ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 650/1326/18
Провадження № 11-сс/819/49/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6
Адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000221 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17.09.2018 року про відмову в накладенні арешту на врожай ячменю, -
в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме на зерно ячменю загальною вагою 11570 кг.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. При цьому апелянт вказує на те, що в ході проведення обшуку за фактичною адресою ТОВ «АГРО-АЛЬЯНС СХГ» було виявлено зерно ячменю загальною вагою 11570 кг, яке, згідно ч.1 ст.98 КПК України, має значення речового доказу, а тому під час своєї господарської діяльності товариство може прийняти рішення про його продаж чи інше використання за цільовим призначенням, що загрожує знищенню речового доказу. Крім того, апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого було здійснено без виклику та участі прокурора, а оскаржувану ухвалу було отримано лише після направлення відповідного запиту 25.09.2018. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, скасувати дану ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17.09.2018 року та постановити нову, якою накласти арешт на зерно ячменю загальною вагою 11570 кг, яке виявлено в ході обшуку 14.08.2018.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку представника ТОВ «АГРО-АЛЬЯНС СХГ», який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так як розгляд клопотання слідчого було здійснено без виклику та участі прокурора, а оскаржувану ухвалу було отримано лише після направлення відповідного запиту 25.09.2018, то можна вважати, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Так, відповідно до ч.2 ст.191 КК України злочином визнається привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Отже, з об`єктивної сторони злочин може бути вчинений у формі привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

При цьому, предметом злочину може виступати виключно чуже майно, яке було ввірене чи перебувало в віданні службової особи в силу свого статусу.

В клопотанні не наведено обставин, які б свідчили про те, що зерно ячменю зібране з поля належного товариству визначене як чуже майно по відношенню до нього. Навпаки, відповідно до пояснень свідків, які зафіксовані у протоколах допиту видно, що зерно ячменю було зібране як майно товариства цим самим товариством під керівництвом його директора, а отже не може вважатись чужим.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 14 серпня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 08 серпня 2018 року, встановлено, що майно у виді зерна ячменю в кількості 11570 кг виявлене за фактичною адресою ТОВ «Агро-Альянс СХГ», яким і здійснено збирання врожаю. Тобто, фактично майно виявлене у його власника і на даний час у нього зберігається, що виключає можливість кваліфікації дій відповідальних осіб товариства як заволодіння чужим майном або привласнення чужого майна.

Також, не зазначено які саме права і можливості пов`язані з посадою і яке саме службове становище було використано всупереч інтересам служби. З матеріалів клопотання та пояснень адвоката встановлено, що збір врожаю ячменю здійснювався з дозволу директора товариства в інтересах товариства щодо належного останньому майна.

Також, не вказано і які дії особи можуть свідчити про привласнення, розтрату або заволодіння майном.

В матеріалах провадження не вказані обставини, які б дали підстави припустити, що здійснене протиправне вилучення майна, незаконне і безоплатне його витрачання або мало місце його обернення на користь особи або третіх осіб.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ «Агро-Альянс СХГ» є ОСОБА_8 (25 %), ОСОБА_9 (15 %), за заявою яких було розпочато дане кримінальне провадження, а також ОСОБА_10 (60 %), керівником є ОСОБА_11 .

Отже, із зазначеного вбачається, що між учасниками товариства виник спір щодо порядку ведення господарської діяльності та розподілу майнових прав, що в свою чергу не містить ознак кримінального правопорушення з боку однієї з осіб, а підлягає вирішенню в позасудовому порядку або в судовому порядку в межах вирішення господарсько-правового спору.

За відсутності ознак вчинення суспільно-небезпечного діяння не може йти мова про будь-які речові докази, адже при цьому відпадає необхідність у збереженні слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин подальше перебування зерна ячменю під забороною є неприпустимим, адже суперечить наведеним вище гарантіям прав власника майна, не відповідає завданню кримінального провадження та може призвести до порушення товариством своїх зобов`язань перед третіми особами відповідно до укладених договорів.

Крім того, вказане майно є таким, що піддається швидкому псуванню за відсутності спеціальних умов зберігання, а отже має бути невідкладно повернуто законному володільцю з правом володіння, користування та розпорядження.

Доводи прокурора в його апеляційній скарзі відносно того, що в ході проведення обшуку за фактичною адресою ТОВ «АГРО-АЛЬЯНС СХГ» було виявлено зерно ячменю загальною вагою 11570 кг, яке, згідно ч.1 ст.98 КПК України, має значення речового доказу, а тому під час своєї господарської діяльності товариство може прийняти рішення про його продаж чи інше використання за цільовим призначенням, що загрожує знищенню речового доказу, колегія суддів вважає недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження вбачається відсутність достатніх підстав стверджувати про можливість вчинення кримінального правопорушення, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17.09.2018 року.
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2018 року без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2