АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 592/1128/18 Номер провадження 11-кп/786/984/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 187; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 29 травня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, громадянина України, з неповною середньо освітою, не працюючого, учня 1-го курсу ДПТНЗ СМВПУ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2. ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Суми, Сумської області, громадянина України, з неповною середньо освітою, не працюючого, учня 1-го курсу ДПТНЗ СМВПУ №2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кучерівка, Глухівського району, Сумської області, громадянина України, з середньо освітою, учня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 29 травня 2018 року:

ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч . 2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу розміром 510 грн.;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 2 ст. 187 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Строк відбування покарання визначено рахувати з дня затримання на виконання вироку. Запобіжний захід не обрано. Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 18.12.2017 по 16.02.2018.

ОСОБА_11 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2. ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 187 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання визначено рахувати з 29.05.2018. Зарахувати у строк відбування покарання строк перебування під вартою з запобіжним заходом у виді тримання під вартою з 13.03.2018 по 28.05.2018.

ОСОБА_12 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2. ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 510 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня затримання на виконання вироку. Запобіжний захід не обирався.

Позов ОСОБА_13 у інтересах ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 відшкодування шкоди у розмірі 3843 грн. 38 коп..

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати у розмірі 1154 грн. 61 коп..

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 296 грн. 61 коп. у дольовому порядку, тобто по 98 грн. 87 коп. з кожного. У разі відсутності у ОСОБА_11 самостійних доходів, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, витрати слід стягнути 98 грн. 87 коп. з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду обвинуваченими були вчиненні злочини за таких обставин.

11.11.2017 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи разом з двома невстановленими у ході судового розгляду особами чоловічої статі, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, вчинили відкрите викрадення чужого мана (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , повторно за попередньою змовою групою осіб.

15.12.2017 близько17 години 25 хвилин, ОСОБА_7 знаходився в районі будинків № 5 та № 7 по вул. Романа Атаманюка в м. Суми. В цей час він побачив раніше не відому йому ОСОБА_17 , яка йшла вказаною вулицею у власних справах, при цьому тримала у своїй лівій руці належну їй жіночу сумку із особистими речами. Побачивши вказану жінку, ОСОБА_7 вирішив скористуватись відсутністю сторонніх осіб на вказаній вулиці та незаконно, заволодіти її майном, а саме вихопити в неї сумку з речами та втекти.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, відкрито для потерпілої, ОСОБА_7 підбіг до потерпілої ОСОБА_17 , та сильним ривком вихопив з її лівої руки жіночу сумку синього кольору, виготовлену із шкіро замінювача, фірми «Пегас», спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 908 грн.

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

17.12.2017 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в районі перехрестя вулиць Пушкіна та Садової в м. Суми, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_18 , який йшов йому на зустріч. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_18 та попросив в нього закурити. На прохання ОСОБА_7 ОСОБА_18 відповів відмовою, що не сподобалось ОСОБА_7 , внаслідок чого між ними виникла словесна сварка. В ході сварки ОСОБА_7 наніс ОСОБА_18 один удар кулаком в обличчя, в наслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців неправильної овальної форми на нижній повіці правого та лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Від даного удару ОСОБА_18 впав на землю та лежав не рухаючись. В цей час ОСОБА_7 побачив, що у ОСОБА_18 на землю випав мобільний телефон, та знаходився поряд із ним. Скориставшись нагодою, що ОСОБА_18 його не бачить, а також біля них відсутні сторонні особи, забрав даний телефон собі, після чого з місця вчинення злочину зник. Таким чином ОСОБА_7 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_18 , а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy J5 Prime», вартістю 4208 грн..

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця події зник разом із викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

17.12.2017 близько 22 години 35 хвилин, ОСОБА_11 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 перебували біля супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Суми, пр-т. Курський, 105. В цей час вони побачили раніше не знайомого їм неповнолітнього ОСОБА_19 , який придбавав товар в даному магазині, при цьому в руках він тримав свій мобільний телефон та розраховувався білля каси вказаного супермаркету за придбаний товар. Придбавши товар ОСОБА_19 , з приміщення магазину, пройшов повз них та направився в бік вул. Романа Атаманюка в м. Суми. Оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 було достовірно відомо, що ОСОБА_19 , має при собі матеріальні цінності, оскільки вони бачили в нього мобільний телефон та те що він розраховувався за

придбаний в супермаркеті товар, вони вирішили заволодіти майном ОСОБА_19 , шляхом раптового нападу на нього. Таким чином ОСОБА_7 пішов до грального закладу «Фаворит», що розташований по просп.. Курський в м. Суми, для того щоб забрати із собою їх спільного знайомого ОСОБА_12 з метою участі у нападі на потерпілого, а ОСОБА_11 продовжував переслідувати потерпілого.

В подальшому, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_11 , перебуваючи у дворі будинку, реалізуючи задумане, діючи в інтересах групи, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди та шкоди здоров`ю, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний злочинний намір, наздогнав ОСОБА_19 , та почав із ним розмовляти, провокуючи при цьому конфліктну ситуацію.

В ході даної розмови ОСОБА_11 згідно із попередньою домовленістю, реалізуючи єдиний злочинний намір з метою подальшого заволодіння майном ОСОБА_19 , наніс йому по черзі два удари кулаками обох рук обличчя. В цей час до них підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які підтримали насильницькі дії ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_12 відвів потерпілого в бік та почав вимагати в нього віддати його майно, інакше вони в трьох його поб`ють та все одно заберуть в нього майно. Злякавшись даної погрози та розуміючи реальний намір та можливість нападників спричинити йому тілесні ушкодження ОСОБА_19 , віддав ОСОБА_12 свій мобільний телефон.

В цей час ОСОБА_7 дістав з кишені своєї куртки металеву запальничку, схожу на пістолет, яку потерпілий почав сприймати як справжню зброю, та почав його демонструвати потерпілому та всім присутнім, при цьому ОСОБА_7 із погрозою застосування уявної зброї, почав вимагати від ОСОБА_19 , розблокувати телефон.

Сприйнявши дану погрозу реально та злякавшись можливості застосування зброї ОСОБА_19 , виконав вимоги ОСОБА_7 та розблокував свій телефон. Після цього ОСОБА_7 передав пістолет-запальничку ОСОБА_11 , а сам почав скидати налаштування телефону. В цей час ОСОБА_11 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, спрямований на заволодіння майном потерпілого приставив ствол пістолету - запальнички до шиї ОСОБА_19 , та почав вимагати у ОСОБА_19 , віддати йому свою банківську картку.

Сприйнявши дані дії ОСОБА_11 як реальну погрозу життю та здоров`ю, злякавшись таких дій, він віддав свою банківську картку та повідомив ПІН код від неї. Після цього ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відпустили ОСОБА_19 , до дому, при цьому заборонили звертатись до поліції та повідомляти про даний випадок. Згодом, використовуючи вказану банківську карту та отриманий під примусом від потерпілого пін-код, ОСОБА_7 за допомогою банкомату, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Л.Українки, 6, отримав готівкові кошти з рахунку ОСОБА_20 в сумі 350 грн., завдавши таким чином ОСОБА_19 , матеріальної шкоди.

Отримані гроші ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 поділили між собою та витратили на власні потреби. Таким чином в наслідок своїх злочинних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заволоділи наступним майном, що належить ОСОБА_19 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4210 грн.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які її подали

Адвокат ОСОБА_10 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в поданій апеляції просить оскаржений вирок змінити та пом`якшити призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України , обґрунтовуючи апеляцію тим, що пом`якшуючі покарання обставини у вироку вказано, проте фактично не враховано.

Адвокат вказує, що як на досудовому так і під час судового слідства ОСОБА_7 давав зізнавальні показання, активно сприяв розслідуванню злочину, щиро каявся, частково усунув заподіяну шкоду, є неповнолітньою особою , позбавленою батьківського піклування.

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_7 та в його інтересах захисник адвокат ОСОБА_8 і законний представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, висновки суду щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2. ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України ґрунтуються на правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах і ніким з учасників процесу не оскаржуються.

Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до вимог статті 404 КПК України.

Також, не перевіряється колегією суддів оскаржений вирок щодо інших обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки апеляції щодо них не надходили.

Доводи апеляції адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення його підзахисному покарання із застосуванням ст. 69 КК України та призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, колегія суддів вважає непереконливими.

Так, відповідно до вимог статей 50,65 КК України особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України її застосування можливо при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, призначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, частина з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, особу винного, який є раніше судимим, досудову доповідь органу пробації, наявність пом`якшуючих покарання обставин, якими суд визнав щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці та часткове усунення спричиненої шкоди.

Крім того, у відповідності до положень ст. 103 КК України, окрім обставин, передбачених у статтях 65-67 Кодексу, суд врахував умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений є дитиною, позбавленою батьківського піклування, у якого батько помер, а мати позбавлена батьківських прав, виховувався в інтернаті.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та особу винного, покарання ОСОБА_7 за один із злочинів призначено у розмірі нижчому, від найнижчої межі, встановленої в санкції статті відповідно до положень статті 69 КК України.

Крім того, за сукупністю злочинів остаточне покарання обвинуваченому, призначено шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, а не шляхом складання.

Тому доводи апеляції адвоката про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 ст. 69 КК України та неповного врахуванням підстав для застосування вказаної норми , є безпідставними.

З призначеним покаранням повністю погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вважаючи, що ті обставини, що обвинувачений є неповнолітнім, інші особливості його життя і виховання, на що в апеляції наголошує адвокат, повністю враховані судом першої інстанції із застосуванням усіх можливих в даному випадку механізмів, передбачених Законом про кримінальну відповідальність, для пом`якшення покарання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, як ним так і іншими особами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу , що обвинувачений раніше вже судимий, нові злочини вчинив у короткий проміжок часу після закінчення строку, на який він був умовно-достроково звільнений від відбування попереднього покарання, на даний час щодо нього здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за іншим обвинуваченням.

Все це в цілому, з врахуванням кількості злочинів та епізодів, конкретних обставин та характеру вчинених злочинів за цим вироком, свідчить про обвинуваченого як особу, що вперто не бажає ставати на шлях виправлення і схильна до злочинної діяльності.

Тому, підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, як про це наголошується в апеляції адвоката , колегія суддів не знаходить.

Судове рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України , колегія суддів апеляційного суду,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення, а особами, які перебувають під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4