АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/628/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1533/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.03.2018 року про відмову в затвердженні угоди та повернення обвинувального акту для продовження досудового розслідування,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.03.2018 року відмовлено в затвердженні угоди від 30 січня 2018 року по кримінальному провадженню №0000009 відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а обвинувальний акт повернуто першому заступнику військового прокурора Харківського гарнізону для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування вказаної ухвали районний суд зазначив, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 пред`явлено не конкретне обвинувачення, під час формулювання обвинувачення не враховані положення ст. 91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч. 1 ст. 369-2 КК України. Дані суперечності виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та з урахуванням викладеного в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості вказують на відсутність в обвинувальному акті посилань на фактичні обставини справи, які б давали можливість визначити правильність кваліфікації дій обвинуваченого з урахуванням особливостей об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 складу злочину.

Крім того вказав, що зі змісту поданої суду для затвердження угоди про визнання винуватості слідує, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та чинного законодавства України, зокрема, умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

А саме в угоді про визнання винуватості зазначено, що сторони визначили ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.. При цьому, в угоді зазначено, що сторони дійшли до такого покарання враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, але дане посилання є досить суперечливим і належним чином сторонами кримінального провадження не підтверджено. Крім того сторонами належним чином не вмотивовано призначення покарання у вигляді штрафу з урахуванням санкції відповідної статті, враховуючи, що санкція даної статті передбачає покарання від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі. Крім того визначене в угоді між прокурором та ОСОБА_7 покарання як умова угоди, не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, що обмежує суд в ухваленні законного та обґрунтованого вироку за наслідками угоди, а також укладенням угоди можуть бути порушені права та свободи ОСОБА_10 , стосовно яких відсутні обвинувальні вироки суду. Стосовно останнього, має місце кримінальне провадження, однак в обвинувальному акті, вказано, що винність даної особи вже встановлено, оскільки посилання здійснено на його прізвища, що на думку суду є недопустимим.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.03.2018 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

В обгрунтування вимог посилається, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті викладено усі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі і фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме зазначено час, місце, спосіб, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, отже стороною обвинувачення додержано усіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України щодо складання обвинувального акту, в тому числі і фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Крім того посилається, що зазначена судом першої інстанції така невідповідність обвинувального акта, як наявність суперечностей між викладеними обставинами злочину та їх правовою кваліфікацією, є формальною, так як у підготовчому судовому засіданні суд не з`ясовує обставин вчинення кримінального правопорушення та не вирішує питання про доведеність вини, оскільки це прерогатива суду під час проведення судового розгляду.

Крім того, суд відмовив в затвердженні угоди, вважаючи визначене в угоді покарання у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, таким, що не відповідає інтересам суспільства, направленого на боротьбу з корупційними злочинами. При цьому суд не враховав ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро покаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, зобов`язався вчиняти дії з метою співпраці у викритті кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_10 , стосовно якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294 та вчиняти дії з метою співпраці з правоохоронними органами у викритті та виявленні аналогічних та інших кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, заробітна плата якого складає близько 6000 гривень на місяць, не прийнято до уваги суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень.

Вважає ухвалу районного суду необгрунтованою, підстави для незатвердження угоди та повернення обвинувального акту прокурору є формальними та не

сприяють гарантуванню задекларованих законодавством принципам верховенства права та розумності строків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.03.2018 року скасувати в повному обсязі та постановити нову ухвалу, якою затвердити угоду від 31 січня 2018 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

В обгрунтування вимог посилається на те, щопорушень вимог кримінального процессуального законодавства України під час досудового слідства, у т.ч. щодо кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 допущено не було, а думка суду в ухвалі від 5 березня 2017 року, щодо нібито про відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та наявність у його діях ознак можливих злочинів передбачених ст.ст. 368-3 або 368-4, 368, 369, 190 КК України є помилковими, оскільки суд не мав можливості вивчити наявні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Крім того зазначає, що в ході судового розгяду угоди про визнання винуватості від 31 січня 2018 року та при винесенні ухвали від 5 березня 2018 року суд вийшов за межі своїх повноважень щодо призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст28, ч.2 ст. 369-2 КК України, так як згідно вимог ст 472 КПК України, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення зазначається в угоді по домовленності між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Суд не вправі призначити інше покарання, ніж зазначене в угоді.

Вважає обвинувальний акт таким, що відповідає вимог КПК України, а ухвалу суду безпідставною.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ; думку захисника та обвинуваченого , які підтримали апеляційну скаргу захисника ; дослідивши матеріали кримінального провадження , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню , а апеляційна скарга захсинка частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції за результатами підготовчого судового засідання має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Зазначений перелік рішень суду за результатами підготовчого судового засідання є вичерпнним.

Отже, діючий кримінальний процесуальний кодекс не передбачає можливість за наслідками підготовчого судового засідання одночасно відмовити в затвердженні угоди та повернути обвинувальний акт прокурору. Відповіднодо змісту ст. 314 КПК України законодавець встановив чітку послідовність дій та повноважень суду першої інстанції ящо кримінальне провадження надійшло з угодою та обвинувальним актом або тільки з обвинувальним актом.

В цьому випадку суд може затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування . В цьому разі суд дає оцінку лише угоді і повертає саме матеріали кримінального провадження , а не обвинувальний акт, тому це рішення апеляційному оскарженню не підлягає.

Посилання суду першої інстанції при поверненні обвинувального акту на його неконкретність є безпідставними , оскільки в обвинувальному акті прокурором зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, відповідна правова кваліфікація та формулювання обвинувачення.

Посилання суду першої інстанції на невірну правову кваліфікацію дій обвинуваченого виходить за коло питань , які вирішуються в ході підготовчого засідання відповідно до вимог ст. 314 КПК України. Вирішення питання правильної кваліфікації дій особи прямо передбачено ст. 368 КПК України і відповідною стадією процесу.

При цьому колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку доводам апеляції прокурора та захисника , що умови укладеної з ОСОБА_7 угоди відповідають вимогам закону, оскільки ухвали суду першої інстанції щодо відмови в затвердженні угод , якщо вони постановлені з дотриманням КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Таким чином в справі за обвинуваченням ОСОБА_7 судом першої інстанції ухвалено непроцессуальне рішення.

Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370, 314 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням вимог апелянтів колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити , а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково , ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 березня 2018 року щодо ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді-