Провадження №1-кс/369/3751/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0005028 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0005028 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивував тим, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0005028 від 23.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що 12.08.2018 року близько 12:00 ОСОБА_5 перебуваючи поблизу дачного будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та будучи впевненим, що його ніхто не бачить, реалізовуючи свій злочинний умисел, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, переліз через паркан на подвір`я указаного домогосподарства, після чого відчинивши вікно вищезазначеного будинку проник до нього, звідки таємно викрав бувший у використанні тример, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 14.09.2018 року в якості підозрюваного було допитано ОСОБА_5 , який повідомив, що окрім Іншого, в кінці липня 2018 року з будинку, що розташований в с. Петрушки, вчинив крадіжку ліхтарика, тюнера та монет. Ліхтарик та тюнер він продав, частину монет викинув, а частину залишив за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 та зможе вказати де саме. Враховуючи показання підозрюваного з метою перевірки та уточнення відомостей стосовно встановлення місцезнаходження речей, здобутих злочинним шляхом цього ж дня був проведений слідчий експеримент, В ході якого підозрюваний ОСОБА_5 показав приміщення вагончика, в якому він проживав в період з 15 по 22 серпня 2018 року та в якому знаходяться речі, що здобуті злочинним шляхом.
Під час проведеного невідкладного обшуку були виявлені речі, які на підставі вимог ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на монету номіналом « 1 копійка» з гравіюванням 1881 год, монету номіналом «1 копійка» з гравіюванням 1898 год, предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та предмет схожий на запал типу УЗРГМ-2.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, перебуває кримінальне провадження № 0006774 від 01 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Судом встановлено, що 14.09.2018 року в період з 17:30 по 17:43 був проведений невідкладний обшук в приміщенні вагончика, що розташований на території земельної ділянки по АДРЕСА_3 орендарем якої є ТОВ «ФАСКО- 2000» засновником якої є ОСОБА_7 , та який надав письмову згоду на проведення обшуку у вказаному вагончику. Під час проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено:1. Монета номіналом « 1 копійка» з гравіюванням 1881 год,2 . Монета номіналом «1. копійка» з гравіюванням 1898 год.3. Предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та предмет схожий на запал типу УЗРГМ-2.
Речі, що вилучені під чає обшуку у відповідності до ст, 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки слідчий у клопотанні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речового доказу, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 13, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на монету номіналом « 1 копійка» з гравіюванням 1881 год, монету номіналом «1 копійка» з гравіюванням 1898 год, предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та предмет схожий на запал типу УЗРГМ-2, які вилучені під час обшуку від 14.09.2018 року приміщенні вагончика, що розташований на території земельної ділянки по АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_5 за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1