Провадження № 1-кп/520/1009/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0002942 від 03.08.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 11.11.1994 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; - 22.03.1996 року Жовтневим районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 141, ч. 140, 42 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; - 10.09.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, 10.05.2006 року звільнений по відбиттю строку покарання; - 13.06.2007 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 11.02.2011 звільнений по відбиттю строку покарання; - 06.03.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу 8500 гривень; - 03.11.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, в силу ст. 72 ч. 5 КК України 06.01.2017 року звільнений по відбиттю строку покарання, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 29.07.2018 року близько 23 годин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення майна переліз через паркан у подвір`я приватного будинку, де впевнившись що його дії ніхто не спостерігає, таємно викрав металеву драбину, вартістю 7900 гривень, яка належать потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном місця скоєння злочину втік, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на 7900 грн.

Згодом матеріальна шкода була відшкодована шляхом повернення потерпілому викраденого майна.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно 29.07.2018 року близько 23 годин він знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де переліз через паркан у подвір`я будинку та впевнившись що його дії ніхто не спостерігає, таємно викрав металеву драбину, з якою з місця скоєння злочину втік.

Він згоден з вартістю викраденої ним драбини.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 03.08.2018 року;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.08.2018 року;

-Протоколом огляду місця події від 08.08.2018 року з фототаблицями;

-Протоколом впізнання предмету за фотознімками від 06.08.2018 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 від 09.08.2018 року;

-Накладною №305 ПП «Зебра» про вартість викраденого майна;

-Протоколом огляду предмету металевої драбини від 03.08.2018 року з фототаблицями;

-Заявою потерпілого про отримання речового доказу металевої драбини від 04.08.2018 року;

-Постановою про залучення речових доказів від 03.08.2018 року;

-Звітом про незалежну оцінку майна.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що потерпілий просить про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого. Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для їївиправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1