Провадження № 1-кс/760/9564/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Солом’янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - Педенко А.М.,

при секретарі - Васильчук Д.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБ України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

18 липня 2018 року до Солом’янського районного суду м. Києва надійшло клопотання
детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБ України, про арешт майна, у межах кримінального провадження № 0000679.

У судове засідання прокурор не з’явився, подав заяву із проханням залишити дане клопотання без задоволення.

З огляду на неявку прокурора, дослідивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, в чому полягає принцип диспозитивності кримінального процесу.

Суд, слідчий суддя лише сприяє сторонам у здійсненні їх процесуальних прав.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне остоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх процесуальних позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ч.1 ст.22 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

Під час кримінального провадження суд не може здійснювати одночасно функції державного обвинувачення захисту та судового розгляду (ч.3 ст.22 КПК України).

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання слід залишити без задоволення, оскільки у своїй заяві детектив висловив таке прохання.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 170, 172, 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: