Справа № 454/2524/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 07.09.2018 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000947 від 29.07.2015р.,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла скарга ОСОБА_4 в якій вона просить суд скасувати постанову слідчого СВ Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 29.05.2018р. про закриття кримінального провадження №0000947 від 29.07.2015р.

Скарга мотивована тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.07.2015р. близько 14.00год. у с. Добрячин, Соальського району відбулося зіткнення між автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 286 п. 2 КК України, однак слідчий зазначив, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що 30.05.2016р. дане кримінальне провадження вже закривалося постановою слідчого на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України, однак вказана постанова була скасована постановою прокурора від 16.06.2016р. у зв`язку із неповнотою досудового розслідування та передчасністю її винесення.

Однак не зважаючи на вказівки прокурора та не провівши усіх необхідних слідчих дій (не проведено одночасного допиту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; не проведено слідчого експерименту; не проведено судово-автотехнічної експертизи тощо) слідчий прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення. При цьому постанову про закриття кримінального провадження їй направлено не було, лише отримавши вимогу про відшкодування шкоди від ОСОБА_5 їй стало відомо про оскаржувану постанову.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 подану скаргу ОСОБА_4 підтримав, надав пояснення аналогічні викладеними у скарзі та просив задовольнити.

Слідчий СВ Сокальського Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не прибув, однак попередньо надав суду заперечення щодо скарги ОСОБА_4 , у якій вказує, що у вказаному кримінальному провадженні було призначено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Внаслідок чого у вказаному кримінальному провадженні були призначені: авто-технічна експертиза автомобілів учасників ДТП; транспортно-трасологічна експертиза; комісійна судово-медична експертиза (за вказівкою прокурора). При повторній комісійній судово-медичній експертизі встановлено, що у ОСОБА_5 в результаті ДТП малися тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості із короткочасним розладом здоров`я. На підставі наведеного було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки згідно вимог ст. 286 КК України склад кримінального правопорушення є лише у випадку завдання потерпілому тілесного ушкодження середньої важкості, тяжкого тілесного ушкодження та смерті. Таким чином слідством було встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, однак через настання дорожньо-транспортної пригоди вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтею 26 КПК Українипередбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченихКПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст.9КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.92КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст.93КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.94КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно постанови слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 30.05.2016р. закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000947 від 29.07.2015р. Закриваючи кримінальне провадження слідчий керувався ст. 110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як вбачається із копії постанови про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 16.06.2016 року прокурором Червоноградської місцевої прокуратури скасовано постанову слідчого СВ Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 30.05.2016р. по кримінальному провадженні №0000947 від 29.07.2015р. про закриття кримінального провадження та відновлено досудове розслідування в даному кримінальному провадженні. Окрім того прокурором надано вказівки органу досудового розслідування на проведення слідчих дій.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000947 від 29.07.2015р., наданих на запит суду, вбачається, що слідчим було вчинено ряд процесуальних дій у кримінальному провадженні для встановлення обставин справи, зокрема: проведено допит свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу.

Також зі змісту письмових заперечень встановлено, що слідчим Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000947 від 29.07.2015р. за ч.1 ст. 286 КК України були призначені: авто-технічна експертиза автомобілів учасників ДТП; транспортно-трасологічна експертиза; комісійна судово-медична експертиза та повторна комісійна судово-медична експертиза.

Згідно п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 5 ст.40КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином на підставі наведеного, а також беручи до уваги ряд проведених експертиз у кримінальному провадженні та висновків експертів, слідчим Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області 29.05.2018р. було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 110, п.2ч.1 ст.284 КПК України.

Надані докази і матеріали свідчать про те, що в кримінальному провадженні слідчим перевірено доводи заявника у повному обсязі, зібрані докази, що мають значення для кримінального провадження, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.

Як свідчить позиція ЄСПЛ - у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження,

Суд не може прийняти до уваги незгоду скаржника з позицією слідчого, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, що доводи скаржника дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства. В той же час скаржник не погоджується із обставинами які були встановлені слідчим в ході досудового розслідування а не із самим рішенням слідчого про закриття кримінального провадження.

При таких обставинах суд вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000947 від 29.07.2015р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя : ОСОБА_1