27.09.2018
Справа № 720/1467/18
Провадження № 1-кп/720/110/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000255 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, розведеного, з середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2018 року приблизно о 22 годині ОСОБА_6 перебуваючи в господарстві ОСОБА_4 , що розташовано в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, переслідуючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс останній близько трьох ударів правою рукою в область голови, внаслідок чого завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.2 КК України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю та показав, що у вечорі 11 серпня 2018 року він зайшов до ОСОБА_4 , з якою розпили пляшку горілки. Після чого, остання висловила на його адресу претензії стосовно того, що закінчилася горілка та схопила його за ніс. Тоді у відповідь він наніс ОСОБА_4 декілька ударів рукою в область голови, після чого пішов до дому. У вчиненому розкаявся.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його вина у нанесенні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я повністю доказана показами потерпілої, свідків та письмовими доказами справи.
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що у вечорі 11 серпня 2018 року до неї до дому зайшов ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Останній часто заходив до неї, при цьому раніше також бив її. Того вечора обвинувачений попросив горілки, на її відповідь про відсутність горілки, він наніс їй чисельні удари руками по голові та тілу, після чого ліг спати на ліжко в її будинку, а під ранок пішов до дому. Просила обрати сувору міру покарання щодо обвинуваченого, який протягом тривалого часу знущається над нею.
Свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона є невісткою потерпілої, з якою проживає по сусідству. Обвинувачений частко заходить до неї. 11 серпня 2018 року протягом дня він також був у неї, де вижав алкогольні напої. Того ж дня близько 19 години обвинувачений прийшов до неї з пляшкою горілки, однак вона відмовилась прийняти його до господарства, після чого ОСОБА_6 зайшов до господарства ОСОБА_4 , з якою розмовляв на крильці будинку. Що було далі того дня вона не знає, однак вранці наступного дня вона зайшла до ОСОБА_4 , яка була побита та остання повідомила їй, що її у вечорі побив ОСОБА_6 ..
З висновку судово-медичної експертизи № 69 екс від 21 серпня 2018 року вбачається, що потерпілій були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
З протоколу проведення слідчого експерименту із підозрюваним від 09 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 на місці підтвердив обставини нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 ..
З протоколу проведення слідчого експерименту із потерпілою від 14 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 на місці показала обставини отримання нею тілесних ушкоджень внаслідок ударів ОСОБА_6 ..
Суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у нанесенні легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я ОСОБА_4 доведена, а тому його дії вірно кваліфіковані за ст. 125 ч. 2 КК України.
При цьому слід зазначити, що твердження обвинуваченого про те, що конфлікт був спровокований саме потерпілою ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.
Так, потерпіла ОСОБА_4 заперечувала факт нанесення обвинуваченому будь-яких тілесних ушкоджень.
Іншими дослідженими доказами також не підтверджено факт отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Крім цього, слід врахувати, що обвинувачений є особою працездатного віку, міцної статури та фізично більш сильним за потерпілу, яка є особою похилого віку, немічною, з обмеженою можливістю рухатись та вчиняти будь-які активні дії в силу свого хворобливого стану, а тому доводи обвинуваченого щодо нанесення потерпілою йому тілесних ушкоджень, які спровокували конфлікт, є неспроможними та суд вважає, що вони надані з метою уникнення більш суворого покарання за вчинений злочин.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд виходить з загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також керується роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання, вчинив злочин щодо особи похилого віку, немічної, з обмеженою можливістю рухатись та вчиняти будь-які активні дії в силу свого хворобливого стану, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним злочину.
Активне сприяння розкриттю злочину суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки його покази щодо причин виникнення конфлікту із потерпілою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому в цій частині їх слід визнати неправдивими, що не може свідчити про сприяння обвинуваченого у розкритті вказаного злочину, з`ясування всіх обставин та встановлення істину у справі.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання для обвинуваченого суд враховує позицію потерпілої, яка просила ізолювати обвинуваченого від суспільства, а також думку самого обвинуваченого, який зазначив, що сплатити штраф не має можливості.
Слід зазначити, що у відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З досудової доповіді органу пробації від 10 вересня 2018 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, яка характеризує обвинуваченого, вбачається, що уповноважений орган пробації із урахуванням особи обвинуваченого, інших обставин справи, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умови цілодобового нагляду та контролю за його поведінкою, тобто без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для громадськості.

Приймаючи до уваги суспільно небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який негативно характеризується по місцю проживання, вчинив умисний злочин щодо особи похилого віку, немічної, з обмеженою можливістю рухатись та вчиняти будь-які активні дії в силу свого хворобливого стану, після чого не вживав заходів щодо надання їй допомоги, а навпаки ліг спати на ліжку у її будинку, суд вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді арешту, який є необхідним і достатнім видом покарання для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а також іншими особами.
Зважаючи на призначення обвинуваченому міри покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді взяття під варту.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяця.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 15 години 00 хвилин 27 вересня 2018 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя: