Справа № 289/1272/16-к
Номер провадження 1-о/289/2/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву заступника керівника Коростишівської місцевої прокурори ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше судимого 19.07.2016 Печерським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла заява заступника керівника Коростишівської місцевої прокурори ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком один рік.
ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що у нього 31.07.2016 близько 18:00 години в с. Забілоччя Радомишльського району Житомирської області на місцевому стадіоні, після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла суперечка із останньою, в ході якої ОСОБА_5 , піднявши із землі порожню скляну пляшку та наніс один удар по голові ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани та садна голови, які по своїй категорії відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, таким чином вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, в цей же день 31.07.2016 близько 18 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив та усвідомлюючи протиправність вчиняємих дій, непомітно для ОСОБА_7 взяв її мобільний телефон марки «HTS» із двома сім-картами мобільних операторів «Київстар», «МТС», та із встановленою флеш картою, яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1540 грн. та таким чином вчинив своїми умисними діями кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирок набрав законної сили 10.06.2017.
В обгрунування своєї заяви прокурор зазначає, що після винесення судом вироку та набрання ним законної сили, а саме 20.12.2017 із листа Радомишльського РВ з питань пробації стало відомо, що вироком від 19.07.2016 Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Таким чином, 31.07.2016, ОСОБА_5 , перебуваючи на іспитовому терміні, маючи судимість не знятою і не погашеною у встановленому законом порядку, знову вчиняє нові злочини.
Під час судового розгляду вже будучи засудженим ОСОБА_5 зазначив, що він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався. Дослідженою в судовому засіданні вимогою про судимість встановлено, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 407 КК України та рішення по вказаній справі судом не прийнято, в зв`язку із чим вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком один рік.
Таким чином при ухваленні Радомишльським районним судом Житомирської області обвинувального вироку від 11.05.2017 відносно ОСОБА_5 суду не були відомі обставини щодо засудження останнього вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016 за ч. 4 ст. 407 КК України, що призвело до неправильності вироку під час розгляду справи.
В судовому засіданні прокурор заяву підтримав, просить її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій проти задоволення заяви прокурора не заперечує, просить справу розглядати без її участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював встановлені вироком від 11.05.2017, який наразі переглядається, обставини, однак, просив суд врахувати наявність у нього двох неповнолітніх дітей, які хоч і не проживають разом із ним, проте, він допомагає їх утримувати. Крім того просить суд врахувати ту обставину, що він протягом двох років виконував призначені судом обов`язки, виправився і намірів вчиняти в майбутньому злочинів не має.

Розглянувши заяву та заслухавши прокурора, вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява прокурора підлягає задоволенню, вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 підлягає перегляду із постановленням нового вироку, оскільки під час його ухвалення при призначенні покарання ОСОБА_5 помилково не було застосовані норми ч. 1 ст. 71 КК України, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно з ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 466 КПК України, суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.
В судовому засіданні ОСОБА_5 просив не досліджувати докази, що були встановлені під час розгляду справи судом вперше, зазначав, що вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України визнає, обставини встановлені судовим рішенням, що переглядається, він не оспорює.
Прокурор просив не досліджувати докази, що були встановлені під час розгляду справи, оскільки обвинувачений обставини вчинених правопорушень не оспорює.
За таких обставин, з урахуванням позиції прокурора, думки обвинуваченого, керуючись нормами ст. 466 КПК України, суд доходить висновку не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами.
Як вбачається із матеріалів справи, вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 ОСОБА_5 , засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком один рік. Із матеріалів справи вбачається, що на час постановлення цього вироку були відсутні відомості щодо вироку Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Таким чином, вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 слід скасувати за нововиявленими обставинами, що передбачені п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України.
Висновки суду про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами і ніким не оскаржуються.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і перевиховання.
Призначаючи покарання суд враховує обставини вчинених злочинів, ступінь їх тяжкості, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей, з урахуванням наявності як пом`якшуючої так і обтяжуючої обставини.
Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
За роз`ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки нові злочини за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.
Таким чином, розглянувши заяву прокурора про перегляд вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, а вказаний вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку в частині призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 459-467 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Коростишівської місцевої прокурори ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.05.2017, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік в частині призначеного покарання скасувати за нововиявленими обставинами.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за сукупністю злочинів покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2017 і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 затримати та направити для відбування призначеного судом покарання.
Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)