27 липня 2018 р. Справа № 632/1378/18 провадження № 1-кс/632/254/18
У Х В А Л А

27 липня 2018 року м. Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2018 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, втретє, надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на нерухоме майно, яке на цей час знаходиться у віданні ТОВ «СП Добрий Господар», а саме: житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Картамиш, вулиця Щаслива, 39, в цілому; нежитлову будівлю - насіннєвий склад, розташований за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Картамиш, вулиця Центральна, 14, 83/100 частки; нежитлову будівлю будинок механізаторів, розташовану за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Картамиш, вулиця Щаслива, 63, в цілому; нежитлову будівлю критий тік, розташовану за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Картамиш, вулиця Центральна, 17, в цілому.

При цьому слідчий, навівши положення статті 170 КПК України щодо завдання арешту майна, зазначив, що, враховуючи наявність наведених вище обставин, які не конкретизовані, вказав, що є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що наведеним нерухомим майном, можуть розпорядитися посадові особи підприємства ТОВ «СП Добрий Господар», якому майно не належить.

Крім того, слідчий зазначив, що вказаними особами можуть бути вжиті заходи щодо пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження наведеного нерухомого майна.

Метою накладання арешту на майно є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Дослідивши клопотання з додатками, доходжу висновку про необхідність його повернення прокурору, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом із тим, частини 6 і 8 цієї ж статті визначають, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В порушення вимог ст. 171 КПК України слідчий на положення наведених норм уваги не звернув і відповідних підстав у клопотанні взагалі не зазначив, не навів доводів, як в їх обґрунтування так і в обґрунтування мети накладення арешту на майно.

Тобто, пославшись тільки на положення п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий у клопотанні про арешт майна не зазначив:

відомості щодо повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, або відомості про фізичну чи юридичну особу, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного;
відомості про заявлений цивільний позов та обґрунтування його розміру;
розмір шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою та підлягає стягненню з неї;
відомості про вартість майна, яке належить арештувати, з метою визначення співмірності з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також слідчим не обґрунтована наявність існування ризиків того, що наведеним нерухомим майном, можуть розпорядитися посадові особи підприємства ТОВ «СП Добрий Господар», якому майно не належить.

При цьому цей довід носить суперечливий характер.

До того ж у клопотанні не наведено жодного доводу того, що вказаними особами можуть бути вжиті заходи щодо пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження нерухомого майна, про яке йдеться вище.

Крім того, у клопотанні про арешт майна не зазначено фактичних даних щодо його власників, адреси фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного нерухомого майна, їх перелік, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 2, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядового поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1