Єдиний унікальний номер 242/3370/16-к
Номер провадження 11-кп/775/184/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, останній раз 22.12.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 4 місяців арешту та штрафу в розмірі 850 гривень, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Визначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. виконувати самостійно. Стягнуто 3496, 30 грн. витрат на проведення експертиз. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку в період з 04 вересня по 05 вересня 2015 року, з 23:00 до 04:00 та 10 грудня 2016 року, перебуваючи у АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник розбивши скло на балконі, до квартири АДРЕСА_4 та викрав велосипед, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 986, 30 грн.

Крім того, 19 березня 2016 року, приблизно о 06:00, перебуваючи у рейсовому автобусі Селидове-Курахово, на території м. Гірник, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, викрав з пакету ОСОБА_8 мобільний телефон, вартістю 838, 77 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 30 червня 2016 року, точної дати і часу слідством не встановлено, у вечірній час доби, обвинувачений, перебуваючи в балці неподалік від с. Вишневе, м. Селидове Донецької області, точного місця слідством не встановлено, діючи умисно, з метою особистого вживання, без мети збуту, зірвав рослини маку та почав їх зберігати у синтетичному мішку. В подальшому направився до дому, проте біля буд. АДРЕСА_5 був затриманий співробітниками поліції. Вказані рослини є наркотичним засобом - макова соломка, масою 2064 г., в перерахунку на суху речовину - 586,14 г., які обвинувачений, умисно, незаконно, придбав та зберігав у великих розмірах без мети збуту.

Крім того, протягом серпня та жовтня 2016 року обвинувачений, перебуваючи у м. Селидове, діючи умисно, повторно, незаконно, з метою особистого вживання, без мети збуту, зірвав дикорослі рослини коноплі, які в подальшому висушив за місцем мешкання у АДРЕСА_2 та зберігав наркотичну речовину канабіс, масою 15,16 г., 14,60 г., та 11,84 в перерахунку на суху речовину 13,70 г., 13,29 г. та 10,66 г. відповідно.

Також, 20 серпня 2016 року, обвинувачений, приблизно о 00:20, за попередньою змовою з особою, відносно якої кримінальне провадження закрито, перебуваючи на горищі буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою раніше заготовленого секатора, вкрали кабель вартістю 148,70 грн., який поклали в поліпропіленовий мішок та з викраденим майном спустились на другий поверх, де були викриті та затримані мешканцем вищевказаного будинку. При цьому ОСОБА_9 та особа, відносно якої кримінальне провадження закрито, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення спільного злочину до кінця, а саме розпорядились викраденим кабелем, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, 10 грудня 2016 року, приблизно о 22 :00, обвинувачений, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, зірвавши замок, проник до домоволодіння АДРЕСА_6 та викрав пральну машину, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 06 січня 2017 року, приблизно о 11:20, перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «АТБ- маркет», магазин «Продукти 181», що розташований у м. Селидове, вул.. Карла Маркса, 33 Б, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, викрав чотири палки ковбаси, чим заподіяв вказаному магазину матеріальну шкоду у розмірі 324,37 грн.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким засудити обвинуваченого на той же строк, з належним застосуванням вимог ст. ст. 70, 71 КК України, без вказівки на самостійне виконання штрафу. Зазначає, що суд безпідставно не поглинув призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу. Також не правильно застосував принципи призначення покарання, передбачені ст. 70, 71 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 К України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку і остаточно за сукупністю вироків.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при визначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, виходячи із зазначених вимог закону, у випадку засудження за один із злочинів до покарання у виді штрафу суд, призначаючи остаточне покарання за правилами ст. 70 КК України, повинен застосувати або принцип поглинення штрафу більш суворим видом покарання, або принцип повного складання покарань, з вказівкою на самостійне виконання покарання у виді штрафу.

Як встановлено з матеріалів провадження, вироком Селидівського міського суду від 22.12.2016 ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді 4 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 гривень.

Кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений вчинив 05.09.2015, 20.08.16 та 10.12.2016, тобто до ухвалення вироку Селидівського міського суду від 22.12.2016.

За таких обставин суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 , правильно керувався положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та призначив покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Селидівського міського суду від 22.12.2016 у виді 4 місяців арешту та штрафу в розмірі 850 грн., більш суворим покаранням за даним вироком та визначив покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Разом з тим, при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, суд неправильно застосував положення ст. 71 КК України, повторно приєднав частину невідбутого покарання за вироком Селидівського міського суду від 22.12.2016 у виді 4 місяців арешту та штрафу у сумі 850 гривень, які поглинуті покаранням у виді 3 років позбавлення волі, тобто фактично двічі засудив обвинуваченого за вказаним вироком.

З урахуванням викладеного, суд мав до покарання, визначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Селидівського міського суду від 22.12.2016 та за новими злочинами, передбаченими ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, скоєними до ухвалення вироку, після чого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю або частково приєднати покарання, визначене на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю нових злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Отже, суд при ухваленні вироку допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині призначеного покарання.

Слід зазначити, що вимоги прокурора щодо скасування вироку суду та винесення нового не підлягають задоволенню, оскільки ним не наведено жодної з підстав, передбачених ст. 420 КК України, а зазначені ним вимоги фактично поліпшують становище обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_6 засудженим до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року більш суворим покаранням за цим вироком вважати ОСОБА_6 засудженим до 3 (трьох) років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_6 засудженим до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, невідбутої частини покарання, призначеного цим вироком та вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді