Справа № 635/1309/18
Провадження № 1-кс/635/1366/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2018 року с. Покотилівка

Харківський район ний суд Харківської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 31.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, -
в с т а н о в и в:
06.07.2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 31.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, з 29.04.2004 по 14.06.2012 року ОСОБА_4 , являвся фізичною особою-підприємцем та, станом на 2010-2011 роки мав ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України на проведення землевпорядних та ліцензію Державної служби геодезії, картографії та кадастру на виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт.

18.02.2010 розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 1086 ОСОБА_6 , за її зверненням, надано дозвіл на розроблення: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га. Виконання розроблення даного проекту землеустрою відповідно до технічного завдання 2010 року (без зазначення конкретної дати) доручено ФОП ОСОБА_4 .

Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 , зловживаючи своїми повноваженнями як особою, яка надає публічні послуги, діючи в порушення норм законодавства та «Порядку розроблення проектів землеустрою» затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 677 від 26.04.2004 умисно вніс неправдиві відомості до проекту землеустрою інформацію щодо приналежності земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, що у подальшому призвело до передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_6 згідно розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області. № 6973 від 14.10.2010, хоча, відповідно до інформації Харківського державного проектно-вишукувального інституту агромеліорації і лісового господарства «ХАРКІВДНІПРОАГРОЛІС» № А-10-12 від 06.03.2018 року інформації державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» №02-07/196 від 05.03.2018 та №03-21/251 від 30.03.2018, інформації державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №135 від 06.03.2018 вказана земельна ділянка перетинається з землями лісового фонду, які перебувають на праві постійного користування ДП «Жовтневе лісове господарство» - кв. 52 виділ 9 Бабаївського лісництва. Відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи № 14725 від 27.06.2018 ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, загальна ринкова вартість вказаної земельної ділянки, яка має кадастровий помер :04:012:0021, що розташована на території Пісочинеької селищної ради Харківського району, Харківської області за межами населеного пункту, складає 2 697 726 грн., що відповідно до примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.

Прокурор вказує, що за вищевказаною подією розпочато досудове розслідування № 0000393 від 31.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України, а саме зловживання повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, що спричинили тяжкі наслідки.

Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 , діючи як службова особа, в порушення «Порядку розроблення проектів землеустрою» затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 677 від 26.04.2004 умисно вніс неправдиві відомості до проекту землеустрою інформацію щодо приналежності земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, що у подальшому призвело до передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_6 розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 6973 від 14.10.2010, що спричинило тяжкі наслідки. За вищевказаною подією слідчим Люботинського ВП Харківського ВП. ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування №0000392 від 25.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, а саме внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, що спричинили тяжкі наслідки.

Вищезазначені кримінальні провадження 25.06.2018 об`єднані в одне провадження під № 0000336.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень - злочинів підозрюється ОСОБА_4 . 25.06.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.366 КК України.

В клопотанні прокурор посилається на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, проектами землеустрою щодо відведення земельної ділянки, схемами розташування земельних ділянок, допитами свідків, висновком судової земельно- технічної експертизі.

Зазначаючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.366 КК України, за які передбачені покарання: у вигляді позбавленням: волі на сірок від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 (трьох) років, з конфіскацією майна, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим без застосування запобіжного заходу до нього, може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на свідків, які викривають його у вчиненні злочинів, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, прокурор вважає що в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч, 1 ст. 177 КПК України, а саме виплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, вказуючи, що характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який будучи у статусі підозрюваного продовжує обіймати посаду геодезиста Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», може вчинити новий корисливий злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, прокурор вважає, що в даному випадку мається існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Посилаючись на те, що у разі перебування підозрюваного ОСОБА_4 на волі, він може негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення та, крім того, ОСОБА_4 , вчинив тяжкий: злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, перебуваючи у статусі підозрюваного продовжує займати посаду геодезистом Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просить задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив про його задоволення. При цьому зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив корупційне діяння, за яке неможливо, при розгляді справи в суді, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнав себе винуватим у повідомленій підозрі, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив не застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000336 від 31.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України,

25.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, тобто у зловживанні повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, що спричинили тяжкі наслідки, а також у внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, що спричинили тяжкі наслідки.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурор в обґрунтованість підозри посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протоколи огляду місця події, проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки, схеми розташування земельних ділянок, допити свідків, висновок судової земельно-технічної експертизі.

Дослідивши зазначені матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інкриміновані тільки підозрюваному, як особі, яка, діючи самостійно, в порушення норм законодавства та «Порядку розроблення проектів землеустрою», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 677 від 26.04.2004, умисно внесла неправдиві відомості до проекту землеустрою інформацію щодо приналежності земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення, що у подальшому призвело до передачі у приватну власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_6 , згідно розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області. № 6973 від 14.10.2010 року, дії, а також самостійні дії щодо внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, не є необхідно та достатньою підставою для настання вказаних прокурором тяжких наслідків.

В судовому засіданні підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не давав показань, які б вказували на вчинення ним чи на його співучасть у вчиненні кримінальних правопорушень.

Інших доказів на обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчому судді не надано.

Зазначені матеріали та пояснення прокурора, надані ним в судовому засіданні, також не вказують на докази щодо можливості чи вчинення підозрюваним, в період з 2010 року, дій, спрямованих на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на свідків, які викривали би його у вчиненні злочинів, тобто на незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи на вчинення, або можливість вчинення будь яких кримінальних правопорушень взагалі.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та середньої тяжкості та, згідно повідомлення про підозру від 25.06.2018 року, вчинені в період 2010 року.

Одночасно суд знаходить такими, що заслуговують на увагу доходи сторони захисту про те, що повідомлення ОСОБА_4 про підозру від 25 червня 2018 року та 06 липня 2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України суперечать вимогам ст. ст. 4 та 5 КК України в частині чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 інкримінується діяння, передбачене ст. 365-2 КК України яке, як зазначено в повідомленні про підозру, скоєно в період 2010 року. Зазначеною статтею Кримінальний кодекс України доповнено Законом № 3207-IV від 07.04.2011 року, тобто після, як зазначено в повідомленні про підозру, вчинення ОСОБА_4 діяння.

Також, суд знаходить, що посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив корупційне діяння, за яке неможливо звільнення від відбування покарання з випробуванням, як підставу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заслуговує на увагу, оскільки вимогу закону про неможливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням за скоєння корупційного злочину було встановлено Законом № 1698-VI від 14.10.2014 року, тобто після, як зазначено прокурором, дати скоєння інкримінованого підозрюваному діяння.

Крім того, суд враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки працює, має постійне місце мешкання : АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом першої групи з дитинства. Також, на утриманні підозрюваного ОСОБА_4 знаходяться його батьки похилого віку. Сам підозрюваний ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює геодезістом «Державного підприємства Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», за місцем роботи характеризується позитивно.

За вказаних обставин суд вважає, що прокурор не довів існування ризиків передбачених пунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбаченихч.1 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Так, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення. Оскільки, стороною обвинувачення не дотримані вимоги ст. 194 КПК України та ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 31.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 31.10.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365-2, ч.2 ст. 366 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1