Справа № 461/4644/18
Провадження № 1-кс/461/4893/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 19.06.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000191 щодо невиконання слідчим Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 ухвали Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2016 р. та направити матеріали прокурору Львівської області для організації проведення об`єктивного досудового розслідування і прийняття законного рішення відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства. Мотивуючи її тим що, слідчим не проведено в повному обсязі досудове розслідування по даному кримінальному провадження, а натомість винесено постанови про закриття кримінальних проваджень. З даною постановою не погоджується, тому просить слідчого суддю таку скасувати.

У судовому засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні до неї. Просив слідчого суддю скаргу задоволити.

У судовому засідання слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 вимоги скарги заперечили, вважають її безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена відповідно до вимог закону. Просили слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , вивчивши скаргу та надані до скарги матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження №0000191 від 23.03.2018, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 23.03.2018 за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.

27.04.2018 кримінальне провадження №0000054 від 23.03.2018 поставою прокурора у кримінальному провадженні об`єднано з кримінальним провадженням №0000033 від 02.03.2018, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000033.

14.06.2018 поставою прокурора у кримінальному провадженні з кримінального провадження №0000033 від 02.03.2018 виділено в окреме провадження кримінально провадження за заявою ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та йому присвоєно №0000191.

19 червня 2018 р. слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 23.03.18, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2016 ухвалено скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 11.08.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000052, задовольнити. Скасовано постанову старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання. Зобов`язано старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 провести одночасний допит ОСОБА_3 і осіб на яких він вказав у своїй заяві про вчинення злочину.

Відповідно до заяви про вчинення злочину ОСОБА_3 від 11.03.16, він вказує про неправомірні дії працівників Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також гр. ОСОБА_12 .

Згадана вище ухвала слідчого судді від 26.08.2016, надійшла у Галицький ВП ГУ НП у Львівській області 12.09.2016 та відповідно до наявної візи її виконання 14.09.16 доручено слідчому ОСОБА_8 , останнім отримана під розпис.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 01.08.2017 на ім`я слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , 01.08.2017 він прибув для проведення одночасних допитів за викликом, однак протилежна сторона не з`явилась, а тому ОСОБА_3 просить зобов`язати іншу сторону надати документи про причину неявки, забезпечити явку (можливо приводом) іншої сторони на одночасний допит.

18.10.2017 слідчою ОСОБА_9 проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , під час якого згадані свідки від дачі показань відмовились згідно ст.63 Конституції України.

Таким чином, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львова від 26.08.2016 зобов`язано старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 провести одночасний допит ОСОБА_3 і осіб яких він вказав у своїй заяві про вчинення злочину, однак 02.09.2016 ведення розслідування у даному кримінальному провадженні доручено іншому слідчому - ОСОБА_8 , а відтак ОСОБА_7 не мав передбачених законом підстав для проведення після 02.09.2016 слідчих чи процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000052. Окрім цього, згадана ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2016 надійшла у Галицький ВП ГУ НП у Львівській області 12.09.2018, її виконання ОСОБА_7 не доручалось, останній з вказаною ухвалою слідчого судді ознайомлений не був, а відтак у ОСОБА_7 не було умислу на невиконання цієї ухвали слідчого судді, тому у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Крім цього, слідчий в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_13 у своїй постанові зазначив, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2016 у кримінальному провадженні №0000052 не зобов`язувала інших слідчих Галицького ВП у Львівській області проводити будь-які слідчі дії.

Таким чином, в ході проведення досудового розслідування не встановлено жодних доказів, які б вказували на наявність прямого умислу щодо невиконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 26.08.2016 у кримінальному провадженні №0000052 в діях інших слідчих Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, оскільки слідча ОСОБА_6 не була ознайомлена з вказаною ухвалою слідчого судді, а слідчий ОСОБА_8 та слідча ОСОБА_9 вживали заходів до проведення одночасного допиту ОСОБА_3 і осіб, на яких він вказав у своїй заяві про вчинення злочину.

Однак, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Встановлено, що слідчим не проведено в повному обсязі досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема не були досліджені розбіжності в показах заступника начальника СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 , слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 і слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , шляхом проведення одночасного допиту з потерпілим ОСОБА_3 . Також слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій відповідно до вимог КПК України.
Тому, слідчий прийшов до помилкового висновку щодо закриття кримінального провадження. Оскільки, слідчим не вживалися всі необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст. 91,92, 93 КПК України).

Частиною 1 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст. ст.2, 91, 93, 94, 303-307, 369, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 19.06.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000191 від 23.03.2018 р. за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1