У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001242 від 22.05.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

в с т а н о в и в :
07.08.2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 369 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий ОСОБА_6 зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001212 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, ч. 3 ст. 368 КК України.

Зазначає, що на даний час органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, ймовірно причетною до незаконного переміщення товарів через державний кордон України та Російської Федерації, розуміючи, що його протиправна діяльність може бути викрита працівниками відділу внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України, двічі, протягом червня - липня 2018 року передав офіцеру внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США у першому випадку, та 700,00 доларів США у другому, за сприяння йому та іншій невстановленій особі у переміщенні товарів через митний кордон України, поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Останній випадок передачі грошових коштів мав місце 31.07.2018 року.

01.08.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 369 КК України.

Вказує, що повідомлена підозра є обґрунтованою та підтверджується наданими до клопотання доказами.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що

підозрюваний вчинив правопорушення, пов`язане із корупцією, не має постійного місця праці, займається протиправною діяльністю по переміщенню товарів через кордон, має зв`язки із особами на території Російської Федерації, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки досудове розслідування ще не завершено, всі його обставини не встановлені, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи розгалужені зв`язки підозрюваного із місцевим населенням та військовослужбовцями ВПС «Краснопілля», ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки інші можливі співучасники правопорушення ще не встановлені, підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню.

За доводами клопотання, запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Альтернативний розмір застави слідчий просить визначити у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, покласти на підозрюваного обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, вважають повідомлену підозру необґрунтованою, а клопотання безпідставним. Додатково зазначають, що у випадку застосування запобіжного заходу, просять визначити такий, що не пов`язаний із позбавленням волі, зокрема у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001242 від 22.05.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно фабули правопорушення, службові особи правоохоронного органу вимагають грошову винагороду за попередньою змовою, а також за фактом пропозиції службовій особі надати неправомірну винагороду.

01.08.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, наданні такої вигоди, за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 органами досудового розслідування не затримувався.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення безпосередньої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Як доказ обґрунтованості підозри, органом досудового розслідування надано наступні докази, що досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання, а саме:

-протоколи від 08.06.2018 року та 31.07.2018 року, згідно яких оглянуто свідка ОСОБА_8 та його службовий автомобіль, в ході огляду виявлено лише особисті та інші речі свідка, грошові кошти відсутні;

-протоколи огляду від 08.06.2018 року та від 31.07.2018 року, згідно яких свідок ОСОБА_8 видав грошові кошти у розмірі 1000,00 доларів США у першому випадку, що містились у пачці цигарок, а також 700,00 доларів США, що містились також у пачці цигарок, у другому випадку, які йому попередньо передав ОСОБА_4 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 24.05.2018 року, який надаючи покази, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, повідомив, що є працівником відділу внутрішньої безпеки Державної прикордонної служби України, та ним здійснювалась перевірка можливої причетності військовослужбовців ВПС «Краснопілля» до протиправного сприяння у переміщенні товарів через державний кордон України. 07.05.2018 року, здійснюючи моніторинг ділянки державного кордону, до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_9 , він зрозумів, що це ОСОБА_4 . Вказаний чоловік, під час бесіди, запропонував йому неправомірну вигоду в розмірі 500,00 доларів США, а в подальшому систематичну винагороду у розмірі 1 500,00 5 000,00 доларів США щомісячно, за не створення перешкод у переміщенні товарів через державний кордон України;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 21.07.2018 року, в ході проведення якого ОСОБА_8 підтвердив свої покази, надані згідно протоколу допиту свідка від 24.05.2018 року;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 31.07.2018 року, який надаючи покази, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, повідомив, що 31.07.2018 року мав зустріч у м. Суми із ОСОБА_10 , в ході якої останній передав йому пачку з під цигарок «Парламент», всередині якої було 700,00 доларів США. При цьому ОСОБА_10 повідомив, що вказані кошти він надає за невтручання свідком у його діяльність по переміщенню товарів через державний кордон України.

Окрім цього, в ході розгляду клопотання, підозрюваний ОСОБА_10 не заперечив своїх зустрічей із ОСОБА_8 та передання останньому грошових коштів, однак, вказує, що такі кошти передавались зовсім в інших цілях, які пов`язані із пасікою його батьків.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані сторонами, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх аналіз та оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно ч. 1, 2 ст. 178 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За приписами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено обґрунтованість повідомленої підозри, а також наявність достатніх підстав вважати, що з достатньо високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів до переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та/або перешкоджати провадженню іншим чином.

Водночас, в судовому засіданні прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено, доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, та того, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи сукупність вказаних обставин, враховуючи вік підозрюваного, той факт, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, скарг від сусідів на його поведінку не було, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, відсутності достатніх доказів безпосередньої причетності підозрюваного до незаконного переміщення товарів через державний кордон України, зважаючи, що на виклики слідчого ОСОБА_4 з`являвся, що прокурор підтвердив в судовому засіданні, однак зважаючи, що він проживає у безпосередній близькості до державного кордону України, тобто з високим ступенем ймовірності може залишити територію України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За переконанням слідчого судді, такий запобіжний захід буде достатній, щоб запобігти вказаним ризикам та буде виправданим за вказаних умов.

Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001242 від 22.05.2018 року за ч.3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого, з 22 години 00 хвилин години вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня.

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- утримуватись від спілкування із свідками та підозрюваним ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню без дозволу суду, прокурора та/або слідчого;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали встановити до 06 жовтня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1