У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Вироком суду також вирішено питання щодо процесуальних витрат та долю речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 задоволено частково, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року відносно ОСОБА_5 змінено: пом`якшено призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі до одного року.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк два роки.
У решті вирок суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 10 травня 2017 року близько 15:50 год. на вул. Соборній в м. Василькові Київської області на узбіччі дороги помітив медичний шприц одноразового застосування об`ємом 5 мл в середині на 2,5 мл заповнений рідиною темно-коричневого кольору, зовні схожою на наркотичну - опій ацетильований. Усвідомлюючи, що опій ацетильований є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, ОСОБА_5 підняв шприц, поклав його за ремінь своїх штанів, тим самим, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого особливо небезпечного наркотичного засобу, розпочав незаконне зберігання. У цей же день близько 16:00 год. на вул. Небесної Сотні поблизу будинку № 34 в м. Василькові працівниками Васильківського ВП ГУ НП в Київській області, за добровільної письмової згоди ОСОБА_5 таза участю двох понятих, було проведено поверхневий огляд речей ОСОБА_5 , та за поясом його штанів виявлено згаданий шприц з опієм ацетильованим.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Аргументуючи вимогу захисник ОСОБА_4 ставить під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, просив суворо його не карати, а тому суд за згодою ОСОБА_5 та інших учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглянув кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому суд з`ясував у ОСОБА_5 правильність розуміння ним цих обставин і не встановив підстав для сумніву в добровільності його позиції з цього питання, роз`яснив наслідки розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Жодних заперечень щодо проведення такого розгляду кримінального провадження судом першої інстанції від учасників провадження не надходило. Не погоджуючись з вироком місцевого суду захисник ОСОБА_4 подавала апеляційну скаргу, в якій не оспорювала факт вчинення злочину за обставин, указаних у вироку, кваліфікацію інкримінованих дій, а тільки посилалася на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок суворості.

Під час розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку цей суд з урахуванням того, що кримінальне провадження місцевим судом розглядалось відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, переглянув вирок в межах апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 , ретельно перевірив усі посилання й доводи, викладені у апеляційній скарзі та змінив вирок суду, пом`якшивши покарання, навівши при цьому відповідні аргументи для прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже, з урахуванням того, що захисник ні в апеляційній, ні в касаційній скарзі не заперечувала дотримання місцевим судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, Суд вважає безпідставними посилання захисника ОСОБА_4 на відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення та недоведеність вини в його вчиненні.
Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, вмотивованість висновків цих судів захисником у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 червня 2018 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3