Дата документу Справа № 333/2277/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/564/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2277/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001302 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому зазначав, що у провадженні СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001302 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, за фактом самовільного, всупереч встановленого законом порядку, намагання невідомої особи отримати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно з договором довічного утримання була відчужена ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 . Однак відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 року договір довічного утримання між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розірвано. На теперішній час встановлюється зв`язок ОСОБА_9 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких було уповноважено на представлення інтересів ОСОБА_9 , а також з питань розірвання договору довічного утримання укладеного з ОСОБА_10 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2018 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою збереження в якості речового доказу та недопущення відчуження третім особам вказаної квартири, слідчий клопотав про накладення арешту на вказану квартиру шляхом заборони її відчуження та розпорядження.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дійшов до переконання, що не має підстав для накладання арешту у вигляді заборони права розпорядження та відчуження квартири АДРЕСА_1 , виходячи з того, що слідчим не доведено, що предмет арешту є речовим доказом, або об`єктом кримінально карних дій, або майном набутим кримінальним шляхом чи в наслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації. Крім того, слідчим не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищене або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, а існування та встановлення цих ризиків становить завдання накладання арешту на майно. В зв`язку з наведеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна не обґрунтовано відповідно до вимог кримінального судочинства і такий арешт не може бути накладений. Також, слідчий суддя в ухвалі вказує на наявність цивільно-правових відносин, що підлягають вирішенню в позовному провадженні, оскільки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 року, яким розірвано договір довічного утримання укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не набрало законної сили та наразі переглядається апеляційним судом Запорізької області за апеляційною скаргою ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у зазначеному рішенні, фактичним обставинам справи. Вважає, що судом при винесені ухвали про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 не враховано, що квартира АДРЕСА_2 є предметом злочину у кримінальному провадженні № 0001302 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, що розслідується СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_9 , а тому для неможливості переоформлення права власності на вказану квартиру необхідно накласти на неї арешт.

На підставі викладеного, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Під час постановлення ухвали, слідчим суддею взято до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна.

Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, є аналогічними доводам наведеним слідчим в клопотанні, і тим, які надавалися слідчим і прокурором під час розгляду клопотання слідчим суддею. Їм дана належна оцінка, з якою погоджується колегія суддів. Правильність висновків слідчого судді доводи апелянта не спростовують.

На час розгляду апеляційної скарги, прокурором, не надано нових доказів, які вказують на те, що предмет арешту квартира АДРЕСА_2 є об`єктом кримінально карних дій, або майном набутим кримінальним шляхом чи в наслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, не було наведено достатніх і переконливих доказів, що невстановлені особи намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_9 , а тому для неможливості переоформлення права власності на вказану квартиру необхідно накласти на неї арешт. А існування та встановлення цих ризиків становить завдання накладання арешту на майно, що зайвий раз свідчить про законність і обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які або порушень, тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Запорізької міської прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_7 про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_2 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4