Справа № 471/602/18-к
Провадження №1-кп/471/76/18
Номер рядка звіту 18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2018 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 13.07.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівки Братського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 11.10.2000 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 81 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 45 на 2 роки іспитового строку; 06.04.2001 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 81 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; 06.04.2006 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до двох років одинадцяти місяців два дні позбавлення волі; 05.06.2008 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України до 2 років іспитового строку; 27.07.2011 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 395 КК України до шести місяців арешту; 10.08.2012 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 24.06.2015 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 17.05.2018 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області умовно- достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України з невідбутим терміном покарання 10 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , який є судимий та має не зняту та не погашену судимість, має не відбуту частину покарання за вироком суду від 24.06.2015 року, вчинив новий злочин за наступних обставин.

05 липня 2018 року, близько 21.00 години, ОСОБА_4 вільним доступом зайшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , попросити продуктів харчування та на землі біля літньої кухні побачив бувші у використанні дві чавунні плити пічного опалення. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вказаних плит. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно здійснив крадіжку двох бувших у використанні чавунних плит пічного опалення, загальною вартістю 500,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму. Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 08 липня 2018 року, близько 13.00 години, ОСОБА_4 вільним доступом зайшов до території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , де на підлозі кам`яної тераси побачив бувшого у використанні металевого молота з дерев`яним руків`ям. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вказаного молота та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, при цьому усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки, діючи повторно, здійснив крадіжку бувшого у використанні металевого молота з дерев`яним руків`ям вагою 5 кг, вартістю 300,00 грн., чим спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму. Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочинів, та показав суду, що здійснив крадіжку так як потрібні були кошти на харчі. Викрадене майно продав, у вчиненому щиро кається, розумів, що вчиняє злочин та наслідки цих дій.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступним доказами:

-протоколом огляду місця події від 12.07.2018 року за участі потерпілого ОСОБА_5 та фототаблицею до нього;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.07.2018 року;

- протоколом огляду місця події від 12.07.2018 року за участі потерпілого ОСОБА_7 фототаблицею до нього;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2018 року;

За таких обставин, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово був судимим, вчинив злочин маючи невідбуту частину покарання за минулий злочин, маючи не зняту на не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про схильність особи до вчинення протиправних дій.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`явлено.

Речовий доказ - металевий молот з дерев`яним руків`ям слід повернути законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України, до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Речовий доказ: металевий молот з дерев`яним руків`ям - повернути законному володільцю.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1