Справа № 646/2101/18
№ провадження 1-кс/646/2004/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.18року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000183,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова, зі вказаною скаргою та просив скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000183. При цьому заявник посилався на незаконність та не обґрунтованість постанови слідчого.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив розгляд скарги проводити без його участі, доводи, що викладені в скарзі підтримав, просив їх задовільнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з явилися, повідомлялися про час, день та місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступного.
В провадженні прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000183, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365 ч. 2, 366 ч. 2, 397 ч. 2 КК України.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні відмовлено.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 у справі № 646/2101/18 скаргу ОСОБА_3 задоволено, та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 18.05.2018 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 05.02.2018.
Відмовляючи у визнанні потерпілим ОСОБА_3 слідчий виходив з того, що в ході досудового розслідування не встановлено доказів, що могли б підтвердити нанесену шкоду ОСОБА_3 , яка була спричинена в результаті вчинення кримінального правопорушення, при цьому не посилаючись на які небудь фактичні дані та слідчі дії, якими це встановлено.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).
В матеріалах кримінального провадження міститься заява адвоката ОСОБА_3 від 27.02.2018 по визнання потерпілим. З поданням такої заяви, відповідно, у заявника виник статус потерпілого в кримінальному провадженні.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування здійснюється шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках (п.4 ч. 3 ст. 56 КПК України) - потерпілого.
Всупереч вказаних вимог слідчий не навів наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не завдано матеріальної та/чи моральної шкоди з посиланням на певні докази та слідчі дії, які мав провести.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Таким чином, оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження й, відповідно, її зміст не відповідає вимогам ст.110 КПК України.
В ході судового розгляду не встановлено належними та допустимими доказами підстав вважати, що заявник пропустив строк оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим.
За вказаних обставин скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 - задовільнити.
Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000183 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1