Єдиний унікальний номер 722/846/18
Номер провадження 1-в/722/98/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника СВК №67 ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з Державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)», справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
ВСТАНОВИВ :
02.07.2018 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_5 просив про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Представник СВК №67 ОСОБА_4 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, вважаючи, що останній в силу ст.154 ч.7 КВК України не має права на звернення до суду з даним клопотанням до спливу одного року після постановлення Сокирянським районним судом ухвали від 19.12.2017 року про відмову у задоволенні аналогічного клопотання.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією ДУ «СВК (№67)» документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2012 року за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 70 КК України на 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 28.06.2011 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
З 06.10.2012 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», кінець строку відбування покарання - 16.05.2019 року.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 04.07.2018 року начальником ДУ «СВК (№67)», довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до ДУ «СВК (№67)» і по листопад 2016 року періодично залучався до оплачуваної суспільно-корисної праці та був працевлаштований на різних виробничих дільницях підприємства установи. До виконання змінних завдань відносився нестабільно і в повному обсязі виконував не завжди. З грудня 2017 року по даний час до оплачуваних робіт не залучається, мотивуючи незадовільним станом здоров`я. Однак, згідно інформації лікарів медичної частини установи, засуджений ОСОБА_5 є працездатним. За час перебування в установі у чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Всі стягнення погашені у передбаченому законом порядку. Заохочень не має. У травні 2018 року засудженим ОСОБА_5 було допущено порушення порядку і умов відбування покарання, за вчинення якого дисциплінарною комісією установи було прийнято рішення обмежитись заходами виховного та профілактичного характеру. На даний час засуджений перебуває на профілактичному обліку в установі як особа, схильна до членоушкодження. В 2015 році здобув професію «верстатник деревообробних верстатів І-го розряду», закінчивши навчальний центр, який функціонує при установі. Здобуває повну загальну середню освіту шляхом навчання в загальноосвітньому навчальному закладі при колонії. Навчання у школі відвідує неохоче. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, належних висновків для себе не робить. Не виявляє бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу. Роботи із благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та не вбачає необхідності у їх виконанні.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
- з 19.07.2012 року по 18.01.2013 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 18.01.2013 року);
- з 18.01.2013 року по 04.07.2013 року не став на шлях виправлення (протокол №9 від 04.07.2013 року);
- з 04.07.2013 року по 20.01.2014 року не став на шлях виправлення (протокол №2 від 20.01.2014 року);
- з 20.01.2014 року по 04.07.2014 року не став на шлях виправлення (протокол №6 від 04.07.2014 року);
- з 04.07.2014 року по 22.01.2015 року дотримується встановленого режиму відбування покарання (протокол №1 від 22.01.2015 року);
- станом на 01.12.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №12 від 01.12.2015 року);
- станом на 18.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №2 від 18.01.2016 року);
- станом на 16.01.2017 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 16.01.2017 року);
- станом на 22.01.2018 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 22.01.2018 року).
Витягом з протоколу №15/2016 року від 26.05.2016 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» №210 від 02.07.2018 року засуджений після прибуття до колонії 08.10.2012 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини колонії. Діагноз: практично здоровий, працездатний. З 08.08.2017 року перебуває на обліку в інфекціоніста обласного центру ВІЛ та СНІД. Діагноз: В- 20, приймає антиретровірусну терапію. В теперішній час стан здоров`я є задовільним.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого щодо можливості умовно-дострокового його звільнення є необґрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність бажання працювати на виробництві установи та брати участь у роботах з благоустрою, програмах диференційованого виховного впливу та посереднє реагування на заходи виховного впливу. При цьому, як вбачається із медичних довідок (а.о.с. 102, 117, 137, 149) та довідки, наявної в матеріалах судового провадження, стан його здоров`я з часу прибуття до колонії та по даний час є задовільним та не перешкоджав раціональному працевлаштуванню чи сумлінному виконанню робіт на виробництві та з благоустрою. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «СВК (№67)», не відповідає ступеню виправленню, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможливить у подальшому вчинення ним умисних злочинів
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, ухвалою Сокирянського районного суду від 29.03.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з недосягненням ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України (а.о.с.34-35).
Згідно ч.7 ст.154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову.
Відповідно до ч.7 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через один рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
Оскільки засуджений ОСОБА_5 протягом року після відмови суду знову звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, ухвалою суду від 19.12.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання саме з підстав, передбачених ч.7 ст.539 КПК України (а.о.с.42).
Незважаючи на вказане вище, засуджений 02.07.2018 року, до спливу одного року після відмови судом у задоволенні клопотання, знову звернувся до суду з даним клопотанням.
З урахуванням положень ч.7 ст.154 КВК України та ч.7 ст.539 КПК України, у задоволенні клопотання засудженого знову слід відмовити.
На підставі ст.81 КК України, ст.154 ч.7 КВК України та керуючись п.2 ч.1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1