Справа № 202/3416/18
Провадження № 1кп/202/96/2018
УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Індустріального МВ з питань пробації ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні подання Індустріального МВ м. Дніпра з питань пробації Південно-Східного МРУ ПВКППМіністерства юстиції України про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_5 до позбавлення волі з випробуванням для відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и в:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ст. 75 КК України та обрано покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки.
Начальник органу пробації звернулася до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно ч.2 ст.78 КК України у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що засуджений злісно порушує обов`язки суду встановлені ст.76 КК України, не прибуває на виклики органу пробації, де його було постановлено на облік та установлено дні реєстрації.
12.10.2017 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до Індустріального РС з питань пробації, де був ознайомлений з обов`язками, покладеними на нього судом та із днями явки на реєстрацію. Однак, після цього 19.12.2017 та 02.01.2018 року засуджений для реєстрації не з`являвся, про причини неявки не повідомив. Пізніше, 16.01.2018 року ОСОБА_5 прибув до Індустріального РС з питань пробації та пояснив, що пропустив дні реєстрації, оскільки перебував на роботі в с. Іларіонове, але підтверджуючих документів не надав. Після цього, 20.02.2018 року засуджений знову не з`явився для реєстрації, а 21.02.2018 року повідомив, що не прибув до Індустріального РС з питань пробації без поважної причини. Потім 02.05.2018 року ОСОБА_5 знову не з`явився, після чого 04.05.2018 року пояснив, що переплутав дні явок.
Крім того, відносно ОСОБА_5 були складені адміністративні протоколи за ст.173 КУпАП від 20.10.2017 р., за ч.1 ст.175-1 КУпАП від 06.03.2018 р., за ст.173 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП від 07.04.2018 року.
Представник відділу з питань пробації клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився з порушенням ним умов проходження іспитового строку, але стверджує, що немає можливості виконувати покладені на нього обов`язки у зв`язку із скрутним становищем у якому він опинився: мала дитина, хвора мати.
Вважає, що відстав для скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування призначеного судом покарання не має.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання, оскільки під час іспитового строку засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення, та не виконував покладені на нього обов`язки, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання.
Заслухавши прокурора, представника відділу з питань пробації, засудженого, дослідивши клопотання та особову справу суд приходить до наступних висновків.
Згідно матеріалів справи, засуджений для реєстрації до органу пробації не з`являвся, обов`язки, покладені вироком суду не виконує, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що на думку суду свідчить про те, що він ухиляється від відбування покарання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з умовами та порядком відбуття покарання визначеного вироком суду, а також наслідками їх невиконання, свідомо систематично, чотири рази вчинив правопорушення, що потягли адміністративні стягнення.
Згідно ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженого до органу пробації, не навів їх засуджений і в судовому засіданні при розгляді цього подання.
Під час розгляду подання суд переконався у тому, що ОСОБА_5 безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених судом, як умов відбування покарання з випробуванням, байдуже відноситься до наслідків порушення умов відбування покарання з випробуванням. Вважає нормою розпивати алкогольні напої під під`їздом будинку чи вчиняти хуліганські дії.
Оскільки, вищевикладені факти свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а також неможливість його виправлення без реального відбування покарання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Керуючись викладеним та ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 57, 58 КВК України, суд, -

ухвалив:
Подання - задовольнити.
Відмінити засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.
У відповідності до ч.2 ст. 57 КВК України направити засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, яке призначено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з дня його фактичного затримання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1