АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника власників майна адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003113 від 30.09.2017 року, було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що за матеріалами клопотання не встановлено обставин для накладення арешту на майно, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Як зазначив слідчий суддя, вилучені грошові кошти належать ОСОБА_7 , а не підозрюваній ОСОБА_8 , оскільки вказані грошові кошти були вилучені за адресою місця проживання та реєстрації ОСОБА_7 , даних щодо проживання підозрюваної за адресою проведення обшуку слідчому судді не надано. Під час проведення обшуку ухвала на його проведення була вручена ОСОБА_7 , котра заявляла, що вилучені грошові кошти є власними заощадженнями. Підтвердження права власності вилучених грошових коштів ОСОБА_7 стверджується договором купівлі-продажу квартири від 14 квітня 2016 року, відповідно до якого вона з іншими членами сім`ї отримали від продажу квартири 115 323 грн., а також виписками по особовому рахунку, довідкою з банку, відповідно до котрих частину вилучених грошових коштів ОСОБА_7 отримала внаслідок повернення банківського вкладу. Крім того, на думку слідчого судді, постанова слідчого від 5 липня 2018 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами не мотивована. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішення питання про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України вилучені грошові кошти відповідають, зокрема: чи вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року у справі №757/34903/18-к та ухвалити рішення про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 04.07.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи доводи своєї апеляційної скарги, вказує на те, що з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення решту на майно, вилучене 04.07.2018 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003113 від 30.09.2017 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2018 року у справі № 757/29496/18-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , котра на праві власності належить ОСОБА_7 з метою відшукання речей та документів, що стосуються кримінального правопорушення.

При цьому, дозвіл на вилучення грошових коштів не надавався.

04.07.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 02.07.2018 року проведено обшук за вказаною адресою, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти: номіналом 500 Євро - 8 шт. = 4 000 Євро; номіналом 50 доларів США - 30 шт. = 1 500 доларів США; номіналом 100 доларів США - 280 шт. = 28 500 грн.

18.07.2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , вилучені під час обшуку 04.07.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- номіналом 500 Євро - 8 шт.: Х6, U, N2, X3, N1, X5, N7, X8;
- номіналом 50 доларів США - 30 шт.: MG 85228752 A, MB 029711753 C, MB 04898839 C, AF 89968150 A, MG 84745583 A, ML 13967353 B, MC 24458286 A, ML 04299415 B, MA 37495791 A, MB 14217791 C, MB 10167861 C, IC 10500425 A, MD 92325273 A, MK 55888756 A, MG 67277801 A, MD 02190205 B, MG 18928603 A, JB 42824521 B, EG 05711603 A, MB 13877692 B, MB 67091117 B, MB 07681756 C, AD 56682025 A, JF 60119170 A, MB 22637247 B, MD 97518795 A, MG 85867828 A, MD 03452386 B, MD 95534637 A, MD 96943261 A;
- номіналом 100 доларів США - 280 шт.: HL 03790802 E, HB 62145945 I, HB 62145947 I, AE 61475295 B, HL 42212035 D, AB 95864512 Q, HF 28699738 D, KB 66290376 M, KK 44705363 A, DL 05344726 A, KL 59326430 C, KD 31930141 B, NE 63795741 C, AB 76881233 H, HB 61702152 R, HB 62289472 H, LF 30150058 L, LF 30150059 L, CB 49951092 E, FF 86931049 B, HE 09254510 A, KK 69622594 C, HE 28693682 D, LC 31113953 A, KL 01432662 A, HB 54476073 N, HB 33511030 F, LF 80600796 H, HB 77694207 H, KK 25537101 A, KB 86123244 Q, HC 44144886 A, KK 38143871 C, KK 38143869 C, KB 07639308 C, KB 33468908 I, AB 45650333 Q, KB 44421956 I, HE 85729963 B, FB 30947775 A, HL 18049535 G, KB 25711108 I, KB 78424765 C, HG 48863282 B, AB 95062411 K, KB 17931567 E, HA 50247908 A, HB 86671092 M, LG 36360235 D, DE 52171815 A, FL 12731015 B, AH 20236622 A, FB 74465124 B, HC 078 20661 B, KE 98470719 A, KE 95634621 A, KB 56418636 D, KB 38464385 F, HL 77045710, HL 77045702 D, KL 83580811 C, HK 09785967 B, HI 50036286 A, KB 53655825 D, HL 65167265 F, HE 75692943 C, KD 30289112 B, MB 90483144 E, MB 90483161 E, KB 14200890 I, KF 28886334 B, KB 35516511 H, HG 88042433 A, HF 67925551 C, KD 30289113 B, KB 47487856 C, KD 94770654 A, BB 56642006 B, LK 60654429 F, MB 90483157 E, MB 90483147 E, MB 90483156 E, HK 00962273 C, MB 70235629 B, MB 84725239 B, FH 14626609 A, AB 18307146 S, HE 44771743 D, HG 72897370 B, HF 30816321 E, LF 30150056 L, KG 25925484 B, KB 39781560 F, LF 30150069 L, FB 41759481 C, KH 18132935 A, LB 89222597 N, HB 21002564 P, DE 52171811 A, LF 30150057 L, LK 68137117 F, HF 37770789 D, LF 30150075 L, HB 03629611 B, KL 89720987 C, LF 30150072 L, LE 78541631 D, HJ 65912979 A, HF 64578576 E, KH 39997445 A, KB 91887426 A, HF 33865464 D, LF 05871158 B, LB 90010366 F, KI 02049518 A, KB 70634710 L, KD 00029968 A, KD 80901401 A, KK 62721441 C, AF 50432816 A, HB 58412633 Q, KJ 56869493 A, HC 44108384 A, HL 31247309 F, DK 23300327 A, HB 15984846 R, HC 43980639 A, HB 14893454 J, HB 98948791 G, KB 21496633 K, HE 30931519 D, HB 24695340 M, KB 13544176 F, HB 98275275 H, HG 62509176 B, HB 27973220 L, KB 91887441 A, HG 67813778 B, KF 47516957 B, AG 89434681 B, HB 58759898 P, KI 05886345 A, KB 53403971 K, KA 54479990 A, HD 15438235 B, LK 46088887 A, KK 78052581 B, LA 95497058 A, KK 33008141 C, HB 31526727 L, HB 71414820 H, DA 32841845 A, HB 72173112 J, HB 110773461 I, FB 12123896 D, AB 57262626 M, DB 25704335 B, FB 89074366 C, CA 20695681 A, DB 40251926 D, KD 27061893 B, KE 52589472 A, KF 55734159 A, KE 74926026 A, HK 15067496 D, HJ 73793609 A, FB 20553474 B, KL 56187847 B, HB 21305858 Q, FG 97916848 A, KL 70863543 D, KB 29889895 B, KB 51592195 J, HB 24695337 M, KF 44440352 D, KB 05846908 *, KF 38043683 C, HH 54208879 A, KK 05845249 B, KK 03752556 *, DJ 22039975 A, KB 21283463 C, KB 75457964 M, AB 12441282 K, HB 65499303 M, HB 10036266 L, CB 78939211 D, KF 79460783 B, HF 22429439 E, FB 09773185 C, HC 00348256 B, HE 63848859 C, HE 63848826 C, HG 12749188 C, HC 35394775 B, HH53945679 A, KL 34032771 E, HI 05074083 A, LG 19088491 B, KB 55408862 H, HL 46653462 E, HD 58204629 B, HB 49725927 H, HE 84597900 C, LC 39828948 B, LC 39828949 B, FF 62458899 A, HB 62145944 I, HB 62145948 I, HB 13677299 N, KG 42200174 A, HB 71214903 M, LB 54660561 B, FB 27279257 B, HB 81739576 M, LB 77253846 J, LB 64496400 H, LB 50970327 K, LF 51922186 D, LD 95440996 C, LB 88667008 G, DB 86811234 B, HB 49116219 Q, DB 04399768 B, HK 67889785 C, HF 98238729 E, FL 03917776 B, KK 37016377 C, KF 49567422 B, KB 66835194 D, AB 16184934 H, FK 52792341 A, KB 26315715 K, DK 13475784 A, HB 73037914 R, DB 61493987 C, HE 22806233 A, HA 87607726 A, HL 21355629 E, KB 73328120 Q, KL 72776395 D, KB 88408895 F, DG 47927348 A, HH 52234755 A, HK 13324910 B, HH 52234754 A, HB 22216117 J, AB 70748496 J, HL 33308800 G, KK 29950081 B, HB 26836526 G, HB 15927852 I, KL 78258225 A, HF 90265776 D, DB 35970336 A, HF 93289654 E, AL 07863309 C, CB 60347088 C, KB 26842872 E, HB 05850095 B, KK 51382018 C, HD 86413886 A, AB 58373039 R, AB 92759747 L, KB 83862420 I, KB 11065361 H, KB 83621846 I, KB 26996234 I, KL 63353916 A, AB 57440165 I, HL 91063500 D, KI 30650800 A, HJ 35385912 A, KB 57794619 J, DB 08292904 A, FG 66704395 A, CG 47058991 A, KB 88408896 F, HB 19549120 N, KB 82321621 P, HB 24612516 N, HE 55225077 A, FE 85496178 A, HB 85114242 B, KB 01466494 D.

26.07.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваної, представника власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що прокурором не доведено, що грошові кошти є власністю підозрюваної ОСОБА_8 та відповідно можуть бути конфісковані, крім того не доведено, що майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, на підставі чого відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зокрема про те, що у вказаному кримінальному провадженнівідомості про належність готівкових грошових коштів підозрюваній ОСОБА_8 не надані, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно немає.

Окрім цього, слідчий суддя не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора та накладення арешту на майно у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

А тому, слідчий суддя вірно встановив, що постанова слідчого від 5 липня 2018 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами не мотивована. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішення питання про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України вилучені грошові кошти відповідають.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучені речі, мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003113 від 30.09.2017 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 с і к