Ухвала

08 червня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-4342ск18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції ОСОБА_4 , на вирок Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 ,

встановила:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 травня 2018 року касаційну скаргу прокурора, у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 438 КПК України залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга прокурора не містила правового обґрунтування заявлених ним вимог щодо необхідності скасування вироку апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м`якості відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 370, 404, ч. 1 ст. 412, статей 413, 414, 420 цього Кодексу, а також статей 50, 65, КК України у їх взаємозв`язку.

У межах встановленого строку прокурор повторно звернувся до суду з уточненою касаційною скаргою, однак, як убачається з її змісту, вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України не дотримався і не усунув усі недоліки, зазначені в ухвалі від 21 травня 2018 року.

Формально посилаючись на незаконність вироку апеляційного суду з підстав, передбачених для скасування цього судового рішення пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, прокурор у касаційній скарзі не навів обґрунтування своїх вимог відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України (касаційна скарга не містить вказівки на те, яким чином порушення апеляційним судом вимог цього Кодексу, на які посилається прокурор, перешкодили чи могли перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення). Також він не посилається на жодну з безумовних підстав, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, для скасування вироку апеляційного суду.

Разом з цим, прокурор у касаційній скарзі не навів доводів на обґрунтування невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості відповідно до вимог ст. 414 КПК України (у чому конкретно полягає явна несправедливість призначеного покарання засудженому за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та остаточного визначення йому покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, і чому таке покарання є недостатнім для кари й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів).

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки, прокурор не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, його касаційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Повернути касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції ОСОБА_4 , на вирок Апеляційного суду Київської області від 14 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3