Справа № 202/3288/18
Провадження № 1-кс/202/3826/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 серпня 2018 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 про відвід прокурора відділу прокуратури у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000194, -

ВСТАНОВИВ:
02 серпня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 про відвід прокурора відділу прокуратури у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000194.

Дану заяву, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 02 серпня 2018 року.

Захисником в обґрунтування необхідності відводу прокурора зазначено, що слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за процесуальним керівництвом прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194, в межах якого ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

На момент подання заяви стали відомі обставини, які свідчать про упередженість прокурора ОСОБА_5 .

Так, слідчим та прокурором під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 неодноразово висловлювалася думка, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що порушує презумпцію невинуватості, закріплену ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 КПК України.

У судовому засідання захисник та підозрюваний заяву підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у поданій через канцелярію суду заяві від 27.08.2018 року, повідомив, що не зможе з`явитися у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженніСУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке січня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1,12 ч.2 ст.115 КК України, в якому ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час вирішення питання про відвід прокурора у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КПК України кримінальне провадження за правилами цього Кодексу здійснюється щодо будь-якої особи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Статтею 7 кримінального процесуального кодексу встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Тобто, слідчий суддя при здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при вирішенні заявлених будь-якою із сторін вимог, зокрема, при розгляді заяви про відвід, зобов`язаний дотримуватися передбачених ст. 7 КПК України засад та встановити відповідність вимог та способу їх обґрунтування, доказування, вимогам КПК України.
Так, відповідно до ст. 9 КПК України засада законності передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ст. 17 КПК України, принцип презумпції невинуватості встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості встановлює, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Підставою заявленого відводу є посилання захисника на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, тобто наявність інших обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.
На підтвердження існування таких обставин, захисником зазначено, що прокурор під час розгляду у судовому засіданні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 неодноразово висловлювався про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому наголошуючи на практику Європейського суду з прав людини, вважає, що прокурором порушено принцип презумпції невинуватості.
З врахуванням перелічених засад кримінального провадження та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, дійсно, рішенням Європейського суду з прав людини від 21.09.2006 року у справі «Грабчук проти України» пункт 42 визначено, що: «Практика Суду встановлює, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною (див. Daktaras v. Lithuania, заява № 42095/98, п. 41, ECHR 2000-X; A. L. v. Germany, заява № 72758/01, п. 31, від 28 квітня 2005 року).
Разом з цим, питання, чи порушує твердження посадової особи принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене (див. Daktaras v. Lithuania, заява № 42095/98, п. 43).
Так, суд зазначив, що заяви обвинувача з приводу вини пана ОСОБА_7 були зроблені в контексті прийняття мотивованого рішення на попередній стадії кримінального процесу, а не, наприклад, на прес-конференції. Суд дійшов висновку, що, стверджуючи доведеність вини заявника за допомогою зібраних доказів, обвинувач використав ту ж термінологію, що і сам пан ОСОБА_7 у проханні про припинення провадження у справі. Погоджуючись з тим, що сам по собі термін "доведеність" не є вдалим, Суд все ж таки вважав, що використання цього терміна як обвинувачем, так і самим заявником мало на меті не стільки встановити вину пана ОСОБА_7 на підставі зібраних доказів, скільки підтвердити достатність матеріалів справи для її передачі до суду. Отже, порушення ч. 2 ст. 6 Конвенції було відсутнє.
Крім цього, слідчий суддя вважає, що за наведених захисником у заяві обставин не можливо встановити факт наявності відповідних висловів прокурора під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених доводів захисником не надано, незважаючи на тривалий час, що минув з моменту розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .
Таким чином, із врахуванням того, що стороною захисту не доведено існування тих обставин, на які вона посилається, як на підставу для відводу прокурора, слідчим суддею не встановлено обставин, які перешкоджали би стороні захисту у доведенні її правової позиції належними та допустимими доказами, приймаючи до уваги, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом та тільки на підставі наданих доказів, вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. 77 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 про відвід прокурора відділу прокуратури у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000194 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1