Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/259/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000235 за апеляційною скаргою прокурора Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.02.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 визнано винним та засуджено ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання.

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Суд визнав винним та засудив ОСОБА_7 за те, що він незаконно заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою(шахрайство)за наступних обставин:

Близько 19 години 00 хвилин 12 лютого 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували поряд з входом до бару «Командор», розташованого на перехресті вулиць Молодіжної та Східної селища Власівка міста Світловодська Кіровоградської області. В цей час ОСОБА_7 помітив у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia-225», який зацікавив його як ціна річ яку можна продати третім особам, а гроші отримані від продажу використати на власні потреби.

ОСОБА_7 перебуваючи поряд з входом до бару «Командор», розташованого на перехресті вулиць Молодіжної та Східної селища Власівка міста Світловодська Кіровоградської області, скориставшись довірою ОСОБА_9 , так як вони були добре знайомі, повідомив останньому про необхідність здійснення термінового дзвінка з його мобільного телефону, та попрохав щоб ОСОБА_9 передав йому мобільний телефон.

В свою чергу, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 без будь-якого примусу передав останньому мобільний телефон марки «Nokia-225». ОСОБА_7 здійснив телефонний дзвінок та користуючись тим, що ОСОБА_9 зайшов до приміщення бару «Командор», внаслідок чого його дії були нікому непомітні, тримаючи при собі мобільний телефон марки "Nokia-225", пішов в напрямку будинку по вулиці Східній, 3 селища Власівка міста Світловодська Кіровоградської області та до ОСОБА_9 не повернувся. Тим самим ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Nokia-225» в корпусі жовтого кольору з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 1008 гривень, в якому знаходились: карта пам`яті марки «мікро CD» об`ємом 4, вартістю 75 гривень, сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone UA» з номером абонента НОМЕР_3 , вартістю 18 гривень, з грошима в сумі 30 гривень на її рахунку, з місця вчинення злочину зник, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1131 гривня.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) гривень. В решті вирок суду залишити без зміни.

Вказує, що суд призначаючи покарання мав призначити покарання відповідно до санції ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) гривень, проте суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять ) гривень.

Заслухавши доповідача, у дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України докази не досліджувались.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 190 КК України.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував, що обвинувачений вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав свою вину, Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено, та призначив йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України.
Врахувавши обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, районний суд обгрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом в випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього розміру. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з врахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі, що суд призначаючи покарання мав призначити покарання відповідно до санції ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, при цьому колегія суддів враховує, що розмір штрафу, призначений судом (510 пятсот десять гривень), визначений в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, якою передбачено покарання в виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що не суперечить положенням ст. 53 КК України.

На думку колегії суддів, визначення розміру штрафу в твердій грошовій сумі, за умови дотримання меж, встановлених ч. 2 ст. 53 КК України та санкції статті (частини статті), якою передбачена відповідальність за вчинений злочин, не суперечить кримінальному закону, в кримінальному законі відсутні категоричні вимоги щодо кратності неоподатковуваному мінімуму доходу громадян при визначенні розміру штрафу, відтак такі доводи апеляційної скарги прокурора не приймаються до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.02.2018 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2