Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 677/1780/15-к
провадження № 51-9173ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 31 липня 2018 року.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати зазначені судові рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник у касаційній скарзі не наводить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених, на його думку, судами першої та апеляційної інстанцій,

не зазначає, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду й ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК з огляду на положення статей 370, 374, 404, 419 цього Кодексу.
Також у касаційній скарзі захисника не зазначено, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимогам ч. 3

ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також, які конкретно доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 в порушення ст. 419 цього Кодексу суд апеляційної інстанції не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав її необґрунтованою.

Касаційна скарга захисника не містить конкретних обґрунтувань щодо неправильного застосування кожним судом (першої та апеляційної інстанцій) закону України про кримінальну відповідальність та доводів на спростування усіх висновків судів стосовно доведеності винуватості обвинувачених, із огляду на положення ст. 413 КПК.
Натомість захисник фактично стверджує про однобічність і неповноту судового розгляду, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються: копії судових рішень, що оскаржуються; її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Усупереч наведеним положенням закону, захисник до поданої касаційної скарги не долучив копій оскаржуваних судових рішень та необхідної кількості копій касаційної скарги з додатками, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження. Це є не лише формальним порушенням вимог ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання скаржником вимог статей 424, 426 цього Кодексу та розглянути касаційну скаргу по суті.
Отже, відсутність у касаційній скарзі згаданих обґрунтувань та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області

від 16 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від

31 липня 2018 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3