Справа №639/3680/18
Провадження № 1-кс/639/658/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року місто Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , 1981 року народження, про застосування Закону України Про амністію у 2016 році №1810-УІІІ від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 свою заяву підтримав у повному обсязі, просив суд застосувати до нього п.п. 1,3 Закону України Про амністію у 2016 році.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , приходить на наступного висновку.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-УІІІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ломкі Островського району Костромської області, громадянин Російської Федерації, засуджений: 1) 29.11.2001 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч.1. ст. 355, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.05.2003 року за відбуттям строку покарання; 2) 13.11.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 29.07.2004 року за відбуттям строку покарання; 3) 01.03.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187,ч.1 ст. 263, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 14.09.2009 року за відбуттям строку покарання; 4) 09.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 25.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі, звільненого 23.06.2012 року за відбуттям строку покарання; 6) 19.11.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 152 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.01.2016 року відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01.2016 року зараховано за ч.5 ст. 72 КК України строк перебування під вартою з 21.09.2012 року по 03.03.2015 року; 7) 13.04.2017 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.Вирок набув законної сили 22.03.2018 року.

Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до статті 4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 має дві судимості за вчинення тяжких умисних злочинів за ч. 2 ст. 141 КК України в редакції 1960 року (вирок від 29.11.2001 року) та за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України (вирок від 01.03.2005 року), які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 141 КК України (ред. 1960 року) та злочини, передбачені ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України відносяться до умисних тяжких злочинів злочини.

ОСОБА_4 повністю відбув покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.11.2001 року та був звільнений із ДУ «Холодногірська ВК № 18» 22.05.2003 року. Проте, 13.11.2003 року він був засуджений Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. В подальшому ухвалою від 11.07.2004 року невідбута частина покарання за цим вироком була скорочена наполовину та 29.07.2004 року ОСОБА_4 був звільнений із ДУ «Харківська ВК № 43» за відбуттям строку покарання.

Таким чином, спростовуються доводи засудженого про погашення судимості за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.11.2001 року за злочини, передбачені ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 355 КК України (в редакції 1960 року).

З огляду на те, що ОСОБА_4 має дві не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, до яких відповідно до КК України віднесено злочини, передбачені ч . 2 ст. 141 КК України (ред. 1960 року), та ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_4 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.1,4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, засудженим, який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1