ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1501/18

18 липня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Костопіль обвинувальний акт з у кримінальному провадженні №0000364 від 13 червня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26.08.2008 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року умовно достроково звільненого від відбутя покарання строк невідбутого покарання становить 1 рік, 7 місяців і 25 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України;

за участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 4 червня 2018 року о 23 год. 30 хв. перебуваючи на вулиці Костопільській в с. Іваничі, Костопільського району Рівненської області, поблизу домоволодіння № 58, зневажаючи на загальноприйняті в суспільстві норми моралі щодо ставлення до тварин, схопив та підняв за задні лапи належну ОСОБА_6 собаку породи «Метис такси» по кличці «Топік», від чого собака почала гучно скавчати, при цьому ОСОБА_3 вдарив собаку головою та тулубом три рази об асфальт, після чого кинув на проїзну частину до бордюру.

Такими своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив тварині травму голови та втрату лівого ока, що призвело до сильного фізичного болю та особливих мук.

Вказаними діями ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.299 КК України, - жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене умисно, що призвело до каліцтва тварин, вчинене з хуліганських мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив фактичні обставини скоєння злочину. Однак зазначив, що даний злочин скоїв з метою самозахисту від собаки, яка на нього напала.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується показами потерпілого, свідка та іншими матеріалами кримінального провадження зібраними в ході досудового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_6 , показав, що 4 червня 2018 року у вечірню пору доби, вийшов з будинку на вулицю разом з кумом ОСОБА_7 , за ними побіг його собака на прізвисько « ОСОБА_8 ». Вийшовши на вулицю, він, побачив, що по вулиці йдуть його сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Стоячи біля воріт свого господарства, він, ОСОБА_6 побачив, що його собака підбігла до ОСОБА_3 , та почала лащитись до нього так як він її неодноразово підкормлював хлібом. Після цього ОСОБА_3 без ніяких на те причин взяв собаку за задні лапи та щосили вдарив головою та тулубом три рази об асфальт. Після чого ОСОБА_3 кинув собаку під бордюр та пішов до дому. В результаті завданих ударів ОСОБА_3 в його собаки випало око, та численні забої, та синці тіла.

Свідок ОСОБА_9 , показала, що 4 червня 2018 року у вечерню пору доби, вона разом з сином ОСОБА_3 поверталась до дому. Проходячи по вулиці Костопільський в селі Іваничі біля подвір`я, в якому проживає ОСОБА_6 до ОСОБА_3 підбіг незнайомий собака і як їй здалося тернувся об штани її сини, після чого останній один раз вдарив собаку, а потім відкинув його на асфальт.

З довідки лікаря ветеринара ОСОБА_10 (а.с.23) вбачається, що 6 червня 2018 року в ході огляду собаки породи «Метис такси» по кличці «Топік», у неї було виявлено втрату лівого ока, травму голови, втрата координації руху.

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_3 вчиненого ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Твердження обвинуваченого, надані в судовому засіданні про те, що він вчинив жорстоке поводження з собакою з метою самозахисту, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний спосіб виправдання обвинуваченим своїх дій, так як покази в цій частині жодним доказом не підтверджується а навіть спростовуються твердженням свідка ОСОБА_9 яка є матір`ю обвинуваченого.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 4 червня 2018 року о 23 год. 30 хв. зазначеними вище діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 299 КК України.

В якості обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину з таких підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26.08.2008 року був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Згідно ч.5 ст.12 КК України, злочин передбачений ст.115 КК України віднесений до особливо тяжких злочинів. Відповідно до п.9 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи які засудженні за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання не вчинять новий злочин. Згідно ст.34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 вчинено новий умисний злочин маючи непогашену судимість за умисний злочин, суд приходить до висновку про наявність рецидиву злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства, а також приходить до переконання за необхідне обрати обвинуваченому покарання з передбачених санкцією ч.1 ст. 299 КК України, у виді арешту, оскільки саме цей вид покарання буде достатній для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1