№ 207/3741/16-к
№ 1-кп/207/74/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, його підзахисна перебуває під вартою тривалий час, а саме з 16.11.2016 року, має постійне місце реєстрації та мешкання, не збирається переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки свідки вже були допитані у судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_6 повністю підтримала позицію захисника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено що, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, посилаючи на те, що існують ризики переховування обвинуваченої ОСОБА_6 від суду, вчинення інших нових кримінальних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_4 підтримала думку прокурора ОСОБА_3 .
Заслухавши прокурорів, захисника, обвинувачену, суд приходить до наступних висновків.

Як з`ясовано у судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 було продовжено до 04 жовтня 2018 року включно.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, обираючи дану міру запобіжного заходу, суд враховував ті обставини, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від органу слідства і суду, переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших нових кримінальних правопорушень, а запобігання цим ризикам не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На даний час ці ризики змінились, але продовжує існувати ризик продовження вчинення нею злочинів та переховування від суду. Зазначені обставини з огляду на інтереси суспільства потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченої.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_7 міри запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1