Справа № 404/5402/18
Номер провадження 1-кс/404/2653/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню 0006872, про неповернення вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця вилученого майна - ОСОБА_4 по звернувся по вказаному кримінальному провадженню до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_5 щодо несвоєчасного повернення вилученого майна. Просить повернути володільцю ОСОБА_4 вилучений у нього 10.08.2018 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Представник скаржника вимоги підтримав у повному обсязі, просить скаргу задовольнити. Прокурор заперечив проти обставин викладених у скарзі, вважає її безпідставною і необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні вимог скаржника. Розглянувши скаргу в межах питань заявлених до розгляду, перевіривши надані в обґрунтування доводи і докази, переконаний в обґрунтованості вимог скаржника, з наступних міркувань:

У провадженні СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню 0006872, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

10.08.2018 року по вказаному провадженню був проведений невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У подальшому вилучене авто було оглянуто, сфотографовано, визнано речовим доказом і зберігається у дворі Кропивницького ВПГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58.

13.08.2018 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда наданий дозвіл на проведення обшуку в іншому володінні, яким є автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 2012 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником та володільцем якого є ОСОБА_4 .

Представник володільця ОСОБА_3 звернувся до слідчого з письмовим клопотанням про повернення майна законному володільцю ОСОБА_4 , проте постановою слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 05.09.2018 року йому було відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки за правилами ст.ст. 98-100 КПК України, авто визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора. Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування в кримінальному провадженні, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно п. 2-3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна або не подання клопотання про накладення арешту на майно, тобто у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 171 цього Кодексу.

В свою чергу згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 328, 638 ЦК України право власності/володіння набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтями ст. 317, ч. 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що власникові належить законне право на володіння, користування та розпорядження своїм майном. На виконання вимоги закону, ОСОБА_4 надав належні та допустимі письмові докази про законність його володіння рухомим майном.

На виконання вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, у п.70 рішення Європейського суду з прав людини Рисовський проти України від 20.10.2011 р. Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Складовими принципу належного урядування є ефективність та результативність сутність яких полягає у тому, щоб усі процедури спрямовувалися на досягнення результату, який задовольняє потреби суспільства.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти .

Дійсно, завдання цього кримінального провадження у перші години від початку досудового розслідування безумовно вимагали доступу до іншого володіння, у зв`язку з необхідністю фактичного припинення злочину, встановлення розшукуваних осіб та детальної фіксації слідів кримінального правопорушення в салоні та багажному відділенні автомобіля. Салон і багажне відділення авто належить до іншого володіння, тобто саме з цих підстав автомобіль був вилучений на законних підставах.

Інше володіння ( авто) було оглянуто, сфотографовано, ретельно описано, тобто сторона обвинувачення мала достатньо часу для виконання слідчих дій, призначення та проведення експертиз з іншим володінням. Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя, зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду вимог скаржника, сторона обвинувачення не вказала розумних доводів про необхідність продовжувати тримати вилучене майно. Саме авто не зберегло на собі слідів злочину, крім того, не існує невиконаних завдань кримінального провадження пов`язаних з необхідністю подальшого утримання вилученого майна. Предявлена підозра за ч. 4 ст. 296 КК України не містить таких видів покарання як конфіскація, чи кримінально-правового заходу у виді спеціальної конфіскації, тощо. Відсутні докази заявленого цивільного позову.

Окремо необхідно акцентувати увагу, що авто є іншим володінням, в якому вилучили речові докази. Тому, достатньо оглянути та ідентифікувати транспортний засіб, а не безстроково утримувати його на невизначений період.

Керуючись ст.ст. 100, 132, 303 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0006872, щодо неповернення майна, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , який не повернув володільцю ОСОБА_4 вилучений у нього 10.08.2018 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зобов`язати слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження №0006872 повернути володільцю ОСОБА_4 вилучений у нього 10.08.2018 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1