АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2018 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарях
судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12013р.26 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого: 17.12.2003р. Хотинським районним судом Чернівецької області, за ч.3 ст.185, 75 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, з відстрочкою від відбування покарання строком 2 роки; 25.08.2004р. Першотравневим районним судом м. Чернівці, за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 14.09.2009 р. Шевченківським районним судом м. Чернівці, за ч.3, ст.185, ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років; 01.08.2014 р. Новоселицьким районним судом Чернівецької області, за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 723/338/15-к
Провадження №11-кп/794/249/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ч.3 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2018 року подано апеляційні скарги: захисником ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_10 .

Вироком Шевченківського районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 4 років та 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання 4 роки і 4 місяці позбавлення волі. Зараховано в строк покарання 3 роки і 3 місяці, повністю відбуті за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01.08.2014 р. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено обрану домашній арешт. Строк відбуття покарання встановлено відраховувати з моменту фактичного затримання в даному кримінальному провадженні. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 15722, 12 грн. та моральну шкоду в сумі 6000 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 3799 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз в сумі 3199,28 грн. в дохід держави.

Захисник ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вказує про невідповідність фактичних висновків суду матеріалам кримінального провадження. Вважає, що покарання, призначене ОСОБА_6 за вказане кримінальне правопорушення, не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_10 своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та недоведеністю його вини. Вважає, що під час досудового розслідування права обвинуваченого були порушені. Вказує, що в

співробітників оперативних підрозділів не було повноважень щодо проведення обшуку квартири та автомобіля ОСОБА_6 . Стверджує про неналежність та недопустимість, як доказу листка із записами серій та купюр доларів США, належних потерпілій ОСОБА_11 та протоколів пред`явлення речей для впізнання від 08.03.2014 р., 09.03.2014 р., протоколу огляду речей та документів від 06.03.2014 р., постанови про приєднання речових доказів до матеріалів справи (а.с.130-131).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 09.12.2013 р. в період часу з 09 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. проник до будинку ОСОБА_13 , по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав належне останній майно, а саме: гроші в сумі 4800 грн.; жіночий перстень вагою 5,4 грама, із жовтого металу, вартістю 2160 грн.; чотири жіночих перстні, із жовтого металу, вагою 2 грам кожен, на загальну суму 3200 грн.; чоловічу печатку із жовтого металу, вагою 7 грам, вартістю 2800 грн.; ланцюжок із жовтого металу, вагою 2 грам, вартістю 800 грн.; підвіску із жовтого металу у вигляді хрестика, вагою 2 грама, вартістю 800 грн.; 6 стартових пакетів мережі «МТС», на загальну суму 60 грн.; один стартовий пакет мережі «Київстар», вартістю 10 грн.; один стартовий пакет мережі «Ді - джус», вартістю 10 грн.; Всього, ОСОБА_6 таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 14 640 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_6 14.12.2013р. в період часу з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. проник до будинку ОСОБА_14 , по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав майно потерпілої, а саме: гроші в сумі 122 000 грн.; 3 жіночі перстні, із жовтого металу, вагою 1,5 грама кожен, вартістю одного 600 грн., на загальну суму 1800 грн.; жіночий перстень, із жовтого металу, вагою 3,5 грама, вартістю 1400 грн.; обручку, із жовтого металу, вагою 3,5 грама, вартістю 1400 грн.; наручний ланцюжок, із жовтого металу, вагою 3,5 грама, вартістю 140 грн.; наручний ланцюжок, з жовтого металу, вагою 1,5 грама, вартістю 600 грн.; дві сережки, із жовтого металу, вагою 1,5 грама, вартістю 600 грн.; жіночий ланцюжок на шию, із жовтого металу, вагою 3,5 грама, вартістю 1400 грн.; жіночий ланцюжок на шию, із жовтого металу, вагою 7 грам, вартістю 2 800 грн.; підвіску із знаком зодіаку стрільця, із жовтого металу, вагою 1 грам, вартістю 400 грн.; медальйон із надписом «Bruno banani not for everybody», y вигляді кульок, із ланцюжком, із металу сірого кольору, вартістю 100 грн. Всього, ОСОБА_6 , таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_14 , на загальну суму 133 900 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Крім цього, 12.01.2014 р. в період часу з 17 год. 00 хв. до 22 год. 40 хв. ОСОБА_6 проник до будинку ОСОБА_12 , який розташований по АДРЕСА_4 , звідки таємно, повторно викрав майно потерпілого, а саме: гроші в сумі 1800 грн.; 100 доларів США, вартість одного долара США згідно курсу НБУ станом на 12.01.2014 р. становить 7,99 грн., вартість 100 доларів США становить 799 грн.; два обручальних перстня, вартість кожного по 600 грн., на загальну суму 1200 грн.; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_15 , яке матеріальної цінності не становить. Всього, ОСОБА_6 , таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_12 , на загальну суму 3 799 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину втік розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Крім цього, 25.02.2014 р. в період часу з 19 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 проник до будинку ОСОБА_11 , який розташований по АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав майно потерпілої, а саме: гроші в сумі 500 грн.; три купюри номіналом по одному долару США, вартість одного долара США, згідно курсу НБУ станом на 25.02.2014р. становить 9,04 грн., вартість 3-х доларів становить 27,12 грн.; ювелірні вироби із жовтого та сірого металів на загальну суму 15 000 грн.; збільшувальне скло із металевою ручкою сірого кольору, вартістю 50 грн. Всього, ОСОБА_6 , таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_11 , на загальну суму 15 577,12 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Окрім цього, в період часу з 16 год. 00 хв. 25.02.2014 р. до 09 год. 00 хв. 26.02.2014 р. ОСОБА_6 проник до будинку ОСОБА_16 , 1987 року народження, який розташований по АДРЕСА_6 , звідки повторно, таємно викрав належне майно потерпілого, а саме: гроші в сумі 2 100 грн.; чоловічий перстень 585 проби, із жовтого металу, вартістю 1 500 грн. Всього, ОСОБА_6 , таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_16 , на загальну суму 3 600 грн., після чого разом з викраденим з місця вчинення злочину втік розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг,

вислухавши учасників засідання в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції у повній мірі дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів. Суд у вироку, відповідно до вимог ст.374 КПК України, зазначив джерело доказу, фактичні дані, що стосуються обставин кримінального провадження, а також зазначив, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються.

Протоколи обшуку житла ОСОБА_6 та автомобіля «Cherry Tiggo» від 03.03.2014 р. складені відповідно до вимог процесуального законодавства, на підставі ухвали слідчого судді та відповідного доручення оперативному підрозділу (т.1 а.с.61-72), всупереч твердженням апелянтів про ряд порушень під час проведення вказаних слідчих дій. Згідно рапорту начальника відділу УКР УМВС України в Чернівецькій області від 03.03.2014 року ОСОБА_17 , у ході виконання вищевказаного доручення було проведено санкціонований обшук житла та автомобіля ОСОБА_6 (т.1 а.с.64).

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінального процесуального кодексу України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Стаття 236 КПК України, чинна на момент проведення обшуку житла та автомобіля, визначає, що присутність учасників кримінального провадження, в тому числі захисника, під час проведення обшуку, є не обов`язковою. Під час досудового розслідування стороною захисту до вказаних протоколів не було надано жодних зауважень, і вони не були оскаржені.

Частина 2 ст.5 КПК України визначає, що допустимість доказів визначається положеннями кримінального процесуального кодексу України, які були чинними на момент їх отримання.

Колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист під час проведення вищевказаних слідчих дій не було порушено.

Тому апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги апелянтів щодо визнання вказаних протоколів недопустимими доказами через незабезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист та залишає їх поза увагою.

Відсутність в матеріалах провадження документів, які підтверджують вартість майна, викраденого у потерпілих, на переконання колегії суддів, не є таким порушенням, яке тягло б за собою зміну чи скасування вироку, про що стверджує апелянт. Вартість викраденого майна встановлена зі слів потерпілих і у суду першої інстанції не було підстав ставити під сумнів їх свідчення, з чим погоджується і апеляційний суд.

Твердження захисників обвинуваченого про те, що стороною обвинувачення не здійснено відкриття матеріалів відповідно до вимог ст.290 КПК України, оскільки із дослідженого районним судом протоколу не вбачається коли та за участю кого відбувалася вказана процесуальна дія, не засвідчено свідками відмову ОСОБА_6 від підпису на протоколі, є помилковими та такими, які спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно з відомостями, які містяться в протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування (т.3 а.с.112), старшим слідчим СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_18 було надано підозрюваному ОСОБА_6 доступ до матеріалів досудового розслідування №0000726, однак підозрюваний відмовився від підпису, що було засвідчено підписом його захисника ОСОБА_19 . Факт надання доступу до матеріалів досудового розслідування було підтверджено захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_19 . Доповнень чи зауважень до протоколу не надходило.

Всупереч твердженням апелянтів, висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 цілком доведені, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та доказах, наведених у вироку, винуватість останнього знайшла своє підтвердження у показах потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку квартири в якій проживав ОСОБА_6 (т.1 а.с.65-70); протоколом огляду речей від 06.03.2014р. р. (т.1

а.с.73-129); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.03.2014р.р. (т.1 а.с.147-151); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.03.2014р.р. (т.1 а.с.154-157); протоколом добровільної видачі та огляду від 26.02.2014р.р. (т.1 а.с.43); протоколами пред`явлення речей для впізнання від 22.01.2015 р. та 23.01.2015 р. (т.1 а.с.89-90, т.1 а.с.119-120, т.1 а.с.156-157).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено даних стосовно того, що під час збирання (формування) та процесуального закріплення покладених в основу прийнятого судового рішення доказів було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали апеляційному суду підстави для визнання їх недопустимими, як про це просять захисники обвинуваченого у своїх апеляційних скаргах.

Виявлені допущені під час досудового розслідування порушення, про які стверджують апелянти, не є суттєвими та не впливають на повноту, всебічність та об`єктивність розгляду справи районним судом та прийняття ним обґрунтованого рішення по справі.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України, вірно встановлена судом першої інстанції та не суперечить фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується матеріалами провадження.

Всі докази, покладені в основу вироку, були безпосередньо досліджені судом першої інстанції та стали достатнім обґрунтуванням вини обвинуваченого.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження, оскільки були допитані всі учасники кримінального провадження, досліджені письмові докази, розглянуті клопотання учасників судового процесу, а тому на думку колегії суддів, доводи апеляційних скарг захисників в цій частині також є безпідставними.

Всі письмові докази, які були досліджені під час судового розгляду виготовлені згідно вимог КПК, свідчення потерпілих, свідків є послідовними та узгоджуються між собою, не містять протиріч та взаємно доповнюють один одного і безпосередньо досліджені судом.

Докази, які б викликали сумнів в об`єктивності показань допитаних в суді потерпілих та свідків відсутні. Натомість, докази, зібрані по кримінальному провадженню, є достовірними, допустимими і достатніми. Ніяких даних про те, що вони здобуті незаконним шляхом або містять протиріччя, колегією суддів не встановлено.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів

призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи захисника ОСОБА_9 про занадто суворе покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 вироком районного суду, є необґрунтованими.

Мотивуючи своє рішення про призначення ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК, є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання.

Наведене вище, дало можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 4 місяці, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості, як про це стверджує апелянт.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисників та скасування вироку районного суду.

Інші доводи, які наведені в поданих апеляційних скаргах не дають підстав апеляційному суду для зміни чи скасування оскаржуваного вироку районного суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , подані в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

18.09.2018 року
(дата засвідчення копії)