Справа № 303/5962/18
Провадження № 1-кп/303/657/18
Рядок стат. звіт. - 2
УХВАЛА

05 жовтня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 08.01.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Пояснив, що підстав для повернення акту прокурору немає, він відповідає вимогам закону.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 не заперечили проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до такого висновку.
Одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права та його законність, поняття яких законодавцем визначено у ст.ст. 8 та 9 названого Кодексу.
Пунктом 3 частини третьої ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог частини четвертої ст.110 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з вимогами п. 5 частини другої ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з дефінітивним визначенням, яке міститься в п. 13 частини першої ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.
Слід зазначити, що обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь та формулюється в остаточному вигляді саме обвинувачення.
Відповідно до частини першої ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Дослідженням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що вони не відповідають приписам норм Закону. А саме, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті текстуально співпадає з викладом фактичних обставин кримінального провадження, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор або не виклали всіх обставин кримінального провадження або не сформулювали належним чином обвинувачення ОСОБА_4 . Або ж не розрізняють цих термінів, їх значення, і у такий спосіб дезорінтують обвинуваченого щодо розуміння фактичних обставин кримінального провадження, суті і обсягу обвинувачення.
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 наніс чисельні удари руками та ногами по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_5 , снаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження. При цьому, перерахувавши всі наявні в потерпілого тілесні ушкодження, в обвинуваченні не вказано, до якої групи тілесних ушкоджень вони відносяться.
Що ж стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, то суд констатує наступне.
Відповідно ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а також вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Згідно до ст. 110 КПК України, зазначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (постанови, ухвали).
У реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_4 взагалі відсутні відомості щодо дати та часу внесення відомостей до ЄРДР. Згідно висунутого ОСОБА_4 обвинувачення вбачається, що отримані тілесні ушкодження потерпілого підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, однак у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які відомості про призначення у справі експертизи.
Крім того, в Реєстрі відсутні відомості про вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Зокрема, в п. 5 реєстру зазначено, що 27.02.2018 року внесено клопотання в Мукачівський міськрайонний суд про тимчасовий доступ до речей і документів - історії хвороби потерпілого ОСОБА_5 з Мукачівської ЦРЛ. При цьому, чи приймалися судом процесуальні рішення щодо розгляду даного клопотання відсутні відомості, в реєстрі не зазначено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів, взагалі застосовувався, дату і строк його застосування.
Також, всупереч вимог ст. 109 КПК України, в Реєстрі відсутні відомості щодо дати та часу складання обвинувального акту, тобто документа, яким фактично оформляються результати проведення досудового розслідування.
Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування складено з порушення вимог ст. 109, 110 КПК України.
Вищевказані недоліки обвинувального акту унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушують право обвинувачених на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. «с» частини третьої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої імплементовано у ст. 20 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, розгляд кримінального провадження, за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.
З урахуванням того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, то суд, призначивши справу до судового розгляду за наявності таких недоліків обвинувального акту, буде фактично позбавлений можливості роз`яснити суть обвинувачення ОСОБА_4 і провести судовий розгляд кримінального провадження по суті.
Керуючись ст. 2, 7, 8, 9, 110, 291, 314, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год. 30 хв. 09.10.2018 року.

Головуючий ОСОБА_1