхала охорона та співробітники поліції. Наміру що-небудь викрасти з будинку він не мав, а думав у будинку переночувати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 скоїв незаконне проникнення до житла, а по цьому кваліфікує його дії за ч.1 ст. 162 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітню доньку, працює, згідно наданої суду органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк не може стоновити небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добрповільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання у вигляді обмеження волі але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.
Відповідно до п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Встановлено, що ОСОБА_5 має дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої не позбавлений батьківських прав.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування амністії щодо ОСОБА_5 .
Потерпілою ОСОБА_6 до початку судового розгляду по справі був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 50000 гр. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від цивільного позову, зазначивши, що вона не має до обвинуваченого будь-яких притензій, у зв`язку з чим провадження за цими цивільними позовами слід закрити.

Судові витрати по кримінальному провадженню вітсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373-374КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного вищевказаним вироком суду покарання за ч. 1 ст. 162 КК України на підставі ст.1 п. « в » Закону України « Про амністію у 2016 році » від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 50000 гр. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. - закрити у зв`язку з відмовою цивільних позивачів від позовів.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 17.05.2016 року, а саме викрутку та пару спортивних кросівок, три відрізки липкої стрічки із відбитками та зразок речовини з підлоги.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- шліфувальну машинку та електропилу, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у розпорядженні потерпілої;
- викрутку та пару спортивних кросівок, які знаходяться на збереженні в камері зберігання речових доказів прокуратури Харківської області- знищити;
- три відрізки липкої стрічки із відбитками та зразок речовини з підлоги, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження- зберігати в цих матеріалах.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1