Дата документу 22.06.2018
Справа № 334/2315/17
Провадження № 1-кп/334/104/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

Захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Нікопільського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого на посаді начальника відділу перспективного розвитку та впровадження нової техніки та технологій ПАТ «Запоріжжяобленерго», раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 369 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, з середньотехнічною освітою, фізичної особи підприємця, який має на утриманні неповнолітню житину 2009 року народження, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 за ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 368, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 369 КК України.
У судовому прокурором заявлено клопотання щодо обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів,поклавши на останнього обов`язки не залишати цілодобово місце свого мешкання, повідомляти суд про зміну місця проживання, прибувати за викликом до суду, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у справі, носити електронний засіб контролю. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень. На цей час наявні ризики того, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, може почати ухилятися від суду, іншим способом перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілих у справі. Жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив щодо можливості застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що він не ухиляється від суду та не жодними чином не перешкоджає провадженню, прибуває за викликом.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо можливості застосування домашнього арешту, вказавши, що прокурором не доведено наявність ризиків переховування чи іншого перешкоджання судовому провадженню. На цей час всі докази зібрані, тому знищити чи пошкодити їх в обвинуваченого немає жодної можливості. Обвинувачений виконує всі свої процесуальні обов`язки. Підстави для застосування домашнього арешту відсутні.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заперечували щодо можливості задоволення клопотання прокурора.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.
Існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Те, що може вважатись обґрунтованим, залежить від сукупності обставин.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, метою якого є забезпечення належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, врахувати тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
При вирішенні вказаного питання суд приймає до уваги і те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування запобіжного заходу є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я, майнового стану обвинуваченого, поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: ухилення від суду, вплив на свідків та потерпілих у справі, проте приходить до висновку щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки воно зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
За вказаних обставин клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду.
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
Вказані обов`язки покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 на два місяці з дня постановлення ухвали.
В іншій частині вимог відмовити.
Роз`яснити обвинуваченого ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Повний текст виготовлений 22 червня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1