Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/386/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

14.08.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0003992 від 08 серпня 2017 року із звинувачення

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 04 години 50 хвилин 08 серпня 2017 року ОСОБА_10 , перебуваючи неподалік від входу до розташованого в гідропарку «Лузанівка» в Суворовському районі м. Одеси клубу «Восток», побачив на шиї у раніше незнайомої йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , золоті ланцюжок, вагою 32 г, та кулон, вагою 3 г, загальною вартістю 35000 грн, які визначив предметом злочинного посягання.

Діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння даним майном ОСОБА_10 ривком руки застосував насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, чим зірвав з її шиї вищезазначені ювелірні вироби, якими розпорядився на власний розсуд.

Наслідком вчинених обвинуваченим дій також стало отримання потерпілою ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження у вигляді садна шиї, що не було небезпечним для її життя чи здоров`я в момент його спричинення та мало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні не визнав, заперечив вчинення будь-яких дій корисливої спрямованості та показав, що в нічний час одного із літніх днів минулого року в клубі «Восток» він з дружиною та друзями вживав алкогольні напої, де у нього виник конфлікт із раніше незнайомим ОСОБА_11 , в завершенні якого він, перебуваючи в неосвітленому місці на пляжному піску неподалік від входу до клубу, наніс один сильний удар рукою в обличчя ОСОБА_11 , від чого той впав та знепритомнів.

В подальшому, як показав обвинувачений, до нього підбігла раніше незнайома потерпіла ОСОБА_8 , почала висловлювати претензії з приводу цього конфлікту, на що він лише здійснив 2-3 поштовхи рукою в область її тулубу. Будь-яких ювелірних прикрас на її шиї він не бачив та відкрито не викрадав.

Незважаючи на отримані від обвинуваченого показання, його вина у вчиненні вищезазначеного діяння підтверджується сукупністю наступних, досліджених в суді доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що з 2-х годин ночі 8 серпня 2017 року вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відпочивали в клубі «Восток». Перед закриттям клубу між 4 та 5 годиною до них підійшли офіціанти і бармен з надуманою вимогою сплатити якійсь рахунок, на що вони стали пояснювати про безпідставність зазначеного. Коли ОСОБА_11 стояв спиною біля виходу з приміщення клубу до нього також підійшов раніше незнайомий обвинувачений та викликав на розмову.

Як вбачається з подальших показань ОСОБА_8 несподівано на пляжному піску перед входом до приміщення клубу троє невідомих парубків почали бити ОСОБА_11 , від чого той впав та втратив свідомість. Вона закричала, стала намагатися відтягнути від них ОСОБА_11 , проте їй почав заважати обвинувачений, а саме: став навпроти неї та не менше 5-ти разів штовхнув рукою в її плече.

В наступний момент ОСОБА_10 правою рукою з силою зірвав з її шиї золотий ланцюжок, на якому висів кулон, завів руку назад та передав ці ювелірні прикраси якійсь незнайомій дівчині, яка відразу ж відбігла від місця події.

ОСОБА_8 відчула, як почала пекти шия, виявила відсутність золотих ланцюжка та кулона та відразу ж почала вимагати від обвинуваченого їх повернення, проте останній став заперечувати будь-яку причетність до її пограбування. ОСОБА_10 вона дуже добре розгледіла та в подальшому впізнала при проведенні відповідної слідчої дії.

Щодо ознак відкрито викраденого майна потерпіла пояснила, що золотий ланцюжок плетіння «Бісмарк», вагою 32 г, нею було особисто придбано в ЦУМі на власне двадцятип`ятиріччя, розраховуючи із вартості 600 грн за 1 г золота, а кулон у вигляді іконки, вагою 3 г, було їй подарено близькою особою.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_8 в період з 14 години 00 хвилин до 14 години 15 хвилин 09 серпня 2017 року в присутності понятих впізнала ОСОБА_10 за рисами зовнішності та тілобудови як особу, яка відкрито викрала її майно.

При цьому, всупереч доводів сторони захисту, відсутність підписів понятих в кінці першого аркушу протоколу, не зазначення про участь в слідчій дії потерпілої, а також посилання на долучену до протоколу довідку та джерело отриманих фотокарток, на думку суду, не спричинює визнання даного документу в якості неналежного чи недопустимого доказу, оскільки такі недоліки є малозначними, потерпіла та обвинувачений в суді не заперечували обопільну присутність в місці і часі виникнення розглядуваної події, а результат проведеної слідчої дії не суперечить показанням в суді ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що під час з`ясування непорозуміння з офіціантами та барменом, не бажаючи доводити це до конфліктної ситуації, він погодився оплатити частину рахунку протягом наступного дня. Несподівано до нього звернувся раніше незнайомий обвинувачений та запропонував вийти на добре освітлену ділянку місцевості, розташовану в 20-30 метрах від входу до приміщенням клубу «Восток», де також перебувало декілька парубків.

Після нетривалої словесної суперечки ОСОБА_10 першим наніс йому сильний удар рукою в обличчя, на що відразу ж відреагувала ОСОБА_8 та підбігла до них, намагаючись розборонити. Їй став заважати обвинувачений, а інші декілька парубків почали бити його ( ОСОБА_11 ) ногами, чим звалили додолу. До втрати свідомості свідок встиг розгледіти, як ОСОБА_10 , перебуваючи на відстані, що не перевищувала 2-х метрів від нього, зірвав рукою з шиї потерпілої золотий ланцюжок, на що остання почала голосно вимагати повернути їй ювелірні прикраси.

Свідок ОСОБА_13 стосовно моменту пограбування ОСОБА_8 в суді показала, що була очевидцем того, як обвинувачений штовхнув потерпілу в рукою в плече, після чого іззаду до ОСОБА_10 підійшла дівчина, якій він щось передав із своєї руки. В подальшому ця дівчина та ще декілька парубків хуткою ходою зникли з місця побиття ОСОБА_11 . Потерпіла відразу ж почала вимагати від ОСОБА_10 повернути їй золотий ланцюжок з кулоном.

ОСОБА_14 , будучи допитаним в якості свідка захисту, в суді показав, що причиною конфлікту між ним, обвинуваченим та раніше незнайомим ОСОБА_11 стали неодноразові скарги дружини обвинуваченого та дівчини цього свідка на нетактовну поведінку ОСОБА_11 в танцювальному полі клубу «Восток». Будучи незадоволеним цим фактом, перебуваючи в 10-15 метрах від входу до приміщення бару, ОСОБА_10 двічі вдарив рукою в обличчя ОСОБА_11 , від чого той впав на пісок, а через декілька секунд потерпіла, яка також перебувала поруч, стала кричати, що нібито ОСОБА_10 забрав у неї золотий ланцюжок, що той заперечував. Застосування ж до ОСОБА_11 насильницьких дій з боку інших осіб ОСОБА_14 не пам`ятає, а збіг з місця події його дівчини пояснює виниклою потребою принести непритомленому ОСОБА_11 води.

Згідно телефонного повідомлення оператору «102», що надійшло до чергового Суворовського територіального відділу поліції м. Одеси о 05 годині 04 хвилини 8 серпня 2017 року: за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, Лузанівка, відбулася бійка, вкрали телефон та золото, на місце події спрямовано наряд поліції.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 8 серпня 2017 року ОСОБА_8 повідомила орган поліції про відкрите заволодіння невідомою особою належних їй золотого ланцюжка плетіння «Бісмарк», вагою 32 г, та кулону у виді ікони, вагою 3 г, загальною вартістю 35000 грн, що відбулося близько 04 години 50 хвилин цієї ж доби біля бару «Восток».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1959 від 18 вересня 2017 року у ОСОБА_8 виявлено легке тілесне ушкодження у вигляді садна шиї, що не було небезпечним для її життя, мало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Вказане ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях пошкодження не відобразилися. Таким тупим предметом міг бути ланцюжок. В механізмі виникнення ушкодження могло мати місце тертя. Враховуючи морфологічні особливості ушкодження (садно під червонувато-коричневою, щільною корочкою, розташованою вище рівня навколишньої шкіри) слід вважати, що воно виникло приблизно за 2-3 доби до початку проведення експертизи та могло бути спричинено 08 серпня 2017 року. Вказане ушкодження не могло утворитися при нанесенні ударів руками або ногами, а також не характерне для утворення в умовах падіння з положення стоячи на площині та для власноручного спричинення. Воно могло утворитися при ковзанні ланцюжка по шкірі шиї, що могло мати місце при його зриванні (ривку).

Сукупність узгоджувальних показань про обставини події потерпілої, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також частково свідка ОСОБА_14 (в частині застосування обвинуваченим насильства до ОСОБА_11 , після чого потерпіла ОСОБА_8 відразу ж повідомила про факт відкритого викрадення у неї ювелірних прикрас, збігу з місця події дівчини зазначеного свідка), а також вищезазначених документів дозволяють суду дійти однозначного висновку, що ОСОБА_8 була пограбована саме ОСОБА_10 , із застосуванням до неї з його боку насильства у вигляді ривка рукою за ланцюжок, що спричинило виникнення у потерпілої садна шиї.

До показань обвинуваченого про непричетність до пограбування ОСОБА_8 суд ставиться критично, оскільки ці показання є голослівними та прямо спростовуються сукупністю вищевикладених доказів. На думку суду, дійсною метою надання ОСОБА_10 таких показань, є бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Водночас суд не обґрунтовує остаточне судове рішення: протоколом огляду місця події від 08 серпня 2017 року, оскільки фактично оглянута покрита плиткою ділянка місцевості біля входу до клубу «Восток», згідно показань обвинуваченого, потерпілої та свідків, не є ділянкою, на якій безпосередньо відбулось побиття ОСОБА_11 та пограбування ОСОБА_8 ; а також протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09 серпня 2017 року за участю ОСОБА_11 , оскільки останній в суді категорично заперечив участь при проведенні даної слідчої дії понятих.

При цьому суд зазначає, що такі обставини, хоча і витлумачуються на користь обвинуваченого, але жодним чином не спричинюють можливого виправдання ОСОБА_10 у вміненому тому злочині.

Оцінюючи вищенаведені докази та висновки суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_10 наступних дій.
Близько 04 години 50 хвилин 08 серпня 2017 року ОСОБА_10 , перебуваючи неподалік від входу до розташованого в гідропарку «Лузанівка» в Суворовському районі м. Одеси клубу «Восток», побачив на шиї у раніше незнайомої йому ОСОБА_8 , золоті ланцюжок, вагою 32 г, та кулон, вагою 3 г, загальною вартістю 35000 грн, які визначив предметом злочинного посягання.

Діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння даним майном ОСОБА_10 ривком руки застосував насильство, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, чим зірвав з її шиї вищезазначені ювелірні вироби, якими розпорядився на власний розсуд.

Наслідком вчинених обвинуваченим дій також стало отримання потерпілою ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження у вигляді садна шиї, що не було небезпечним для її життя чи здоров`я в момент його спричинення та мало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів

Вищевикладені дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання, з урахуванням змісту фактично пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, суд констатує про відсутність жодної із обставин, які б пом`якшували чи обтяжували призначене тому покарання.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує невизнання ОСОБА_10 своєї вини, дані про його перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність у обвинуваченого власної сім`ї, з обов`язком утримання малолітньої дитини, офіційного місця працевлаштування, що надає йому змогу утримувати родину з легальних матеріальних джерел, його позитивні характеристики за місцем проживання та в період проходження строкової військової служби, а також ту обставину, що з часу вчинення даного злочину він протягом наступного тривалого часу не вчинив жодного будь-якого протиправного діяння.

З урахуванням сукупності усіх вищевикладених висновків, даних про особу обвинуваченого, а також позиції обвинувача та потерпілої, які не бажали реального відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, відсутності до нього будь-яких позовних вимог, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_10 , із встановленням іспитового строку максимальної тривалості, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1