Справа № 357/5288/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/903/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.08.2018
УХВАЛА
Іменем України

29 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Білоцерківською ВК №35 провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Путивльського районного суду Сумської області від 26.08.2016 рокуОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі. Зараховано йому в строк покарання попереднє ув`язнення з 27.04.2016 року по 04.08.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2018 року зараховано йому в строк покарання попереднє ув`язнення з 05.08.2016 року по 27.09.2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України.
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року в задоволенні клопотання відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, відбув 1/2 призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів, що став на шлях виправлення.
Не погоджуючись з даною ухвалою засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 рокускасувати та застосувати щодо нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що від самого початку відбування покарання твердо став на шлях виправлення. Суворо дотримується вимог режиму відбування покарання, дотримується вимог законів та на інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, не ухиляється від виконання своїх обов`язків. З самого початку слідства визнав повністю свою вину, щиро розкаявся у вчиненому ним злочині.

Вказує, що має двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, які потребують його піклування.

Вказує і те, що перебуваючи в Білоцерківській ВК №35 весь час працевлаштований.
Заслухавши доповідача, думку засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно - корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

При вирішенні питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 суд належним чином врахував зазначені вище вимоги закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Путивльського районного суду Київської області від 26.08.2016 рокуза ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі. Зараховано йому в строк покарання попереднє ув`язнення з 27.04.2016 року по 04.08.2016 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2018 року зараховано йому в строк покарання попереднє ув`язнення з 05.08.2016 року по 27.09.2016 року.
Початок строку 26.08.2016 року. Кінець строку 05.06.2019 року. З 15.12.2016 року відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська ВК (№35)».
Як вбачається з характеристики від 18.04.2018 року, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська ВК (№35)» характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Має одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки. На даний час працевлаштований. 26.04.2017р. був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 101 КВК України було відмовлено, мав стягнення, 14.09.2017р. був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст.. 82 КК України відмовлено, мав стягнення.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до ОСОБА_7 не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 рокущодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2018 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення відмовлено, залишити без змін.

Судді:

________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4