Справа №705/2550/18
1-в/705/703/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області України, громадянина України, місце проживання якого зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, засудженого 27 червня 2017 року вироком Каширського міського суду Московської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ, до покарання у виді 10 років позбавлення волі,

з участю

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося Міністерство юстиції України з клопотанням про приведення вироку Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України.

У клопотанні його ініціатор зазначив, що 05 червня 2018 року наказом Міністерства юстиції України №1724/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 30.03.2018 року за № 06-42204/18.

ОСОБА_3 засуджений вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьої статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попереднім зговором, у особливо великому розмірі) КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Саратовській області»; кінець відбуття строку покарання 24.08.2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України, Міністерство юстиції України просить: визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнано винним вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_3 на підставі вироку Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року, та визначити початок строку відбування покарання.

Прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав можливим задовольнити клопотання Міністерства юстиції України та привести вирок суду іноземної держави щодо засудженого ОСОБА_3 у відповідність до законодавства України, визначивши йому покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України у виді 10 років позбавлення волі, враховуючи положення ч.4 ст.610 КПК України, ч.1 ст.10, ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року. Вважає, що початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту оголошення ухвали суду про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, прийшов до висновку, що з урахуванням визначених статтею 610 КПК України положень, клопотання про приведення зазначеного вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року) (далі - Конвенція), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік», встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Згідно статті 10 Конвенції у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Статтею 11 Конвенції визначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.

Здійснюючи приведення вироку Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року щодо ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень глави 46 КПК України, якою регламентовані визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, та норм відповідних статей Загальної та Особливої частин Кримінального кодексу України.

Порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України визначений нормами ст. 610 КПК України. Згідно з цією статтею під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

ОСОБА_3 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 9 березня 2010 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, та листом Державної міграційної служби України. Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 засуджений 27 червня 2017 року вироком Каширського міського суду Московської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 КК Російської Федерації. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікував як замах на злочин умисні дії, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину незаконного збуту наркотичного засобу, групою осіб за попередньою змовою, в особливо великих розмірах, при цьому злочин не був доведений до кінця за обставин, що не залежали від особи. Строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено з 27 червня 2017 року, з моменту проголошення вироку. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк утримання під вартою з 25 серпня 2016 року по день проголошення вироку.

Апеляційною ухвалою Московського обласного суду від 17 серпня 2017 року вирок Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року залишений без змін.

Вирок Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року набрав законної сили 17 серпня 2017 року, що підтверджується розпорядженням про вступ вироку в законну силу.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 4 УФСВП Росії по Саратовській області». Початок строку покарання 25.08.2016 року, кінець строку 24.08.2026 року.

ОСОБА_3 висловив бажання, щоб його передали для відбування покарання в Україну, що підтверджується письмовою заявою засудженого від 01 лютого 2018 року.

Згідно медичної довідки, виданої установою виконання покарання, засуджений ОСОБА_3 здоровий.

Згідно відповіді від 26.06.2018 року, наданої на запит суду Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, хімічна речовина a-пірролідиновалерофенон (синоніми назви: PVP, пірролідиновалерофенон, alfa-pirrolidinovalerofenon, alpha-PVP), яка входить до складу наркотичного засобу, за замах на збут якої був засуджений ОСОБА_5 на території Російської Федерації, включена до списку №2 Таблиці І особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, тому її обіг на території України підпадає під дію заходів контролю, регламентованих Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Розміри речовини a-PVP (PVP) затверджені наказом МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №512/4733, та становлять: невеликі до 0,15 г, великі від 1,5 г до 15,0 г, особливо великі 15,0 г і більше.

Суд, визначаючи статтю (частину статті) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим ОСОБА_3 , враховує, що відповідно до діючого Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, передбачена ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Суд враховує, що на території Російської Федерації речовина, яка містить a-пірролідиновалерофенон, являється наркотичним засобом, а на території України така речовина являється психотропною, проте відповідальність за збут такої речовини (наркотичного засобу чи психотропної речовини) в особливо великих розмірах також передбачена ст.307 КК України.

Вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року ОСОБА_3 засуджений за злочин, передбачений ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, до 10 років позбавлення волі.

Відповідно до пункту першого ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадку, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави. В такому випадку суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Враховуючи положення статті 11 Конвенції суд не вправі призначити обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене у санкції ч.3 ст.307 КК України.

Таким чином, відповідно до діючого закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 27.06.2017 року, як визначено вироком Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року.

Також, згідно вироку Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року ОСОБА_3 слід зарахувати в строк покарання строк перебування його під вартою з 25 серпня 2016 року по день проголошення вироку, тобто по 26.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 28.11.2015 року, оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі застосовується для осіб, які утримувались в установах попереднього ув`язнення на території України в межах кримінального провадження, проведеного у відповідності з вимогами КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Привести у відповідність із законодавством України вирок Каширського міського суду Московської області від 27.06.2017 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, до 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку, тобто з 27 червня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 25 серпня 2016 року по 26 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та до центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області органом, що подав клопотання, та прокурором - протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України протягом семи днів з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1