У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В судовому засідання ОСОБА_5 на з`явиввся, враховуючи обмежені терміни розгляду даної заяви слідчим суддею було надано доручення судовому розпоряднику вручити судовий виклик ОСОБА_6 , проте, згідно акту від 12.09.2018, за зазначеною адресою місця проживання ОСОБА_6 не має вже на протязі дев`яти місяців. Цю інформацію повідомив його батько ОСОБА_5 .
Заявник - адвокат ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд даного клопотання, що підтверджується довідкою про доставлення йому смс повідомлення, проте до суду не з`явивися, причини неявки не повідомив.
Прокурор проти заявленої заяви заперечив і пояснив, що аналогічну заяву вже неодноразово було подано і самим адвокатом ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Відповідно до ухвали слідчого судді від 31.07.2018 їм було відмовлено в задоволенні такої заяви. Крім цього, застава є одним із видів запобіжного заходу, яка не обмежене терміном, а тому просить у задоволені клопотання відмовити.
Слідчий ОСОБА_7 суду пояснив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться в розшуку, у зв`язку з чим досудове розслідування к даному кримінальному провадженні зупинено. А тому проти задоволення заяви заперечував.
Оскільки чинним КПК України не передбачено обмежень щодо розгляду повторно поданої заяви (аналогічної) про повернення застави, суд вважає за необхідне розглянути подану заяву повторно по суті, проте за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про її розгляд.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали заяви, прихожу до наступного.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 30.01.2017 року застосовано запобіжний захід ОСОБА_6 , тримання під вартою строком на шістдесят днів. Строк дії ухвали до 28.03.2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Як вбачається з наданої квитанції № 251 від 30.01.2017 року, як заставодавець, вніс заставу (кошти), згідно вказаної ухвали ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
З моменту звільнення з-під варти у звязку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обовязків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Згідно із ч.5 ст.154-1 КПК України, заставодавець має право відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав для звернення застави в доход держави, а також отримати внесену заставу після обрання нового запобіжного заходу. В цьому випадку Законом покладено на заставодавця обов`язок забезпечити явку підозрюваного, обвинуваченого, підсудного до органу розслідування чи суду для вирішення питання щодо заміни застави на інший запобіжний захід.
Таким, чином заставодавець може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав для звернення застави в дохід держави. У цьому випадку він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого, підсудного до органу розслідування чи суду для заміни йому запобіжного заходу на інший. Застава повертається лише після обрання нового запобіжного заходу (ч. 5 ст. 154-1 КПК).
Заставодавець несе лише майнову відповідальність за дії особи, за яку внесено заставу. В п.4 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду №6 від 26 березня 1999р. вказано, що покладення на заставодавця інших обов`язків (наприклад, забезпечити належну поведінку підсудного) законом не передбачено, крім обов`язку забезпечити явку цієї особи до органу розслідування чи суду у випадку, передбаченому ч.5 ст.154-1 КПК України.
В змісті клопотання зазначено, що заявник клопоче про повернення застави у звязку з закінченням терміну дії ухвали про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 .
Разом з тим, якщо підозрюваний, обвинувачений, підсудний порушує взяті на себе зобов`язання, застава звертається в дохід держави. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом у судовому засіданні при розгляді справи або в іншому судовому засіданні (ч.6 ст. 154-1 КПК).
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (п.11 ст.182 КПК України).
Керуючись ст.182,183,194,202,203,309 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1