УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009954 від 17 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року старший слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009954 від 17 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у якому просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки «Toyota camry», чорного кольору, 2014 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , н.з НОМЕР_2 , ключ від замку запалення з чохлом від даного автомобіля.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно не відповідає вимогам, які ставляться до даного виду клопотань, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Проте, як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, слідчим у ньому не зазначено конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами цим майном.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009954 від 17 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1