Справа № 308/9708/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення повторної (додаткової) судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню №0000553,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про проведення повторної (додаткової) судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню №0000553, яке мотивував тим, що 3 лютого 2012 року заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_4 була порушена кримінальна справа за фактом неналежного виконання професійних обов`язків медичними працівниками ОКЛ «Ужгород» та ОТМО м. Ужгород за частиною 1 статті 140 Кримінального кодексу України внаслідок спричинення тяжких наслідків для ОСОБА_3 , де його визнано потерпілим згідно постанови від 09.04.2012 року. В подальшому вказана кримінальна справа Мукачівськім MB УМВС України в Закарпатський області була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0002604. Також Мукачівськім MB УМВС України в Закарпатський області було розпочато кримінальне провадження №0000553 по кримінальних справах, порушених за ч.1 ст.358 ККУ від 24.12.2012 р. за фактом підроблення медичної документації працівниками Мукачівської ЦРЛ, ОКЛ м.Ужгорода та ОТМО «ФТИЗІАТРІЯ» де ОСОБА_3 03.01.2013 року вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а в подальшому вказані кримінальні провадження №0002604 та №0000553 були об`єднані в одне провадження під реєстраційним номером №0000553 у Єдиному реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 140 та за частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України та передане об`єднане кримінальне провадження №0000553 для проведення досудового розслідування до слідчого відділу Ужгородського поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Листом від 14.07.2015 року прокурором м. Ужгород ОСОБА_3 було повідомлено що «прокуратурою м. Ужгорода слідчому в порядку ст. 36 КПК України надані вказівки щодо виконання комплексної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000553, з цією метою призначено прокурором 22.05.2015 р. вказану експертизу проведення якої доручено Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України.

Листом від 06.02.2018 року з Головного бюро судово-медичної експертизи була надана відповідь про те, що призначена судово-медична експертиза відносно ОСОБА_3 виконана та висновки надіслані прокурору ОСОБА_5 , що призначив експертизу до прокуратури м. Ужгород.

Листом від 18.07.2018 року прокуратури Закарпатської області повідомлено що згідно висновку Експерта Головного бюро судово-медичної експертизи №60/16 від 26.04.2018 року встановлено, що об`єктивні дані за вплив недоліків надання медичної допомоги на вихід туберкульозного процесу немає, що не узгоджується з висновком експерта № 109109-А/11 Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, який знаходиться в матеріалах вказаного кримінального провадження №0000553 і відповідно до якого при лікуванні ОСОБА_3 на всіх етапах мали місце недоліки, а саме : (29.08.01 г з 9 до 10 годин) незважаючи на те, що ОСОБА_3 знаходився в Мукачівській ЦРЛ короткий час, лікарі , виходячи із загальноприйнятої медичної практики, мали підстави підозрювати наявність туберкульозу та призначити виконання рентгенівських знімків грудної клітки - оглядового і в бічних проекціях і залежно від отриманого результату, правильно сформулювати діагноз . При перебуванні в ревматологічному відділенні ОКЛ м. Ужгород заходи для виключення туберкульозу після надходження хворого до лікарні 30.08.01 р. прийнято не було ( хворий був консультований фтизіатром тільки 17.09.01 р. у зв`язку з погіршенням стану ). При не виключеному діагнозі туберкульозу, виходячи із загальноприйнятих медичних підходів, не слід призначати гормональні препарати. При відсутності поліпшення стану хворого протягом 3-7 днів після початку їх застосування необхідно було переглянути діагноз хвороби Бехчета і провести корекцію лікувально - діагностичної тактики. У зв`язку з виявленням в ОСОБА_3 грибків після переведення його в ОПТД (ОТМО «Фтизіатрія» ), слід було вважати, що лікування кандіоза в ОКБ було недостатнім. При формулюванні заключного клінічного діагнозу до супутнього діагнозу хворому слід було долати кандидамікоз. ОСОБА_3 були призначені ліки, які протягом 2001 р. і до теперішнього часу в Україні, як лікарські засоби не були зареєстровані і не були внесені до Державного реєстру лікарських засобів України. Призначене лікарями ОПТД ( ОТМО «Фтизіатрія» ) протитуберкульозне лікування в період з 24.09. по 16.10.01р. було недостатнім не відповідало «Інструкції про поділ на групи контингентів протитуберкульозних закладів », затвердженої наказом МОЗ України від 29.07.1997 р. № 233 «Про затвердження інструкції щодо надання медико-санітарної допомоги хворим на туберкульоз», що діяла станом на 2001 р. При діагностованому туберкульозі, при відсутності ознак, що підтверджують хворобу Бехчета, застосування в цей період дексаметазону було недоцільним, ці порушення погіршили стан хворого за рахунок зниження захисних сил організму і активізації туберкульотного процесу, збільшили обсяг деструкції легеневої тканини, посилювало інтоксикацію, посилило тривалість перебігу туберкульозу збільшувати обсяг деструкції.

08.08.2018 року ОСОБА_3 було виконано у Мукачівській ЦРЛ комп`ютерну томографію органів грудної клітини, органів черевної порожнини та органів малого тазу, про що був складений висновок лікарем рентгенологом ОСОБА_6 та записано СД диск в електронному вигляді знімки з проведеним дослідженням.

Так, зокрема згідно з заключенням наданим по результату дослідження органів грудної клітини було встановлено наступне: «у верхній долі лівої легені відмічається фіброзні зміни на фоні яких тонкостінна порожнина до 11 міліметрів без рідини, на лівій та правій легені поля без видимих вогнищевих чи інфільтративних змін. Стан ознаки пнемо фіброзу верхньої долі лівої легені, як наслідок перенесеного спец процесу» (туберкульозу), що вказує на тілесні ушкодження ОСОБА_3 від недоліків надання медичної допомоги, таким чином висновок вказаної експертизи №60/16 від 26.04.2018 року - є не обґрунтованим та безпідставним.

Поміж всього вищенаведеного, у вступній частині вказаного висновку експерта зазначено, що експерт провів експертизу гр. ОСОБА_3 , тобто за висновком експерта проведено експертизу потерпілого. Але підсумкова частина висновку Ексгерта Головного бюро судово-медичної експертизи №60/16 від 26.04.2018 року не узгоджується із його дослідною частиною та висновком експерта № 109109 А/ 11 Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, що знаходиться в матеріалах вказаного кримінального провадження та заключенням наданим заявнику по результату його дослідження органів грудної клітини комп`ютерної томографії від 08.08.2018 року і з його змісту взагалі не вбачається звідки експерт дійшов такого переконання.

В той же час, із дослідної частини висновку цієї експертизи видно, що експерту було надано і він досліджував медичні картки ОСОБА_3 . Отже, за змістом дослідної частини експерт провів експертизу за матеріалами справи, а не експертизу потерпілого ОСОБА_3 (особи), що безпідставно зазначив у вступній частині свого висновку без проведення його огляду та обстеження.

В судове засіданні ОСОБА_3 не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасної і належним чином, однак його неявка відповідно до вимог ч.3 ст. 244 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши зміст поданого клопотання з додатками, оцінивши надані суду докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про доручення проведення судово-медичної експертизи, відповідає вимогам ст. 244 КПК України.

Згідно ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ст. 243 КПК України, експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

У разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді, що передбачено ч.1 ст. 244 КПК України.

Згідно положень ст. 244 КПК України, клопотання про залучення експерта розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судову експертизу» - виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про судову експертизу», судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності, при цьому у відповідності до статті 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно п. 2.3. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України, повторна судово-медична експертиза повинна бути доручена тільки іншому (іншим) експерту (експертам).

Відповідно до вимог п.2 ч.6 ст. 244 КПК України, слідчий суддя за результатом розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи установі, експерту або експертам, якщо особа, що звернулася з клопотанням доведене, що вона не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

З наданих суду довідки про розмір пенсії №758 від 26.04.2018 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 12.07.2013 року слідує, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн.

Вказані обставини на думку слідчого судді свідчать про те, що ОСОБА_3 позбавлений можливості самостійно залучити експерта та оплатити вартість експертизи.

З огляду на викладене, ураховуючи доводи потерпілого, висвітлені в поданому ним клопотанні, та беручи до уваги те, що потерпілий ОСОБА_3 стверджує про наявність розбіжностей у попередньо проведених експертизах у кримінальному провадженні №0000553, з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги представлені медичні документи, суд приходить до висновку про доцільність призначення по справі повторної судово-медичної експертизи, з поставленням на вирішення експертів питань, які заявлені потерпілим.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 242-244, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про проведення повторної (додаткової) судово-медичної експертизи, по кримінальному провадженню №0000553 задоволити.

Доручити експертам Головного бюро судово медичної експертизи МОЗ України (04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 9) провести у кримінальному проваджені №0000553 повторну судово - медичну експертизи, яку провести з урахуванням заключення комп`ютерної томографії від 08.08.2018 року та його запису на СД диску.

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

-Чи правильно, з дотриманням усіх нормативно закріплених: Критеріїв діагностики та лікування «Хвороби Бехчета» методики діагностики та диференційної діагностики, стандартів медичних технологій діагностично-лікувального процесу, «Стандартів діагностики і лікування туберкульозу», наказів міністерства охорони здоров`я України, флюрографії ОГК від 30.06.2001р. лікарями ЦРЛ м. Мукачево, встановлений діагноз «Синдром Бехчета. tbc легень» пацієнту - ОСОБА_3 ?

-Який в дійсності повинні встановити, сформулювати лікарі ЦРЛ м. Мукачево, клінічний (основний та супутній) діагноз пацієнту ОСОБА_3 ?

-Чи правильно, з дотриманням усіх нормативно закріплених: методики діагностики та диференційної діагностики, критеріїв діагностики та лікування «Хвороби Бехчета» лікарями встановлений діагноз «Синдром Бехчета» в OKЛ м. Ужгород та в ОТМО «Фтизіатрія» пацієнту ОСОБА_3 ?

- Чи є правильним і достатнім, з урахуванням всіх нормативно закріплених: діагностичних критеріїв, методики діагностики та диференційної діагностики, стандартів медичних технологій діагностично-лікувального процесу, «Стандартів діагностики і лікування туберкульозу», наказів міністерства охорони здоров`я України, рентгенографій легень від: 08.08.2001р., 18.09.2001р., 20.09.2001р. встановлений лікарями ОКЛ м. Ужгород пацієнту ОСОБА_3 діагноз « Вогнищевий туберкульоз лівої легені БК(+)»?

-Який в дійсності повинні встановити, сформулювати лікарі, ОКЛ м. Ужгород, клінічний (основний та супутній) діагноз пацієнту ОСОБА_3 ?

-Чи було призначено лікарями ОКЛ м. Ужгород пацієнту ОСОБА_3 адекватне лікування з приводу системного Кандідозу згідно рекомендацій у висновку консілярного огляду 21.09.2001 року препаратом Difluconi 200 мл. та чи отримував пацієнт ОСОБА_3 належне лікування від системного ураження грибком Кандіда препаратом Difluconi 200 мл. відповідно стандартів медичних технологій діагностично-лікувального процесу, наказів міністерства охорони здоров`я України та чи могло неотримання лікування від системного ураження грибком Кандіда спричинити у пацієнта ОСОБА_3 погіршення його стану та усугублення основної хвороби, розвитку туберкульозного процесу, розладу здоров`я, інших наслідків ушкодження здоров`я ?

- Чи є правильним і достатнім, з урахуванням всіх нормативно закріплених діагностичних критеріїв, «Стандартів діагностики і лікування туберкульозу», наказів міністерства охорони здоров`я України, ренгенографій легень від: 08.08.2001р., 18.09.2001р., 20.09.2001р. встановлений лікарями ОТМО «Фтизіатрія» пацієнту ОСОБА_3 діагноз « Вогнищевий туберкульоз лівої легені БК(+) »?

-Чи було призначене лікарями ОТМО «Фтизіатрія»» пацієнту ОСОБА_3 в період лікування з 24.09.2001 р. по 14.10.2001 р. лікування противотуберкульозними препаратами: ізоніазід, етамбутол, піразінамід у відповідності до стандартів медичних технологій діагностично-лікувального процесу, стандартів діагностики і лікування туберкульозу, наказів міністерства охорони здоров`я України, правильне, адекватне і результативне з приводу Інфільтративного туберкульозу лівої легені (БК+), то чи могло лікування противотуберкульозними препаратами спричинити у пацієнта ОСОБА_3 погіршення його стану та усугублення основної хвороби, розвитку туберкульозного процесу, розладу здоров`я , інших наслідків ушкодження здоров`я, та яке саме лікування повинні були призначити лікарі ОТМО «Фтизіатрія» пацієнту ОСОБА_3 в період лікування з 24.09.2001 р. по 14.10.2001 р.?

-Чи застосувались у лікуванні пацієнта ОСОБА_3 лікарями ОКЛ м. Ужгород, глюкокортикостероїдні препарати Преднизелон 40 мг., Дексаметазон 6,0 мл. та в ОТМО «Фтизіатрія» Дексаметазон 1,0 мл., якщо так - то чи були противопоказані , виправдані дози і методи введення цих гормональних препаратів відповідно Критеріїв діагностики та лікування «Хвороби Бехчета», «Стандартів діагностики і лікування туберкульозу», наказів міністерства охорони здоров`я України, чи вони були недопустимими та чи могло це лікування спричинити у пацієнта ОСОБА_3 погіршення його стану та усугублення основної хвороби, розвитку туберкульозного процесу, розладу здоров`я, інших наслідків ушкодження здоров`я ?

-Якщо призначене пацієнту ОСОБА_3 лікарями ЦРЛ м. Мукачево, ОКЛ м. Ужгород, ОТМО «Фтизіатрія» лікування було неправильним чи недостатнім, то чи могло це лікування спричинити у пацієнта ОСОБА_3 погіршення його стану та усугублення основної хвороби, розвитку туберкульозного процесу розладу здоров`я, інших наслідків ушкодження здоров`я ?

-Чи застосовувалися у лікуванні пацієнта ОСОБА_3 недозволені ліки: цортанціл 40 мг., цепорін 100 мл., флоксацин 200 мл., бедемікс лікарями ОКЛ м. Ужгород в період лікування з 30.08.2001 р. по 21.09.2001 р. відповідно до листка лікарських призначень історії хвороби №12438, якщо так то чи були противопоказані, виправдані дози і методи введення цих недозволених препаратів, чи вони були недопустимими та чи могло це лікування спричинити у пацієнта ОСОБА_3 погіршення його стану та усугублення основної хвороби, розвитку туберкульозного процесу, розладу здоров`я , інших наслідків ушкодження здоров`я ?

-Чи мало місце порушення лікарями ЦРЛ м. Мукачево, ОКЛ м. Ужгород, ОТМО «Фтизіатрія» при наданні медичної допомоги пацієнту ОСОБА_3 діючих наказів міністерства охорони здоров`я України, медичних інструкцій, усіх нормативно закріплених: Критеріїв діагностики та лікування «Хвороби Бехчета» методики діагностики та диференційної діагностики, «Стандартів діагностики і лікування туберкульозу», стандартів медичних технологій діагностично-лікувального процесу?

-Який в дійсності повинні встановити, сформулювати лікарі ОТМО «Фтизіатрія» клінічний (основний та супутній) діагноз пацієнту ОСОБА_3 ?

-Чи було правильним, адекватним, комплексним та результативним призначене лікування лікарями ЦРЛ м. Мукачево з приводу діагнозу «Синдром Бехчета. tbc легень», ОКЛ м. Ужгород з приводу діагнозу «Синдром Бехчета» та ОТМО «Фтизіатрія» в період лікування з 24.09.2001 р. по 14.10.2001 р. з приводу Інфільтративного туберкульозу лівої легені (БК+) пацієнту ОСОБА_3 та чи було призначене лікування з врахуванням стану пацієнта та його анамнезу життя і хвороби?

-Чи може підтвердити той факт, що основним діагнозом у пацієнта ОСОБА_3 був туберкульоз легень в період захворювання з 08.05. 2001 року по 03. 07. 2002 р.. факт зараження туберкульозом легень пацієнта ОСОБА_7 , якому був встановлений діагноз «Вогнищевий туберкульоз правої легені (МБТ-)» 08.10.2002 р., як контактний з сином ОСОБА_3 , хворим на відкриту, активну форму туберкульозу легень від пацієнта ОСОБА_3 , якщо вищезазначений факт зараження туберкульозом легень у пацієнта ОСОБА_7 мав місце?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

Копію ухвали, матеріали кримінального провадження з медичною документацією (в тому числі заключення комп`ютерної томографіїї від 08.08.2018 року та його запис на СД диску) для організації проведення експертизи направити керівнику Головного бюро судовомедичної експертизи МОЗ України (04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 9).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1