Справа №539/3556/18
Провадження №1-кс/539/1252/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2018 року м. Лубни
Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 свідомо затягують час у ознайомленні з матеріалами кримінального провадження з метою не допустити його направлення до суду. Так, вони відмовляються знайомитися з ними шляхом неявки захисника до слідчого, при цьому, не обгрунтовують причини своєї відмови.
Зі змісту клопотання вбачається, що 17.09.2018 року старшим слідчим письмово повідомлено про завершення досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 та йото представника ОСОБА_5 , відповідно до якого стороні захисту повідомлялося про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Крім того, 17.09.2018 року підозрюваному ОСОБА_7 та його представнику ОСОБА_5 вручено повідомлення про падання доступу, згідно ч. 6 ст. 290 КПК України, до наявних у них матеріалів.
Також, 17.09.2018 року слідчим здійснено телефонний виклик захисника - адвоката ОСОБА_4 , для отримання повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, на що останній пообіцяв з`явитися, однак так і не прибув до слідчого, причини неявки не пояснив.
18.09.2018 року слідчим здійснено телефонний виклик захисника - адвоката ОСОБА_4 , для отримання повідомлення про завершення досудового у кримінальному провадженні та повістки про виклик на 19.09.2018 року, на що останній відмовився прибути. У подальшому, при спробі вручити адвокату ОСОБА_4 повідомлення про завершення досудового розслідування, останній категорично відмовився навіть спілкуватися з слідчим.
У зв`язку з ігноруванням адвокатом ОСОБА_4 необхідності прибути на виклик слідчого, не бажанням отримати власноручно повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, 18.09.2018 року його було надіслано електронною поштою на офіційну електронну адресу адвоката: bars-9ia.ukT.net, згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України.
Викладені у клопотанні обставини підтверджуються долученими до нього копіями документів, а саме: постановою про надання доручення відповідно до ст. 290 КПК України від 17.09.2018 року; повідомленням про завершення досудового розслідування від 17.09.2018 року; листом-повідомленням від 17.09.2018 року; рапортами слідчого від 17.09.2018 року та від 18.09.2018 року; повістками про виклик захисника ОСОБА_4 на 19.09.2018 року та 20.09.2018 року, направленими на електронну адресу останнього.
Прокурор у судовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила суд його задовольнити і з урахуванням того, що строк зазначений в клопотанні вже сплинув, просила встановити строк для ознайомлення стороні захисту з матеріалами кримінального провадження до 10 жовтня 2018 року.
Захисник та законний представник підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання.
Адвокат ОСОБА_4 зазначив, що його підзахисний з 17.09.2018 року перебував на лікуванні в інфекційному відділенні і з огляду на це, маючи малолітню дитину і побоюючись заразити її, він не прибув до лікарні за викликом слідчого. Крім того, договір він укладав із законним представником неповнолітнього підозрюваного, яка сказала йому, що до видужання сина немає сенсу знайомитися з матеріалами провадження. Крім того, строк зазначений в клопотання вже сплинув, а тому немає підстав для його задоволення.
Законний представник ОСОБА_5 зауважила, що син перебував на лікуванні в інфекційному відділенні лікарні по 25.09.2018 року, а з 26.09.2018 року він захворів на ГРВІ, було підозрення на запалення легенів, але рентген ще не робили. На даний час син лікується амбулаторно, орієнтовний строк видужання 03.10.2018 року. Підтвердження перебування на лікарняному не дали, оскільки лист непрацездатності ще не закритий.
Розглянувши заявлене клопотання та надані на підтвердження викладених у ньому обставин письмові докази, заслухавши пояснення учасників провадження та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, однією з засад кримінального провадження є розумність строків.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Ч. 1 ст. 114 КПК України, передбачає, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Згідно частини другої тієї самої статті будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Тобто одним з критеріїв розумності строків Європейський суд з прав людини вважає поведінку учасників кримінального провадження. Цей критерій охоплює випадки, коли ні слідчий, ні прокурор або суддя не відповідають безпосередньо за дотримання розумних строків. Вони можуть здійснювати вплив на поведінку учасників кримінального провадження шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, заходів примусового характеру або інших заходів, проте безпосередньо сама особа відповідає за свою поведінку.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
Як вбачається з листа від 18.09.2018 року за підписом головного лікаря ОСОБА_8 , ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в інфекційному відділенні Лубенської КЦМЛ з 17.09.2018 року з діагнозом гострий гастроентероколіт. У зазначеному листі головний лікар зазначає, що проводити процесуальні дії з ОСОБА_7 можливо. Щодо хвороби ОСОБА_7 з 26.09.2018 року по тепершіній час, зауважую, що жодного підтвердження про це стороною захисту не надано.
Враховуючи зазначені вище обставини, керуючись викладеними положеннями кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, вважаю, що процесуальна поведінка сторони захисту свідчить про зловживання своїми правами з метою затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що в свою чергу призводить до порушення принципу розумності строків кримінального провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобовязаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше пяти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.
Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів", від 25 вересня 2008 року у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії"). Як зауважив Європейський суд, підпункт „b" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому „мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним" для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі „Корнєв і Карпенко проти України").
Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали, додані до клопотання, беручи до уваги факт зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами з метою затягування строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зважаючи на принцип розумності строків кримінального провадження, приходжу до висновку, що викладені в клопотанні доводи про необхідність встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування є обґрунтованими та підлягають задоволенню, при цьому, беручи до уваги обсяг матеріалів кримінального провадження та його складність, стороні захисту слід встановити строк для ознайомлення з ними тривалістю до 12.10.2018 року.
Не можна взяти до уваги заперечення захисника ОСОБА_4 щодо спливу строку, зазначеного у клопотанні, оскільки саме до компетенції слідчого судді належить визначення строку необхідного для забезпечення права на ознайомлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 290, 372 КПК України, слідчий суддя-
Клопотання слідчого - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1