Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/50/18-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця с.Перга Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, не інваліда, не депутата, судимого:
- 13.02.1995 року Коростенським районним судом Житомирської області за ст.17 ч.1 ст.117, ч.2 ст.141, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 27.08.2008 року Беляєвським районним судом Одеської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
14 жовтня 2017 року, об 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, знаходячись поблизу домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_3 , і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, пройшовши на подвір`я зазначеного домогосподарства, де підійшовши до цегляного сараю, вхідні двері якого були не замкнені, проник до середини приміщення, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: дорожній велосипед, торгової марки «Ardis Славутич», сірого кольору, бувшого у використанні, вартістю 846.11 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши при цьому ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. З вартістю, яку зазначено у висновку експерта № 018/573 від 15.01.2018 року про експертну оцінку майна погоджується. Викрадене майно потерпілої ОСОБА_5 , він через працівників поліції повернув останній. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому судом роз`яснені та зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання, надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву щодо розгляду кримінального провадження у її відсутності. При цьому ОСОБА_5 , претензій до ОСОБА_3 , не має. Щодо застосування до ОСОБА_3 , виду і міри покарання за вчинене кримінальне правопорушення покладається на розсуд суду. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілої ОСОБА_5 , що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, вчинене проти власності, що виразилося в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, позитивну характеристику по місцю проживання, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи наведеними вище та з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття і повного визнання своєї провини у вчиненому, відсутністю претензій зі сторони потерпілої ОСОБА_5 , оскільки викрадене майно повернуто обвинуваченим потерпілій, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є особливо суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, думки потерпілої, що викладена у її заяві до суду та процесуального прокурора щодо застосування до обвинуваченого кримінального покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, та в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності і на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 95, 100, 179, 314-318, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому двох років іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які відповідно до розписки від 29.01.2018 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , (розписка в матеріалах кримінального провадження), а саме: дорожній велосипед, торгової марки «Ardis Славутич», сірого кольору, бувший у використанні - вважати повернутим за належністю.
До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1