27.07.2018 Справа № 756/9495/18
№ 756/9495/18
№ 1-кс/756/1930/18
У Х В А Л А
Іменем України

27 липня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у кримінальному провадженні №0001428 від 23.02.2018 року клопотання заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Налбандян Октемберянського району Республіки Вірменія, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів),

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001428 від 23.02.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, з посиланням на те, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України за наступних обставин.

30.12.2009 року між ДСПІ МВС України та ЗАТ «Київміськбуд-1» укладено договір за №30/12 про придбання адміністративної нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 21, корп. 16 на загальну суму 14 400 000 грн.

Відповідно до платіжних доручень: № 2 від 21.01.2010, № 3 від 22.01.2010, № 4 від 25.01.2010, № 5 від 22.01.2010, № 9 від 26.01.2010, № 10 від 27.01.2010 від платника ДСПІ МВС України перераховано на рахунок отримувача «ЗАТ «Київміськбуд-1» грошові кошти в загальній сумі 14 400 000 грн. на виконання умов даного договору.

За умовами договору ЗАТ «Київміськбуд-1» зобов`язувався передати ДСПІ МВС України майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 21, корп. 16 не пізніше 20.09.2010 року.

В подальшому, у зв`язку із невиконанням в строк умов вищевказаного договору ДСПІ МВС України звернулося до прокуратури міста Києва з заявою про вжиття заходів, з метою захисту порушених прав ДСПІ МВС України, після чого заступником прокурора міста Києва до Господарського суду м. Києва було подано позовну заяву в інтересах Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Державного спеціального проектного інституту МВС України до ПрАТ «Київміськбуд-1» про розірвання договору № 30/12 від 30.12.2009 та стягнення 14 400 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.03.2013 № 5011-51/9887-2012 розірвано договір, укладений між ДСПІ МВС України та ЗАТ «Київміськбуд-1» та стягнуто з ПрАТ «Київміськбуд-1» на користь ДСПІ МВС України кошти в сумі 14 400 000,00 грн., зобов`язання сторін за вказаним договором припинилися.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу, яке розглядається, вказано, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, зустрівся з директором ДСПІ МВС України ОСОБА_9 та запропонував останньому незаконну схему заволодіння майном, а саме адміністративною будівлею, що розташована за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 21, корп. 16, на що останній погодився.

В подальшому, діючи спільно згідно розподілених ролей, 16.09.2016 року перебуваючи в місті Києві, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, обіймаючи посаду директора ДСПІ МВС України, відповідно до наказу МВС України від 06.09.2010 № 1576 о/с та контракту №6 від 09.08.2010, діючи в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом пособництва у вигляді усунення перешкод останньому в заволодінні шахрайським шляхом адміністративною будівлею, що за адресою: АДРЕСА_3 , уклав з ОСОБА_4 договір б/н від 16.09.2016 року відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі № 30/12 від 30.12.2009.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_4 з метою реєстрації за собою права власності на адміністративну будівлю, подав державному реєстратору Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради "Рожівське" по місту Києву ОСОБА_10 наступні документи: договір про придбання адміністративної будівлі №30/12 від 30.12.2009; додаткову угоду № 4 від 19.01.2012; додаткову угоду б/н, від 16.09.2010, договір про відступлення права вимоги б/н від 16.09.2016; акт прийняття в експлуатацію б/н від 10.12.2007; розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації №1259 від 26.12.2007; технічний паспорт Київського міського бюро технічної інвентаризації б/н від 06.03.2017.

При цьому, ОСОБА_4 був обізнаний з тим, що відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 13.03.2013 № 5011-51/9887-2012, договірні відносини між ДСПІ МВС України та ПрАТ «Киїміськбуд-1» припинено, а договір № 30/12 від 30.12.2009 розірвано та не мав наміру виконувати свої зобов`язання за договором цесії від 16.09.2016 щодо перерахування грошових коштів в сумі 14 400 000,00 грн. на рахунок ДСПІ МВС України.

На підставі вказаних документів державним реєстратором Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37832172 від 30.10.2017 11:47:15, та зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_4 .

Умисними діями ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні шахрайським шляхом адміністративною будівлею за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 21, корп. 16, завдано матеріальних збитків Державі в особі ДСПІ МВС України у розмірі 14 400 000,00 грн. та ПрАТ «Київміськбуд-1» на загальну суму 11 574 606, 68 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він своїми умисними злочинними діями заволодів чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. При цьому, не дивлячись на зміст обгрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу та на зміст повідомленої особі підозри ОСОБА_4 не інкримінується така кваліфікуюча ознака шахрайства, як попередня змова групи осіб.

Під час розслідування даної справи заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також обґрунтовує наявністю у кримінальному провадженні ризиків, передбачених у п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор клопоче про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали з викладених в ньому підстав, запропонувавши при цьому у разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 8173 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить вартість завданих Державі збитків.

Захисник вважає клопотання прокурора необґрунтованим, надав суду письмові заперечення на клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо свого підзахисного, просить відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний вважає пред`явлену йому підозру необґрунтованою і також просить клопотання прокурора залишити без задоволення.
Заслухавши прокурорів, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 23.02.2018 року стосовно ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
25.07.2018 року о 20-й годині 08 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
25.07.2018 року підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 отримали копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

27.07.2018 року об 11 годині 30 хвилин підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 отримали копію зміненого клопотання прокурора з тими ж самими вимогами, проте, з уточненими анкетними даними підозрюваного.

З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Обґрунтованість висунутої підозри за ч. 4 ст. 190 КК України підозрюваний та його захисник аргументовано не спростували та слідчого суддю в цій частині не переконали.
Слідчий суддя прийшов до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, особливо передбаченим п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Враховуючи вищевикладені обставини та підстави, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 183, ст. 178 КПК України, а також розмір шкоди, спричинений злочином, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави у кримінальному провадженні та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, законом передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, інкримінований ОСОБА_4 злочин відноситься до особливо тяжких злочинів.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи спрямованість умислу підозрюваного та суму завданих державі збитків, слідчий суддя вважає, що застава у виді трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Слідчий суддя не може погодитись з запропонованим прокурором у клопотанні розміром застави, прив`язаної за своїм розміром до розміру спричинених державі збитків.
Слідчий суддя виходить при цьому з того, що розмір збитків, про які йде мова у клопотанні, не визначений експертним шляхом у порядку, передбаченому п. 6 ч.2 ст. 242 КПК України, а тому на даній стадії досудового слідства не є переконливим.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 24 вересня 2018 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 528600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
-не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1