УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000007 від 23 січня 2017 року, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , згідно якого просить накласти арешт на грошові кошти (4490 євро, 12000 грн., 30029 доларів США, 8600 російських рублів), вилучені під час обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до клопотання, СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000007 від 23.01.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205-1 та ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 212 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено фактичне місце проживання учасника «конвертаційного центру», а саме ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, відповідно до клопотання, 9 жовтня 2018 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено сейф «АІКО» в якому знаходились грошові кошти, а саме: 4490 євро, 12000 грн., 30029 доларів США, 8600 російських рублів, які в подальшому визнані речовими доказами, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, порушено питання про накладення арешту на згадане майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Особа-власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В той же час, слідчим в судовому засіданні не доведено, що грошові кошти (4490 євро, 12000 грн., 30029 доларів США, 8600 російських рублів), вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,є доказами злочину, оскільки слідчим не зазначено які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення могли зберегти на собі вилучені грошові кошти, яким чином вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як і не доведено, що вони підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, або іншим чином підпадає під чітко визначені правові ознаки, передбачені ст. 170 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, правових підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти (4490 євро, 12000 грн., 30029 доларів США, 8600 російських рублів), вилучені під час обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 24 жовтня 2018 року о 8 годині 00 хвилин.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1