Дата документу Справа № 330/802/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/802/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/203/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зірка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 червня 2000 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст.94, ч.1 ст.142, ч.1 ст.229-6 КК України (1960 року) до 12 років позбавлення волі, звільнений 02 листопада 2011 року;

- 24 лютого 2017 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений з випробування на 1 рік 6 місяців;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з ДУ «Північна виправна колонія (№90)»,

ВСТАНОВИЛА:

перший заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням на 1 рік 6 місяців, виконувати самостійно. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом не зазначено у вироку і відповідно не враховано при призначенні покарання рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання, оскільки ОСОБА_6 має непогашену судимість за умисні злочини різних категорій. Також зазначає, що суд, при призначенні покарання не врахував те, що ОСОБА_6 раніше судимий за тяжкі умисні злочини, вчинив 10 епізодів злочинної діяльності середньої тяжкості. Крім того, вказує, що суд не врахував роз`яснення, які містяться в п.23 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, та призначив ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при тому, що кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 01 грудня 2016 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 10 метрів кабелю на загальну суму 276 гривень 70 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

03 грудня 2016 року, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно повторно викрав 12 метрів кабелю на загальну суму 332 гривень 40 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 05 грудня 2016 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 15 метрів кабелю на загальну суму 415 гривень 05 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Пізніше, 07 грудня 2016 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно повторно викрав 15 метрів кабелю на загальну суму 415 гривень 05 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

09 грудня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 15 метрів кабелю на загальну суму 415 гривень 05 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

11 грудня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 15 метрів кабелю на загальну суму 415 гривень 05 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, 13 грудня 2016 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 15 метрів кабелю на загальну суму 415 гривень 05 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

15 грудня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 10 метрів кабелю на загальну суму 276 гривень 70 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, 17 грудня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно, повторно викрав 10 метрів кабелю на загальну суму 276 гривень 70 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

19 грудня 2016 року, приблизно о 19-00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов на ділянку місцевості, яка розташована біля автодороги «Харків Сімферополь», неподалік с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою штикової лопати викопав траншею, з якої демонтував та таємно повторно викрав 10 метрів кабелю на загальну суму 276 гривень 70 копійок, спричинивши ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і вважав, що вирок суду підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку відповідно до вимог апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіряючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні та є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювалися.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості цього правопрушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується задовільно, не відшкодував суму матеріальних збитків у добровільному порядку, вину у вчиненому визнав в повному обсязі. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, але не самого суворого у виді обмеження волі, з реальним його відбуванням.

Разом з цим, є обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Так, відповідно до положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» коли особа, щодо якої застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи те, що злочини за вказаним вироком ОСОБА_6 вчинені до постановлення попереднього вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування на 1 рік 6 місяців, тому принципи поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань в даному випадку не допускається і кожний з зазначених вироків повинен виконуватися самостійно.

Також, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2017 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та за цим вироком фактично на цей час відбуває покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду на підставі ст.407-409 КПК України підлягає зміні в частині призначеного покарання, з виключенням з нього призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, і вважає, що остаточне покарання за вищевказаними вироками щодо ОСОБА_6 має бути визначено судом в порядку, передбаченому ст.537, 539 КПК України.

Вимоги прокурора в апеляційній скарзі про необхідність врахування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 такої обставини, що обтяжує покарання, як рецидив злочинів, колегія суддів вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки зазначена обставина не інкримінувалась обвинуваченому органом досудового розслідування (відповідно до обвинувального акту), крім того, згідно з оскаржуваним вироком, попередні судимості обвинуваченого фактично враховані судом при призначені покарання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з вироку призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, та вважати ОСОБА_6 засудженим за вказаним вироком за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4