Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1594/18

Справа № 711/4131/18

31 травня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії посадових осіб слідчого управління ГУ НП в Черкаській області та процесуального прокурора бездіяльними щодо невнесення відомостей до ЄРДР та зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 24.01.2018.
В обґрунтування заяви зазначено, що 24.01.2018 ОСОБА_3 направив заступнику голови НПУ начальнику ДЗЕ ОСОБА_4 повідомлення про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.13.02.2018 його повідомлення було перенаправлено заступнику начальника ГУ НП в Черкаській області - начальнику слідчого управління ОСОБА_5 , який у свою чергу направив його до УЗЕ в Черкаській області для перевірки, про що повідомив заявнику в листі від 28.02.2018.

28.02.2018 ОСОБА_3 звертався з заявою до начальника слідчого управління ОСОБА_5 про внесення повідомлення про злочин до ЄРДР.

20.04.2018 та 04.05.2018 він звертався з клопотанням до процесуального прокурора ОСОБА_6 про внесення повідомлення до ЄРДР, проте відповідь до цього часу не отримав, і до цього часу відомості за його заявою не внесено до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити. При цьому уточнив, що підтримує скаргу в частині неправомірності бездіяльності посадових осіб ГУ НП в Черкаській області, оскільки первинне звернення з заявою про вчинення злочину було направлено саме до органів Національної поліції України.

Представник ГУ НП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, проте від заступника начальника ГУ НП в Черкаській області надійшла заява, в якій зазначено, що звернення ОСОБА_3 від 24.01.2018р. надійшло до ГУ НП в Черкаській області із УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України 16.02.2018р. і в цей же день було направлено до Черкаського ВП для відповідної перевірки, де було зареєстровано 19.02.2018р. в журналі єдиного обліку за №8828. Також зазначено, що для організації розгляду заява ОСОБА_3 до слідчого управління ГУ НП в Черкаській області не надходила.

Дослідивши зміст скарги та надані слідчому судді документи, заслухавши пояснення заявника, прихожу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів скарги та доданих до неї документів вбачається, що 24.01.2018 заявником ОСОБА_3 було направлено до органів Національної поліції повідомлення про кримінальне правопорушення, в якому заявник просив в порядку ст.214 КПК Українивнести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати досудове розслідування по обставинам вчинення суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 та службовими особами КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» злочинів, передбачених ст.ст.189, 190, 364, 375 КК України, що пов`язані з розглядом таким суддею позову КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого теплопостачання, який був поданий до суду 21.06.2016р..

До теперішнього часу на підставі такого повідомлення відомості до ЄРДР не внесені. Не погоджуючись з такими діями посадових осіб ГУ НП в Черкаській області заявник звернувся до слідчого судді з зазначеною скаргою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Надаючи оцінку доводам заявника слідчий суддя виходить з наступного.
Положення ч.1 ст.214 КПК та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України (далі КК), зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Аналіз змісту заяви ОСОБА_3 від 24.01.2018 та доданих до скарги матеріалів свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння. Вбачається, що заявник не погоджується з діями судді і в нього є сумніви щодо законності таких дій та змісту постановленого судового рішення.
Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Отже власно сумніви заявника щодо законності судового рішення та процесуальних дій судді не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, якщо ці сумніви не підтверджені об`єктивними даними, тобто обставинами, які підтверджуються належними доказами.
Варто звернути увагу на особливості діяльності суду та суддів. Завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд шляхом здійснення правосуддя на засадах верховенства права (ст.2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). Виконання завдань суду покладається, зокрема, на суддів, які безпосередньо здійснюють правосуддя. Законом передбачено, що суддя зобов`язаний, зокрема, безсторонньо вирішувати судові справи відповідно до закону, виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»). З огляду на незалежність судової гілки влади та засади діяльності судів і суддів держава гарантує, що правосуддя здійснюється на засадах законності і правомірності, незалежним і безстороннім судом. Отже за загальним правилом діє презумпція відповідно до якої правомірність дій судді презюмується доки не доведено іншого.
Таким чином, припущення заявника про вчинене кримінальне правопорушення суддею ОСОБА_7 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки неправомірність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо постановлення суддею завідомо неправосудного рішення не є безумовним свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади. Достовірність такого припущення має бути встановлена у передбаченому законом порядку (перегляд судових рішень, дисциплінарне провадження щодо судді тощо) і лише у разі підтвердження допущення суддею порушень законодавства можна обґрунтовано припускати про можливість вчинення кримінально караного діяння, що є підставою для здійснення кримінального провадження.
Варто звернути увагу, що чинний КПК не передбачає можливості оскарження дій слідчого, прокурора щодо внесення відомостей до ЄРДР у випадку відсутності достатніх об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, у відповідних заяві чи повідомленні. Разом з тим необґрунтоване порушення кримінального провадження є підставою для проведення слідчих дій, в процесі здійснення яких неминучим є обмеження конституційних прав і свобод особи, що саме по собі порушує такі засади кримінального провадження, як верховенство права, законність, невтручання у приватне життя тощо. Натомість кримінальне провадження має здійснюватися із додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Отже, внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв, які не містять достатньо об`єктивних фактичних даних, що підтверджують реальність події злочину (в даному випадку висновок відповідного державного органу про неправомірність вчинених суддею процесуальних дій), не відповідатиме засадам верховенства права і не може обумовлюватись суто формальним підходом до такої процедури.
Зважаючи на доводи заявника, слід зауважити, що обов`язок уповноважених осіб на фіксацію та реєстрацію відповідних заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та початок досудового розслідування обумовлений необхідністю належного реагування відповідних державних органів на виявлення подій, що містять ознаки злочинів. Отже внесення відомостей до ЄРДР пов`язане саме з подією кримінального правопорушення, а не певних його ознак. При реєстрації відповідних повідомлень вноситься попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, яка за наслідками проведення досудового розслідування може змінюватись і уточнюватись. При цьому обов`язком органу досудового розслідування є з`ясування всіх обставин такої події і надання їм відповідної правової оцінки. Відтак окрема реєстрація певних версій такої події не потребується, оскільки такі версії мають перевірятись в рамках вже розпочатого одного досудового розслідування, бо інакше не буде дотримано засад повноти, всебічності та об`єктивності розслідування.
З огляду на положення ст.ст.9, 91 КПК України під час проведення досудового слідства доказуванню в першу чергу підлягає подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Подія злочину - це, в першу чергу, сукупність об`єктивних ознак, що характеризують злочин, тобто це обставини, які характеризують об`єкт і об`єктивну сторону складу злочину. Встановити подію злочину - значить, по-перше, виявити, чи мало місце те діяння, у зв`язку з яким порушено кримінальне провадження; по-друге, виявити ті ознаки цього діяння, які дозволяють вважати його злочином. Таким чином, подія злочину розуміється як елементи об`єктивної сторони складу злочину, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом. Перелік таких ознак визначається відповідною нормою кримінального закону, що визнає злочином конкретне суспільно небезпечне діяння, та іншими нормами КК.
КПК не конкретизує поняття інших обставин вчинення злочину, оскільки вони не мають спільного для всіх злочинів значення. Як видається, доведенню підлягає в першу чергу об`єкт злочинного посягання, без якого діяння не може отримати правильної юридичної оцінки, тому орган розслідування зобов`язаний довести, які суспільні відносини зазнали посягання, а в разі матеріального складу злочину - встановити особу, якій заподіяно шкоду.
В судовому засіданні встановлено, що подією, з якою пов`язане звернення заявника до правоохоронних органів Національної поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення є діяльність КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», направлена на спонукання ОСОБА_3 до оплати послуг з централізованого теплопостачання до житла за адресою: АДРЕСА_1 , - які на думку заявника, пов`язані із вчиненням різними службовими особами неправомірних дій, що свідчить про наявність в діях таких осіб ознак кримінальних правопорушень. По зазначених обставинах також здійснюється досудове розслідування Черкаським ВП в рамках кримінального провадження №0001391 від 11.02.2017р..
Отже фіксація відомостей за фактом події, яка спонукала заявника звернутись з заявою про вчинення кримінального правопорушення, вже здійснена в ЄРДР та реагування з боку державних правоохоронних органів по такому факту (проведення досудового розслідування) вже має місце, а відтак доводи заявника про порушення його права на розслідування такої події компетентними органами згідно передбаченої законом процедури є помилковими.
В цьому контексті необхідно звернути увагу, що відповідно до діючого кримінального процесуального закону досудове розслідування розпочинається після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, тобто після фіксації відомостей, які свідчать про подію злочину, а не про осіб, які можуть бути причетними до його вчинення. Коло таких осіб встановлюється під час проведення досудового розслідування, за наслідками якого певним особам оголошується підозра, якщо стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для її обґрунтування. До того ж обвинувачення чи висунення підозри конкретній фізичній особі у вчиненні нею злочину є виключною компетенцією прокурора і здійснюється лише в порядку, передбаченому законом, за наслідками проведення досудового розслідування та збирання доказів, які в результаті їх оцінки дають об`єктивні підстави вважати такі твердження обґрунтованими.
За таких обставин, враховуючи що на підставі обставин, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 24.01.2018р., що стосується службових осіб КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» вже внесено відомості до ЄРДР та здійснюється досудове розслідування, то у повторному їх внесенні немає необхідності.
Таким чином, діями службових осіб ГУ НП в Черкаській області не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 06 червня 2018 року
Слідчий суддя: ОСОБА_1