Провадження № 274/3943/18
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/573/18

І м е н е м У к р а ї н и
11.09.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/3943/18 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі прокурора. . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 26 березня 2018 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у квартирі АДРЕСА_2 , помітив на кухонному столі належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Nokia 6303" та вирішив його викрасти.

Перебуваючи в цей час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власниці майна та інших осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки "Nokia 6303", вартістю 500 грн., який був споряджений сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 15 гривень, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 515 грн.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25 липня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і форму покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (13.07.18) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , визначено, що шкоду потерпілій відшкодовано, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, потерпіла звернулась з заявою з проханням затвердити угоду про примирення, вказала, що будь-яких претензій до ОСОБА_3 вона не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 25 липня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту початку виконання громадських робіт за визначеним місцем роботи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: DVD-R-диски з відеофайлами слідчих експериментів від 12.07.18 та 14.07.18 з потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_3 , які приєднано до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1