Справа № 182/1917/17
Провадження № 1-кп/0182/77/2018
18.10.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Мелітополь, Запорізької обл.,
АДРЕСА_1 , зареєстрованого у
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Стосовно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 19.10.2018.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 2-х місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від органу слідства і суду, до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання, продовження злочинної діяльності, впливу на потерпілих і свідків, а також репутація обвинувачених, які не мають стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б їх забезпечувати, постійного місця роботи, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили нові тяжкі корисливі злочини в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по їх обвинуваченню, по яким їм було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що він зобов`язується працевлаштуватись, просить врахувати, що завдані збитки потерпілим майже відшкодовані, а з іншими потерпілими розрахується, якщо буде перебувати під домашнім арештом, також буде з`являтись до суду за кожним викликом.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , де він зареєстрований та має частку власності, посилаючись на те, що він зобов`язується працевлаштуватись щоб відшкодовувати збитки потерпілим, а також він буде з`являтись до суду за кожним викликом. Захисник обвинуваченого підтримав клопотання.
Вислухавши сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, до чого їх може спонукати тяжкість можливого покарання; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих і свідків. Також судом враховується тяжкість вчинених ними злочинів, репутація обвинувачених, відсутність у них законного джерела доходу та роботи, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили нові тяжкі корисливі злочини в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по їх обвинуваченню, по яким їм було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим закінчується 19.10.2018, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 52 860 грн.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , поєднаний з насильством, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинувачених задовольнити. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 17 грудня 2018 р.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 52 860 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом у даній ухвалі, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1