Справа № 214/1789/18
1-кп/214/523/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000086 від 12.01.2018 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор надав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується вказана особа, відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, може переховуватись від суду, вчинити нові злочини та впливати на свідків, тому вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи за необхідне обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, з`являвся до слідчого, має сина та дружину.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, обвинувачений не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність.
Виходячи із встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде
недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а отже наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на шістдесят днів.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, про те, що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, хоча судом і враховані посилання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про наявність у останнього постійного місця проживання, дружини та сина, однак вони не спростовують наявності ризиків за встановлених вище обставин.
За вище вказаних обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 110, 369, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України строком на 60 днів, тобто до 21 червня 2018 року включно.

Визначити заставу в розмірі 68 000 гривен, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти під заставу.
У разі звільнення під заставу покласти ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1