КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4297/18
Провадження № 1-кп/552/295/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.09.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення у заподіянні тілесних ушкоджень, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002960 від 15.11.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, гр.. України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, з середньою освітою, працюючого менеджером ТОВ «Зерно-торгівельної компанії», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.. 89 КК України не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 15.11.2016 року, близько 20:30 год., перебуваючи біля будинку № 8, що по провул. Хорольському в м. Полтаві, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс удар кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_4 , від чого останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 , видалився у невідомому напрямку, повернувшись з палицею в руках та наніс удари ОСОБА_4 в область голови, тулубу, рук та ніг.
Діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку експерта №247 від 14.03.2017 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому 5-го пальцю лівої кисті, яке кваліфікується як ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани та гематоми м`яких тканин голови, які кваліфікується лише в своїй сукупності, як ЛЕГКІ тілесне ушкодження, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я, а також синці та садна шкіри нижніх кінцівок, кваліфікуються в своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та повідомив, що дійсно ним заподіяно тілесні ушкодження потерпілому. Позовні вимоги потерпілого визнав частково лише в частині підтвердженим понесених матеріальних витрат. Крім того, заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, як такого, який на момент набрання чинності цим Законом має дитину до 18 років.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 також підтримав фактичні обставини справи та просив задовольнити його цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченого на його користь 12000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 10 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, та судові витрати.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України оскільки встановлено, що він вчинив дії які виразились в нанесенні середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я
Суд, заслухавши прокурора, яка не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від покарання в зв`язку з застосуванням Закону України Про амністію у 2016 році; обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав заяву, просив звільнити його від кримінального покарання в зв`язку з застосуванням амністії, потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечував щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», дослідивши матеріали заяви та кримінального провадження, приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.03.2016 року ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються особи, які вчинили умисні злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом відносно дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 122 КК України не є тяжким злочином.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно та приходить до переконання, про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт та звільнення його від покарання на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року .

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню. В частині позовних вимог матеріального характеру підлягає до часткового задоволення в сумі 1373 грн., оскільки на таку суму підтверджено фіскальними чеками. Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав потерпілий, суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких він зазнав, враховуючи викладене, проаналізувавши наявні у справі докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, те що обвинуваченим спричинено потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості з ознакою тривалого розладу здоров`я, а разом з тим, що потерпілому діями винного спричинені ще й тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, що також спричинили короткочасний розлад здоров`я, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 7 000 грн.

Разом з тим суд вважає, що до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають до стягненню і судові витратив розмірі 704 грн.80 коп..

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням із заробітку в доход держави в розмірі 10 відсотків.

Звільнити від кримінального покарання ОСОБА_5 на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1373 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 7000 грн. в рахунок відшкодування йому моральної шкоди внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, 704 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судового збору, а всього 9077 грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий ОСОБА_1