Справа № 484/1720/18
Провадження: № 1-кп/484/246/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000752, по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Красні Окни Одеської області, громадянки України, незаміжньої, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має середню освіту, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_8
УСТАНОВИВ:

30 березня 2018 року близько 17:30 год. ОСОБА_3 у продуктовій крамниці «Овочі», що розташована за адресою: вул.. Вінграновського, 6а в м.Первомайську Миколаївської області зустріла ОСОБА_9 , яка була разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 . Побачивши вищевказаних осіб разом в крамниці, у ОСОБА_3 на підставі ревнощів до свого колишнього співмешканця ОСОБА_10 , виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Виконуючи задумане, обвинувачена накинулась на ОСОБА_9 , в результаті чого між ними виник конфлікт, який переріс в бійку, під час якої, ОСОБА_3 нігтями своєї правої руки подряпала обличчя ОСОБА_9 , а саме в області нижньої щелепи зліва. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_11 вирвала з рук ОСОБА_9 парасольку, якою, тримаючи в правій руці, завдала один удар в область голови потерпілої ОСОБА_9 , після чого обвинувачена нанесла ще один удар потерпілій кулаком правої руки в обличчя. Крім того, під час бійки ОСОБА_3 обома руками висмикнула пасмо волосся з голови потерпілої ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця і крововиливу слизової оболонки верхньої губи, садна обличчя, синець та ділянку з відсутністю волосся в тім`яній області, які відповідно до висновку експерта № 165-М від 06.04.2018р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена на судовому засіданні свою вину визнала повністю, повністю погодилась з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, але від дачі пояснень відносно себе відмовилась на підставі ст.. 63 Конституції України. Просила призначити їй покарання у виді штрафу, які вона зможе заплатити.

Потерпіла надала суду заяву, в якій просила проводити судове засідання беї її участі. Цивільний позов не заявляла.

Крім визнання своє винуватості, вина обвинуваченої підтверджується іншими доказами у справі. Так, відповідно до висновку експерта № 165-М від 06.04.2018р. у ОСОБА_9 виявлені синець та крововилив слизової оболонки верхньої губи, садна обличчя, синець та ділянку відсутності волосся в тім`яній області, які могли утворитись в строк вказаний обстежуваною від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з положення стоячи на площину утворитись не могли.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла вказала на фотознімок з ОСОБА_3 , вказуючи, що особа, зображена на ньому, нанесла їй тілесні ушкодження 30.03.2018р.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та таблиць зображень до нього за участю потерпілої від 17.04.2018р. вона розповіла та показала як саме обвинувачена наносила їй удари.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_12 від 14.04.2018р. та ОСОБА_13 від 13.04.2018р., вони вказали на фотознімок з ОСОБА_3 , вказуючи, що особа, зображена на ньому, нанесла ОСОБА_9 тілесні ушкодження 30.03.2018р.

Згідно протоколів проведення слідчого експерименту та таблиць зображень до нього за участю свідка ОСОБА_10 від 17.04.2018р. , ОСОБА_13 від 18.04.2018р. вони розповіли та показали як саме обвинувачена наносила удари потерпілій.

З протоколу проведення слідчого експерименту та таблиці зображень до нього від 18.04.2018р. вбачається, що обвинувачена розповіла та показала механізм нанесення ударів потерпілій.

Таким чином, нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_9 перебувають у прямому причинному зв`язку з отриманими останньою тілесними ушкодженнями.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що обвинувачена 30.03.2018р. приблизно о 17:30год в приміщенні продуктової крамниці «Овочі», розташованої за адресою: вул.. Вінграновського, 6-а в м.Первомайську Миколаївської області на підставі ревнощів до свого колишнього співмешканця умисно нанесла ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.

Отже, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, має трьох неповнолітніх дітей, є одинокою матір`ю, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, негативна характеристика на неї відсутня.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає те, що вона визнала свою вину та щиро розкаялась.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Враховуючи викладені обставини, висновок досудової доповіді про обвинувачену, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу мінімального розміру, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1