Справа № 405/3934/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника СВК «Агрофірма Маріампольська» адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 02.04.2018 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права СВК «Агрофірма Маріампольська» (), шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі реєстраторам та нотаріусам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною засновників (учасників) кооперативну, зміною директора кооперативу, зміною місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи кооператива, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної юридичної особи.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування № 0000121 від 02.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 30.03.2018, державним реєстратором Кіровоградської обласної філії Комунального підприємства «Благоустрій шевченківського району Кундас Вікторією Андріївною внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими змінено керівника форму власності сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Маріампольська» та змінено склад власників. ОСОБА_5 здійснювала зазначені реєстраційні дії на підставі наданих їй документів, а саме протоколів загальних зборів СВК «Агрофірма Маріампольська» від 27.02.2015 та від 11.03.2016, якими було наче б то ліквідовано СВК «Агрофірма Маріампольська» шляхом реорганізації та перетворено у ТОВ «Агрофірма Маріампольська».

Відповідно до допитів членів правління та учасників СВК «Агрофірма Маріампольська» жодних рішень про ліквідацію або реорганізацію підприємства на зборах не піднімалося та жодного рішення не приймалося. Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що зазначені протоколи загальних зборів СВК «Агрофірма Маріампольська» від 27.02.2015 та від 11.03.2016 посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , проте відповідно до офіційно отриманих відповідей від ОСОБА_6 встановлено, що жодних нотаріальних дій з зазначених фактів вона не здійснювала.

Крім цього, новими засновниками ТОВ «Агрофірма Маріампольська» визначені ТОВ «Глянець» з 70% статутного капіталу та керівник СВК «Агрофірма Маріапольська» ОСОБА_7 .. Для здійснення реєстраційних дій, а саме ліквідації СВК «Агрофірма Маріамполська» та створення ТОВ «Арофірма Маріампольська» протоколи загальних зборів СВК «Агрофірма Маріампольська» від 27.02.2015 та від 11.03.2016 надавалися державному реєстратору Кіровоградської обласної філії Комунального підприємства «Благоустрій шевченківського району ОСОБА_5 відповідно до вилученої заяви ОСОБА_8 , який є керівником ТОВ «Глянець» та відповідно до поданих документів вказане підприємство увійшло до числа засновників ТОВ «Агрофірма Маріампольська».

02.04.2018 державному реєстратору Кіровоградської обласної філії Комунального підприємства «Благоустрій шевченківського району ОСОБА_5 знову було надано заяви для вчинення реєстраційних дій, а саме зміни засновників ТОВ «Агрофірма Маріампольська», відповідно до якої ТОВ «Глянець» здійснило відчуження 70 % частки статутного капіталу ТОВ «Агрофірма Маріампольська» на користь ТОВ «Вермонт Альянс». Вказані заяви були надані ОСОБА_9 , якого в подальшому було призначено керівником ТОВ «Агрофірма Маріампольська».

В ході проведення досудового розслідування отримано достовірну інформацію, що незаконні дії відносно СВК «Агрофірма Маріампольська», в тому числі його корпоративних прав, що в цілому створюють майновий фонд підприємства вчинені невстановленими особами, з метою отримання в результаті цього, незаконної матеріальної вигоди. Як наслідок, в результаті зміни складу власників та підписантів (уповноважених осіб підприємства, що можуть розпоряджатися його майновим фордом), існує реальна загроза незаконного відчуження усього майнового фонду підприємства не встановленими особами та використання його у власних корисливих цілях.

З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.

Слідчий в судовому засіданні підтримав дане клопотання.

Представник СВК «Агрофірма Маріампольська» адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Заслухавши учасників та дослідивши надані стороною кримінального провадження матеріали слідчий суддя вважає необхідним задоволення клопотання слідчого і застосування арешту на майно.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.. 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Надані слідчому судді матеріали свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зазначене в клопотанні слідчого майно, а саме: корпоративні права СВК «Агрофірма Маріампольська» відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Також під час розгляду клопотання встановлено наявність підстав вважати, що невстановлені досудовим розслідуванням особи можуть у визначеним законодавством порядку незаконно відчужити, розпорядитися та/або використати майно СВК «Агрофірма Маріампольська» третім особам ( суб`єктам господарювання), так як наслідок добросовісним набувачам, що в подальшому позбавить можливості накладення арешту на вказане майно, а тому на думку слідчого судді наявні передбачені законом підстави для постановлення ухвали про накладення арешту.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 02.04.2018 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права СВК «Агрофірма Маріампольська» (), шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі реєстраторам та нотаріусам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною засновників (учасників) кооперативну, зміною директора кооперативу, зміною місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи кооператива, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо вказаної юридичної особи.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10