Справа № 466/3625/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«26» січня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 08 грудня 2017 року та зобов`язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в:

27 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою, в якій просив постановити ухвалу, якою:

- скасувати постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 08 грудня 2017 року;

- зобов`язати прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 встановити місцезнаходження постанови, яка винесена слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області;

- зобов`язати керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення (як самостійно виявлене з будь якого джерела) за попередньою кваліфікацією - ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України з подальшим застосуванням ч.2 ст. 55 КПК України та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 видав йому, ОСОБА_3 , копію постанови від 31 липня 2017 року про відмову у задоволенні його клопотання від 24 липня 2017 року. Однак, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №0001476, ним було виявлено, що постанова від 31 липня 2017 року у матеріалах справи відсутня, але в матеріалах справи міститься постанова від 25 липня 2017 року аналогічного змісту, що і постанова 31 липня 2017 року.

06 грудня 2017 року ним було подано в Львівську місцеву прокуратуру №2 клопотання, в якому він просив повідомити причини відсутності в матеріалах кримінального провадження №0001476 постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року.

Прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 08 грудня 2017 року було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання його клопотання від 06 грудня 2017 року.

В постанові від 08 грудня 2017 року прокурор ОСОБА_4 зазначає, що в даний момент не можливо встановити чи в матеріалах кримінального провадження знаходиться постанова слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року, оскільки дані матеріали скеровані в СУ ГУ НП у Львівській області для вивчення.

Вважає, що постанова від 08 грудня 2017 року прокурора ОСОБА_4 є незаконною та її слід скасувати, оскільки процесуальний керівник у кримінальному провадженні має доступ до матеріалів справи, у тому числі уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення процесуальних дій або особисто проводити такі дії.

Крім того, вважає, що постанова прокурора від 08 грудня 2017 року є по факту відмовою внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення, виявлене з будь якого іншого джерела.

На його, ОСОБА_3 , думку було вчинені кримінальні правопорушення, а саме службове підроблення (ч.2 ст. 366 КК України), зловживання владою та службовим становищем (ч.2 ст. 364 КК України)

В судовому засіданні 26 січня 2018 року заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечив та просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти скарги заперечив та пояснив, що 25 липня 2017 року була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання. Коли прийшов заявник ОСОБА_3 за копією постанови, то кримінальне провадження знаходилося у прокуратурі. З тих підстав він видрукував ОСОБА_3 з комп`ютера постанову, але поставив неправильну дату, а саме 31 липня 2017 року замість 25 липня 2017 року. Вважає скаргу безпідставною та в її задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В ході розгляду скарги встановлено, що 25 липня 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 24 липня 2017 року.

В кримінальному провадженні №0001476 міститься постанова про відмову у задоволенні клопотання від 25 липня 2017 року.

06 грудня 2017 року ОСОБА_3 подано клопотання у Львівську місцеву прокуратуру №2, в якому він просив повідомити причини відсутності в матеріалах кримінального провадження №0001476 постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року.

Прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 08 грудня 2017 року було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 06 грудня 2018 року.

В постанові від 08 грудня 2017 року прокурор ОСОБА_4 зазначає, що в даний момент не можливо встановити чи в матеріалах кримінального провадження знаходиться постанова слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року, оскільки дані матеріали скеровані в СУ ГУ НП у Львівській області для вивчення.

З пояснень слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у судовому засіданні вбачається, що він дійсно видав ОСОБА_3 копію постанови про відмову у задоволенні клопотання та невірно поставив на ній дату 31 липня 2017 року замість 25 липня 2017 року.

Відповідно до приписів ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 303 КПК України містить виключний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

У скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 від 08 грудня 2017 року, яка відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України не може бути оскаржена.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 цього ж Кодексу прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до приписів ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 110 цього Кодексу рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

У відповідності до вимог ч.1, ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з приписами ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства дає підстави вважати про те, що підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть слугувати не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення та які вказують на наявність ознак злочину.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства вважаю, що наведені ОСОБА_3 факти не містять обставин, які можуть свідчити про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

На підставі наведеного, вважаю, що скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 08 грудня 2017 року та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1