Справа № 309/473/18
Провадження № 1-кп/309/267/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000125 від 25.01.2018 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хуст , мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4 .

Обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_5

Представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 25.01.2018 року о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "ОРЕL SINTRA" номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 рухаючись вулицею Гагаріна в с. Рокосово, в напрямку м. Хуст, не дотримуючись вимог пунктів правил дорожнього руху України (ПДРУ), а саме; п.п., 1.2 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів»; п 11.2 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом»; п.11.3 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу» та п.2.3 ПДРУ, зміст якого полягає в тому, що «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», біля будинку № 66 по вулиці Гагаріна в с. Рокосово, Хустського району, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця, АДРЕСА_2 , який в цей час рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ушитої рани спинки носа, підборіддя; садна чола; важкої поєднаної краніо - торкальної травми; відкритого багатоуламкового перелому нижньої третини правого стегна із зміщенням та закритого перелому верхньої третини кісток правої гомілки із зміщенням; відкритого перелому верхньої третини кісток лівої гомілки; закритого перелому тіла правої лопатки із зміщенням; перелому 5-6 ребер закритого правобічного пневмотораксу, які згідно висновку судово - медичної експертизи №38 від 05.02.2018 року кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю у вчиненому розкаявся.. Суду ствердив , що він 25 січня 2018 року близько 18 год. 30 хв. їхав на автомобілі "ОРЕL SINTRA" по вул.. Гагаріна в с. Рокосово Хустського району із ввімкненими габаритними вогнями. . Так як була погана видимість він вирішив увімкнути головні вогні на автомобілі , після чого побачив людину , яка їхала на велосипеді йому на зустріч. Він намагався уникнути наїзду на велосипедиста , однак це йому не вдалося, внаслідок чого він лівою частиною автомобіля здійснив наїзд на потерпілого. Після цього він вийшов з автомобіля і побачив , що накоїв та вирішив поїхати додому щоб взяти гроші для потерпілого , залишивши останнього на місці ДТП. Приїхавши через деякий час на місце пригоди , він нікого не виявив , та вирішив поїхати в сільську раду , де вже були працівники поліції , і він розказав про обставини події.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Від потерпілого на адресу суду надійшло письмове клопотання , з якого вбачається, що він просять суд розглянути справу у його відсутності, та у присутності його представника-адвоката ОСОБА_6 , просить не застосовувати до обвинуваченого міру покарання , яка пов`язана з позбавленням волі.

У порядку ст. 325 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість з`ясувати всі обставини під час судового розгляду вирішив провести судовий розгляд без потерпілого, за участю його представника.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що всі учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також цивільного позову потерпілого, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст 286 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Хустським РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 15.05.2018 р. на підставі характеризуючих даних ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, посередню характеристику за місцем проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя ( не працює, раніше не судимий), позицію прокурора та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 статті 286 КК України у виді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, та про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням , тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому під час досудового слідства та судового розгляду справи у суді не обирався.

У даному кримінальному провадженні потерпілим по справі заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину у розмірі 100 000 грн.

Моральна шкода полягає у постійному болі, який він відчуває, запаморочення , нервові переживання. З моменту ДТП по теперішній час він не може самостійно пересуватись , постійно потребує сторонньої допомоги, яку йому надає його рідна сестра. В нього часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, почуття тривоги та страху .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 його захисник ОСОБА_5 позовні вимоги визнали частково у розмірі 40 000 грн, оскільки заявлена потерпілим сума є надмірно великою.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд враховує, що згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

Виходячи з обставин справи, характеру і ступеня душевних, моральних страждань перенесених потерпілим ОСОБА_7 враховуючи істотність вимушених змін у його життєвих і соціальних стосунках, а саме, що потерпілий внаслідок ДТП став інвалідом 1 групи, позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, заробляти кошти на своє утримання, втратив душевну рівновагу і спокій, враховуючи час та зусилля необхідні потерпілим для відновлення соціальних стосунків, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування підсудним ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 слід визначити в сумі 60 000 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі , без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 14 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 60 000 (шістдесят тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Речові докази по справі шапку чоловічу чорного кольору та уламки фари автомобіля , які приєднані до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 26 січня 2018 року ( а.с.18), і які відповідно до квитанції знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області знищити ( а.с.19) , про що повідомити суд.

Речовий доказ по справі автомобіль марки "ОРЕL SINTRA" номерний знак Чеської республіки НОМЕР_1 , який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 26 січня 2018 року ( а.с.28), і який відповідно до даної постанови знаходяться на зберіганні на арешт майданчику Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду підпис; ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1