25.09.2018 363/1178/18
В И Р О К
Іменем України
25 вересня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Димер, Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого не повну середню освіту, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
Так, 20 лютого 2018 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), маючи на меті спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через не замкнену хвіртку проникли на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження проникли через не замкнені двері до підсобного приміщення та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення викрали особисті речі ОСОБА_7 , а саме: металеву, двохколісну, садову тачку на 90 л./150 кг та корморізку «Коза-Нова» з нержавіючою теркою та лотком, ТМ «Юга сервіс». В подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , з викраденим майном, покинули місце вчинення кримінального правопорушення та близько 14.00 години маючи умисел на реалізацію викраденого майна продали викрадену корморізку за грошові кошти у сумі 100 (сто) гривень місцевому жителю смт. Димер ОСОБА_8 не повідомивши останньому про те, що вона крадена.
Після чого, того ж дня, ОСОБА_4 близько 18.00 години продовжуючи злочинний умисел на реалізацію чужого майна продав викрадену садову тачку ОСОБА_9 за грошові кошти у сумі 100 (сто) гривень, не повідомивши останньому, що вона викрадена. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять ) гривень, 64 (шістдесят чотири) копійки, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи .
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що він проживає у смт.Димер, приблизно 20.02.2018р. о 13.30 год. він випадково зустрів ОСОБА_6 , з яким у них спільно виник умисел на викрадення чужого майна з сусіднього будинку АДРЕСА_2 , з цією метою вони прийшли на подвір`я вказаного будинку та через не замкненні двері зайшли до підсобного приміщення, з якого викрали металеву тачку та корморізку, якими розпорядились на власний розсуд. У скоєному розкаюється, просив суд суворо його не карати, врахувати те, що він має на утриманні трьох малолітніх дітей та зазначив, що буде вживати заходів для відшкодування потерпілому спричиненої шкоди.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.3 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.89 КК України; на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває; за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо; зі слів обвинуваченого має на утриманні трьох малолітніх дітей та працює різноробочим у зоопарку «12 місяців». Згідно досудової доповіді складеної органом пробації вони вважають, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання провини.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75,76 КК України.
Речові докази по справі, у відповідності до ст.100 КПК України, ручну корморізку з лотком та теркою з нержавіючої сталі «Коза-Ностра», передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , необхідно залишити останньому за належністю.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинувачені, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази - ручну корморізку з лотком та теркою з нержавіючої сталі «Коза-Ностра», передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1