Справа № 640/7048/18
н/п 1-кс/640/5210/18
УХВАЛА
"21" травня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.05.2018 в період часу з 22.08 годин по 01.17 годин на підставі ухвали слідчого судді №640/7048/18 від 23.04.2018 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 500 гривень купюрами, номіналом 200 гривень №КД 5107587; 200 гривень № МИ 0600453; 100 гривень № МИ 3686638; мобільний телефон ТМ «Lenovo» моделі S820 IMEI : НОМЕР_1 з сім-картою «Лайфсел» НОМЕР_2 та «Київстар» НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «NOMI» IMEI 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з сім-картою «Лайфсел» та «Київстар»; поліетиленовий пакет із застібкою з речовиною голубого кольору, кристалічну; сигнальна ракета СМ-УЧ; місцем зберігання арештованого майна визначити відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.
На обґрунтування кожного клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 27.04.2018 року близько 22:00 годин, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут вибухової речовини, а саме ручної осколкової гранати РГД-5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «1-травня», розташованої по вул. Горького в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у формі незаконного збуту вибухової речовини, а саме ручної осколкової гранати РГД-5 та бажаючи цього, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 1500 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_5 », особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ручну осколкову гранату РГД-5, корпус якої згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи №64/2018 від 10.05.2018 року є зарядом вибухової речовини у міцному корпусі, який споряджається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил, масою 110-115 грам, придатною до вибуху.
Крім того, 16.05.2018 близько 20:10 годин, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут вибухового пристрою, а саме ручної осколкової гранати РГД-5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у формі незаконного збуту вибухового пристрою, а саме ручної осколкової гранати РГД-5 та бажаючи цього, незаконно збув за попередньо ідентифіковані грошові кошти у розмірі 1500 гривень громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_5 », особисті дані якого змінено в порядку ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», вибуховий пристрій - ручну осколкову гранату РГД-5 з маркуванням №121-81Т із підривачем типу УЗРГМ з маркуванням «№288-74 УЗРГМ 583», згідно з довідкою вибухотехнічного управління ГУ НП в Харківській області про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 16.05.2018 року та акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів, складеного спеціалістами вибухотехнічного управління ГУ НП в Харківській області від 16.05.2018.
16.05.2018 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
В ході проведення обшуку 17.05.2018 в період часу з 22.08 годин по 01.17 годин на підставі ухвали слідчого судді №640/7048/18 від 23.04.2018 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Вилучені речі, документи, предмети є речовими доказами та містять інформацію, яка підтверджує вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами огляду місця події від 23.10.2017, 24.03.2018, 03.05.2018; протоколами проведення НСРД спостереження за ОСОБА_6 , який використовував для перевезення викраденого майна автомобіль BMW 323 сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_6 від 30.03.2018, 01.03.2018, протоколами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у відношенні гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , від 23.04.2018, 01.03.2018, протоколом огляду від 04.05.2018; протоколами обшуку від 03.05.2018.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 21.05.2018 надійшла заява від старшого слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить судове засідання щодо розгляду клопотання про накладення арешту на майно провести без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 23).
До канцелярії суду 18.05.2018 надійшла заява від власника майна ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_14 , в які вони просять розглядати клопотання про арешт майна, вилученого 16.05.2018 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , без їх участі. Щодо задоволення клопотання не заперечують (а.с. 24).
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку та на території земельної ділянки із надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення та отримання доказів, а саме: вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, а також приладів та предметів які використовуються для виготовлення, переробки чи ремонту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.
17.05.2018 на підставі вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.08 год. до 01.17 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 17.05.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 12-14).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.05.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 500 гривень купюрами, номіналом 200 гривень №КД 5107587; 200 гривень № МИ 0600453; 100 гривень № МИ 3686638; мобільний телефон ТМ «Lenovo» моделі S820 IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою «Лайфсел» НОМЕР_2 та «Київстар» НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «NOMI» IMEI 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з сім-картою «Лайфсел» та «Київстар»; поліетиленовий пакет із застібкою з речовиною голубого кольору, кристалічну; сигнальну ракету СМ-УЧ - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1