Справа № 185/4973/18
Провадження № 1-кс/185/1153/18
У Х В А Л А

19 червня 2018 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001367 від 17.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України про застосування до підозрюваного:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.01.2008 року Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, 304 КК України до покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до клопотання ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 17.06.2018 у період часу з 18 год. 30 хв. по 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом віджиму дерев`яної двері, проник до гаражного приміщення, яке знаходилося на території домоволодіння АДРЕСА_2 , після незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2103» червоного кольору номерний знак НОМЕР_1 , керуючи ним поїхав у напрямку вул. Попова у м. Павлограді. Вказаним злочином ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на суму 20 000,00 гривень.

Відомості стосовно даного факту було внесено до ЄРДР за № 0001367 від 17.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
17 червня 2018 ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

18 червня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в незаконному заволодінні транспортним засобом поєднаного з проникненням у приміщення.

При розгляді клопотання слідчий з приводу підстав, зазначених в ст. 177 КПК України, пояснив, що ОСОБА_7 , раніше судимий за злочини проти власності, знаходячись на свободі може здійснювати неправомірний тиск на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, так як на даний час допитані не всі свідки, та може перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність, не працює, доходу не має, соціальних зв`язків не має, враховуючи тяжкість покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливо з підстав зазначених слідчим.
Потерпілий пояснив, що ОСОБА_7 є його сусідом, та раніше з його дозволу брав неодноразово його автомобіль, в нього є вільний доступ його гаражу, просить не застосовувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як ОСОБА_7 добра людина, тиску на нього не здійснював, на його думку, тиску на свідків здійснювати не буде.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, щоб ОСОБА_7 міг працювати. Також вважає, що слідчим не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме що останній може тиснути на свідків та потерпілого, які вже допитані. Сам потерпілий вже допитаний, і повідомив, що ніякого тиску з боку ОСОБА_7 не вчинялось, і вчинятись не буде.
Підозрюваний пояснив, що вважає себе не винуватим, взяв автомобіль у свого сусіда з`їздити в магазин, він і раніше брав автомобіль потерпілого з його дозволу, постійно проживає з мамою та сестрою за адресою реєстрації, дітей не має, не працює, заробляє на життя тим, що працює на власному огороді, збирає урожай та продає його на базарі, раніше судимий. Просить не позбавляти його свободи, застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлено наступне.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця проживання, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчим та прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризиків, а саме: незаконного впливу на потерпілого, свідків, по даному кримінальному провадженню; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, що підтверджується копією паспорту та характеристикою за місцем проживання, тобто в нього наявні соціальні зв`язки, відповідно до характеристики, за місцем мешкання ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони.
У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризик того, що підозрюваний усвідомлюючи можливість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.
Щодо інших ризиків, зазначених в клопотанні, зокрема, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого, які вже допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то вони є фактично недоведеними, стороною обвинувачення доказів на підтвердження цього не надано.
Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Судом також врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Selcuk v. Turkey Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним, захисником, потерпілим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, неповнолітній та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 186, 187, 193-194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яке погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_7 , котрий підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачеого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці з часу проголошення ухвали до 18 серпня 2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування, прокуратури;
- не відлучатися за межі території домоволодіння АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків необхідності прибуття за викликом до службової особи у зв`язку із проведенням досудового розслідування, суду по даному кримінальному провадженню.
Виконання ухвали доручити Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Строк дії ухвали - два місяці з часу її проголошення до 18 серпня 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1