У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 06.04.1994 Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України 1960 року строком на 2 роки;
- 08.07.1998 Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 18.04.2002 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 23.09.2005 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
- 02.03.2006 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, який звільнений 18.01.2012 умовно-достроково з невідбутим строком 11 місяців 30 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід в даному провадженні ОСОБА_6 не обирався і строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту затримання останнього.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, першочергово заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 .
Обгрунтовуючи клопотання захисник ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_6 з 11 січня 2000 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, з діагнозом: Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, то, відповідно, не до кінця може усвідомлювати свої дії щодо строків подачі апеляційної скарги, неузгодженості своїх показань, обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що, в свою чергу, і призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження. Просить також захисник одночасно врахувати і ту обставину, що договір-доручення про надання правової допомоги ОСОБА_6 було укладено мамою обвинуваченого лише 27 лютого 2018 року, що і призвело до пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пояснення засудженого щодо можливості поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження вироку суду, думку прокурора щодо пропущення захисником строку на оскарження судового рішення та відсутності підстав для його поновлення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 , з наступних підстав.
Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року може бути оскаржений і захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.
Як указують приписи п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів кримінального провадження № 120 131 100 400 084 15 від 20 травня 2013 року видно, що вирок стосовно ОСОБА_6 в даному провадженні ухвалений Дніпровським районним судом м. Києва 17 листопада 2017 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 , який не перебував під вартою, 19 грудня 2017 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою судді-доповідача судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2018 року повернута ОСОБА_6 .
Водночас, обвинуваченому було роз?яснено право як на повторне звернення до суду апеляційної інстанції, так і на касаційне оскарження вказаної ухвали, чим сторона захисту не скористалася, щонайменше протягом 3-х місяців з дня її постановлення, тоді як ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 27 лютого 2018 року уклала з адвокатом ОСОБА_5 договір про надання правової допомоги.
При цьому необхідно вказати, що з матеріалами провадження адвокат ознайомився лише 29 березня 2018 року після укладання договору 27 лютого 2018 року, коли і подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_6 поза межами строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року.
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 .
На дані висновки не можуть вплинути доводи клопотання, яке міститься в апеляційній скарзі, захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 з 11 січня 2000 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, з діагнозом: Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, то, на переконання захисника, відповідно не до кінця усвідомлював свої дії щодо строків подачі апеляційної скарги, неузгодженості своїх показань, обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що, в свою чергу, і призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження, - оскільки діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання, зокрема алкоголю, є наркологічним діагнозом, що не потребує додаткового огляду у психіатра, в разі, якщо у особи не виявлено інших психічних хвороб, а, відтак, даних, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 не усвідомлював свої дії протягом тривалого часу на оскарження судових рішень - не має.
Разом з тим, прийняття даного рішення не позбавляє права засудженого ОСОБА_6 на подачу апеляційних скарг, як на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, так і на ухвалу судді-доповідача судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2018 року, за наявності до того підстав, передбачених ст. 395 КПК України та п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів -

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 .
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3