Справа №584/1381/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/445/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 584/1381/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковалі Чорнухинського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 27 квітня 2017року за ч. 3 ст.185, ст.69 КК України до 45 діб арешту. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вирок від 08 вересня 2015 року ухвалено виконувати самостійно,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 08 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 27 квітня 2017року за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 45 діб арешту. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вирок від 08 вересня 2015 року ухвалено виконувати самостійно На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вирок від 08 вересня 2015 року ухвалено виконувати самостійно,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок суду, згідно якої він просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене покарання. В іншій частині вирок залишити без змін.

Даним вироком:

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України , і йому призначено покарання :

- за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який був вчинений до постановлення вироку Путивльського райсуду від 08.09.2015 року - у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання даного покарання, та покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 08.09.2015 року, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_7 покарання у виді двох років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково, у виді 2 місяців позбавлення волі, приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком суду і остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даний вирок та вирок Путивльського райсуду Сумської області від 08.09.2015 року ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто на користь держави витрати судові витрати: з ОСОБА_11 - 131,94 грн.; з ОСОБА_7 - 1716,02 грн.

В поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності його вини та правильності кваліфікації вчинених ним злочинів, посилається на те, що причиною скоєння злочинів стало скрутне матеріальне становище його сім`ї, оскільки більше ніж 15 років він живе у неповній сім`ї, батько не надає ніякої матеріальної підтримки, фактично сім`я проживає на мізерну пенсію бабусі. Вважає, що є підстави для застосування до нього ст. 69 КК України, виходячи з того, що злочин він скоїв у неповнолітньому віці, позитивно характеризується за місцем проживання, продовжує навчатись у школі, допомагає матері та бабусі вести підсобне домашнє господарство.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно з вироком, на початку квітня 2015 року в нічній час, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, з автомобіля «Славута», який знаходився біля будинку по вул. Горького, 59/1 в м. Путивль, таємно викрали з автомобіля аудіо-магнітолу марки «DIJITAL DSA - 300 B» вартістю 1087 грн. 90 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Повторно, в серпні 2015 року, ОСОБА_7 , через незамкнені водійські дверцята проник до автомобіля «Dacia Logan», який знаходився біля господарства по вул. Пугачова, 10 в м. Путивлі, звідки таємно викрав аудіо-магнітолу марки «Mysteri MMTD - 9108S», вартістю 3600 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

В нічний час 11 березня 2016 року, ОСОБА_7 , віджавши скло водійських дверцят, проник до автомобіля «ВАЗ 21013», який знаходився біля господарства по вул. Шевченка, 22 в м. Путивль та належав ОСОБА_14 , звідки таємно викрав аудіо-магнітолу марки «SHUTLE SUD - 345» вартістю 552, 72 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 21 жовтня 2016 року на полі поблизу с. Скуносове Путивльського району, ОСОБА_7 , знайшов дикорослі рослини коноплі, з яких зірвав декілька верхівок. Ці верхівки обвинувачений приніс до себе додому в будинок по АДРЕСА_1 , де в подальшому їх висушив, подрібнив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту. 24 жовтня 2016 року працівники поліції вилучили особливо-небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною вагою 36,11 г. у перерахунку на висушену речовину.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який погодився з вироком суду і прохав залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтом не оскаржуються, як не оскаржується і кваліфікація його дій.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковані вірно.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.65 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, суд врахував, і це знайшло своє відображення у вироку, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, зокрема, умови його життя та виховання, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, а також пом`якшуючі покарання обставини, а саме: повне визнання вини в скоєному, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, повне відшкодування заподіяної шкоди, та дійшов обґрунтованого висновку, що перевиховання і виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що злочини ОСОБА_7 скоєні у період іспитового строку за попереднім вироком.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, не вбачається.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так й іншими особами.

Підстав для застосування до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, на що є посилання у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5