Справа № 588/773/18
№ провадження 1-кс/588/444/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 року Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці клопотання слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 15.05.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Тростянецького ВП ОСОБА_5 03.09.2018 звернулася з клопотанням до суду про накладення арешту на автомобіль марки «BMW» D3 318 темно-зеленого кольору ДНЗ « GTT 318»; техпаспорт до автомобіля № НОМЕР_1 та планшет марки «Lenovo» IMEI: НОМЕР_2 , що були вилучені у ОСОБА_4 під час огляду 31.08.2018.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 15.05.2018 до чергової частини Тростянецького ВП надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що до неї в травні 2018 року підійшли дві невідомі жінки, які представилися представниками ПАТ КБ «ПриватБанк», що нараховують та видають людям відсотки на їх гроші. При цьому розіграли ситуацію: залучили ще одну жінку, яка на очах ОСОБА_6 передала їм 300 доларів США, після чого остання отримала назад в якості «відсотків» 200 гривень.

Будучи введеною у оману, ОСОБА_6 в м.Тростянець Сумської області поблизу будинку № 5а, що по вул.Відродження України передала невстановленим жінкам грошові кошти у сумі 18 000 тисяч гривень.

15.05.2018 СВ Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000168, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що три жінки, які вчинили шахрайські дії відносно громадянки ОСОБА_6 пересуваються на автомобілі марки «BMW» D3 318.

31.08.2018 працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «BMW» D3 318 під керуванням ОСОБА_4 , де під час проведення огляду місця події вказаного автомобіля в м.Тростянець неподалік будинку №32, що по вулиці Благовіщенська у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «BMW» D3 318, який поставлений на штраф майданчик Тростянецького ВП і техпаспорт до вказаного автомобіля № НОМЕР_1 .

Цього ж дня, 31.08.2018 року під час проведення огляду речей в приміщенні кабінету № 5, що розташований за адресою: м.Тростянець Сумської області, вул.Благовіщенська, 34 у ОСОБА_4 було вилучено планшет марки «Lenovo» IMEI: НОМЕР_2 , як він пояснив ним він користувався під час скоєння шахрайських дій в травні 2018 року відносно громадянки ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні необхідно призначити і провести ряд судових експертиз, а у разі повернення вилучених речей їх власнику збережені на них сліди кримінального правопорушення можуть бути змінені, що може призвести до втрати речових доказів і не встановлення об`єктивної істини по справі. Тому посилаючись на норми ст.ст.167-168, 131-132, 170-171 КПК України слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 проти клопотання слідчого заперечив, вказуючи, що він не знав про шахрайські дії нічого, автомобіль йому потрібен для користування для потреб родини, а планшет ніяким чином не був використаний для вчинення кримінального правопорушення.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 2,3 частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби у досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з частиною 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт майна допускається, у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.
З матеріалів, доданих до клопотання слідчого встановлено, що на підставі протоколу прийняття заяви (а.с.3) та картки прийняття заяви про вчинення відносно ОСОБА_6 шахрайських дій (а.с.4) були внесені відомості до ЄРДР за №0000168 від 15.05.2018, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України (а.с.2).
Під час допиту потерпіла ОСОБА_6 розповіла про обставини скоєння відносно неї шахрайських дій (а.с.5-6).
На підставі письмових заяв ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд автомобіля а також про добровільну видачу планшету, належного останньому (а.с.7,11) було проведено огляд автомобіля марки «BMW» D3 318, техпаспорту до нього № НОМЕР_1 та планшету, які були вилучені (а.с.8-9,10, 12-13).
Слідчим також був допитаний у якості свідка ОСОБА_4 водій автомобіля (а.с.15-17).
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України.
Отже, під час розгляду клопотання не встановлено, що планшет марки «Леново» якимось чином був використаний під час скоєння шахрайських дій щодо ОСОБА_7 , крім того автомобіль марки «БМВ», на якому пересувалися особи, що заволоділи коштами у потерпілої, належить на праві володіння ОСОБА_4 , який визнаний у вказаному провадженні свідком, був допитаний, показами якого не встановлено, що цей автомобіль був спеціально використаний для вчинення шахрайських дій, тобто він не може бути засобом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а інше слідчий не довів.
Крім того, зі змісту постанови слідчого від 31.08.2018 (а..с14) встановлено, що слідчий не визнала речовими доказами предмети, на які просить накласти арешт.
Таким чином з огляду на встановлені обставини клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, - П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 15.05.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1