Справа №621/2556/18
Пр. №1-кс/621/811/18
Ухвала
Іменем України

26 вересня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
25.09.2018 року слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування №0000838 від 24.09.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме ніж з дерев`яною рукояткою з нашаруванням на лезі речовини бурого кольору.
У поданому клопотанні слідчий просить зазначене майно передати на зберігання до камери схову речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 23.09.2018 року, близько 16 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього на побутовому ґрунті виникла сварка з його співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне позбавлення життя останніх. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя двох осіб, цього ж дня, близько 17.30 години, ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв сокиру, яка знаходилась на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, якою навмисно наніс один удар в область лівої лопатки ОСОБА_6 , чим спричинив останній відповідно до довідки КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня» від 23.09.2018 року: рублену рану м`яких тканин лівої лопаткової ділянки. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, діючи по єдиному умислу, спрямованому на вбивств двох осіб, ОСОБА_5 наніс один удар сокирою в область черевної порожнини ОСОБА_7 , спричинивши останній відповідно довідки КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня» від 23.09.2018 року: проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням ободової кишки, внутрішню кровотечу, розрив селезінки.
ОСОБА_5 виконав всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя двох осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та безперешкодно з місця злочину зник, але його умисел не був доведений до кінця, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були вчасно госпіталізовані до КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня», де їм своєчасно надано медичну допомогу.
24.09.2018 року, під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого виявлено та вилучено ніж з дерев`яною рукояткою з нашаруванням на лезі речовини бурого кольору.
25.09.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно, ніж з дерев`яною рукояткою з нашаруванням на лезі речовини бурого кольору 24.09.2018 року може бути використаний як докази у кримінальному провадженні, слідчий вважає, що є підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав викладених у ньому та просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 про час та місце розгляду клопотання повідомлялись у встановленому законом порядку.
Згідно ухвали слідчого судді від 25.09.2018 року у відношенні підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання на розгляд не з`явились.
Від прокурора клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000838, 24.09.2018 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно вказаного витягу, 23.09.2018 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних стосунків вчинив закінчений замах на вбивство направлений у відношенні до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив останнім тілесні ушкодження у вигляді: забою шийного відділу хребта, рубаної рани лівої лопатки та колото-різаної рани в області попереку.
Як вбачається із заяви, ОСОБА_10 надав дозвіл на огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час огляду місця події, проведено за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено ніж з дерев`яною рукояткою з нашаруванням на лезі речовини бурого кольору.
Згідно із ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені предмети (майно) відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.
Слідчий СВ Зміївського ВП ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучене майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні, що в свою чергу вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що речі, які були тимчасово вилучені, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в :
Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, на тимчасово вилучене майно, а саме:
- ніж з дерев`яною рукояткою з нашаруванням на лезі речовини бурого кольору.
Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1