Справа №295/6588/18
УХВАЛА
Іменем України

26.07.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

розглянувши клопотання про скасування арешту майна по кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника 29.05.2018 року звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт та заборону відчужувати кошти з банківського рахунку ПП «Житомиркомплексбуд» (35763423) відкритого у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 311744), а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (українська гривня, євро, долар США, російський рубль) в частині видаткових операцій, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2017 року. В обгрунтування клопотання зазначено, що накладений арешт є формальним та таким, в якому відпали правові підстави для арешту, органом досудового розслідування та слідчим суддею не наведено фактів щодо вчинення посадовими особами ПП «Житомиркомплексбуд» кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України, а також органом досудового слідства не вказано жодної ознаки фіктивності ПП «Житомиркомплексбуд».
В судовому засіданні представник ПП «Житомиркомплексбуд» - ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 , який здійснює повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні №000057, в судовому засіданні заперечував проти клопотання та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що арешт накладено обґрунтовано та підстави його накладення існують на даний час.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000057, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2017 року накладено арешт та заборонено відчужувати кошти з банківського рахунку, відкритого ПП «Житомиркомплексбуд» (35763423) відкрито банківські рахунки у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 311744), а саме: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (українська гривня, євро, долар США, російський рубль) в частині видаткових операцій.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17.08.2017 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалу Богунського районного суду м. Житомира про арешт майна залишено без змін.
Підставою для накладення арешту судом зазначено те, що діяльність ТОВ «Житомиркомплексбуд» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про ненабуття належним чином цивільної право-дієздатності. Таким чином, фінансово- господарські операції ТОВ «Житомиркомплексбуд» є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами. Кошти на банківських рахунках є доказом вчинення злочину і можуть підлягати спеціальній конфіскації, оскільки вказані кошти використовувалися для незаконного формування податкового кредиту з ПДВ для реально-діючих суб`єктів господарської діяльності по ланцюгу постачання.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З системного аналізу норм кримінального процесуального Кодексу можна зробити висновок, що на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Підстави, наведені в клопотанні про скасування арешту майна представником ПП «Житомиркомплексбуд» є недостатніми та не дають можливості встановити, що арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках накладено необґрунтовано або потреба в подальшому накладенні арешту відпала, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для скасування арешту майна.
З урахуванням викладеного та зважаючи на завдання арешту майна, передбачені другим абзацом ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для скасування арешту відсутні, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України, а тому в задоволенні клопотання ПП «Житомиркомплексбуд» слід відмовити.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про скасування арешту з майна оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту та заборони відчужувати кошти з банківських рахунків, відкритих ПП «Житомиркомплексбуд» у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1