Провадження № 1-кп/638/502/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004391 від 06.09.2017 у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт. Нова Водолага, Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освіто, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , без визначеного місця мешкання,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 29 червня 2017 року, приблизно о 14 годині діючи умисно та узгоджено, за попередньою змовою в групі осіб з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені в окреме провадження до його розшуку, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи сумісний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшли до пункту прокату гіроскутерів, розташованого в будинку АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою приватну підприємницьку діяльність по наданню у прокат гіроскутерів потерпілий ОСОБА_6 . Реалізуючи свій єдиний сумісний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що повертати майно вони не мають наміру, підсудний ОСОБА_3 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені в окреме провадження до його розшуку, звернулися до потерпілого ОСОБА_6 з пропозицією надати їм у тимчасове користування гіроскутер, за що повинні були сплатити грошові кошти у сумі 200 гривень за час користування при поверненні гіроскутера у пункт прокату, надавши потерпілому загальногромадянський паспорт підсудного ОСОБА_3 , в якості документа який посвідчує його особу. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи введений таким чином в оману та будучи впевненим, що майно дійсно береться у прокат і буде повернуте, передав підсудному ОСОБА_3 та особі, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені в окреме провадження до його розшуку, гіроскутер марки «Ninebot mini» вартістю 9775 гривень. Після чого підсудний ОСОБА_3 та особа матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження до його розшуку, не маючи наміру на виконання своїх зобов`язань не бажаючи та не маючи наміру повертати майно, з отриманим зазначеним гіроскутером покинули пункт прокату та розпорядилися отриманим шахрайським шляхом майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 9775 гривень.

Крім того, підсудний ОСОБА_3 05 вересня 2017 року, приблизно о 03 годині діючи повторно, умисно та узгоджено, за попередньою змовою в групі осіб з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження до його розшуку, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи сумісний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де побачили підсобне приміщення, розташоване не першому поверсі, в якому зберігалося належне потерпілому ОСОБА_7 майно. Реалізуючи свій єдиний сумісний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підсудний ОСОБА_3 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження до його розшуку, шляхом злому віконця, проникли в зазначене підсобне приміщення, звідки таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме : бідон ємкістю 100 літрів вартістю 488 гривень, шланг ПВХ довжиною 25 метрів вартістю 360 гривень, гірський велосипед вартістю 2000 гривень. Після чого з місця вчинення злочину з викраденим зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2848 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, він 29.06.2017 сумісно з ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшли до пункту прокату гіроскутерів, розташованого в будинку АДРЕСА_2 . Надавши потерпілому ОСОБА_6 свій паспорт він та ОСОБА_8 отримали в користування гіроскутер, який згодом реалізували, гроші витратили на власні потреби. 05.09.2017 він сумісно з ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де побачили підсобне приміщення, розташоване не першому поверсі. Шляхом зламу вікна вони проникли до приміщення звідки викрали майно, а саме : бідон, бухту шлангу, велосипед, яке згодом реалізували, гроші витратили на власні потреби. Ініціатором вчинення зазначених злочинів був ОСОБА_8 . У вчинені вказаних злочинів щиро кається.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України по факту заволодіння належним потерпілому ОСОБА_6 майном шляхом обману, з посиланням на вчинення зазначених дій за ознакою повторності.

Суд вважає за необхідне з обвинувачення підсудного ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України, виключити кваліфікуючу ознаку повторності, так як на час вчинення вказаного злочину, ОСОБА_3 є особою, яка не судима в силу ст. 89 КК України та такою, що не вчиняла злочинів, зазначених в п. 1 примітки до ст. 185 КК України.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив : заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ), вчинене за попередньою змовою групою осіб; таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підсудного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, на час вчинення злочинів не працював, постійного місця мешкання не мав, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, в ході досудового розслідування ухилявся від слідства та порушував умови обраного запобіжного заходу, у зв`язку з чим перебував у розшуку, за висновком складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції його від суспільства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_3 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_3 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 22.11.2017 та утримується в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному з вказаного числа.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 2848 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 цивільний позов визнав в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення на користь потерпілого зазначеної суми у відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних злочинів, так і розмір зазначеного цивільного позову, проти якого останній не заперечує, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудного ОСОБА_3 вказану суму на користь потерпілого.

При проведенні судово товарознавчих експертиз та судово дактилоскопічної експертизи, експертами державних спеціалізованих установ - Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та Харківський науково дослідний експертно криміналістичний центр МВС України були витрачені кошти в загальній сумі 3538 гривень 30 копійок, які цільовим призначенням були виділені цім установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 01.11.2017, було накладено арешт на паспорт громадянина України та оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я підсудного ОСОБА_3 , які були вилучені 18.09.2017 в ході огляду місця події у потерпілого ОСОБА_6 та які були визнані речовими доказами по зазначеному кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а також те, що зазначені документи є такими, що встановлюють особу підсудного, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 25.03.2009 Новодолазьким РВ УМВС України у Харківської області та оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я підсудного ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, підлягають направленню до Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) » для приєднання до особової справи підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону : за 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 , визначити до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 22 листопада 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3538 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 2848 гривень.

Речові докази : паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 25.03.2009 Новодолазьким РВ УМВС України у Харківської області та оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я засудженого ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - направити до Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) » для приєднання до особової справи засудженого.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 01.11.2017 на паспорт громадянина України та оригінал картки фізичної особи платника податків на ім`я засудженого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1