Єдиний унікальний номер 722/1724/17
Номер провадження 1-кп/722/15/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
та його захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 28.09.2017 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 року приблизно о 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на межі свого господарства по АДРЕСА_1 , в ході виниклої суперечки із ОСОБА_4 , наніс останньому правою рукою удари в область обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді: синця лівої величної ділянки, синця кайми верхньої губи з переходом на слизову оболонку та синця нижнього повіка лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що 28.09.2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. він перебував вдома за місцем свого проживання, де разом із своїм зятем ОСОБА_7 здійснював роботи по монтуванню опор огорожі. Через деякий час, до його подвір`я прийшов потерпілий ОСОБА_4 , з яким вони проживають по сусідству, почав сваритися та виривати опори огорожі з землі, розхитуючи їх. На його дії, він схопив потерпілого за праву руку, з метою перешкоди руйнувати опори. В цей момент потерпілий вирвався та правою рукою завдав йому удару в грудну клітину, порвавши сорочку. Одразу після цього, між ними встав ОСОБА_7 , не даючи вчиняти будь-яких активних дій. В подальшому, потерпілий ОСОБА_4 повиривав всі встановлені ним опори огорожі. На дії потерпілого він ніяк не реагував, будь-яких тілесних ушкоджень йому не спричиняв.

В подальшому, в ході судового розгляду, обвинувачений повідомив, що під час конфлікту із потерпілим, з метою перешкодити руйнувати встановлені ним опри та з метою захисту свого господарства, він відштовхнув його правою рукою в обличчя, однак будь-яких тілесних ушкоджень цим йому не завдав.

Заявлений потерпілим цивільний позов не визнав та категорично заперечував проти відшкодування йому будь-якої шкоди.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, його винуватість повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 який в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству із обвинуваченим, з яким у нього давно склалися неприязні відносини з приводу належних їм земельних ділянок, внаслідок чого між ними неодноразово виникали конфлікти. 28.09.2017 року до нього зателефонувала донька та повідомила, що ОСОБА_5 встановлює опори огорожі на належній йому земельній ділянці. Приїхавши на місце, він почав розхитувати опору огорожі, яка була біля воріт, щоб демонтувати її. Обвинувачений в цей час перебував на купі гравію, яка знаходилась також біля воріт, підскочив до нього та зверху вниз наніс йому два удари правою рукою в обличчя. Одразу після цього, до них підбіг ОСОБА_7 та розборонив їх. Після цього, він почав розхитувати інші опори, внаслідок цього ОСОБА_5 знову почав наносити йому удари рукою в обличчя. Захиститись від нього, чи завдати ударів у відповідь він фізично не міг, оскільки між ними постійно був ОСОБА_7 та обвинувачений перебував на купі гравію, внаслідок чого він не міг до нього дотягнутися. Всього ОСОБА_5 наніс йому приблизно 8-10 ударів. Внаслідок цього, у нього з`явилася гематома на обличчі та була розбита губа.

-Показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні зазначив, що він являється зятем обвинуваченого ОСОБА_5 та підтвердив, що між обвинуваченим та потерпілим давно існує конфлікт, з приводу належних їм земельних ділянок. 28.09.2017 року до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив допомогти змонтувати опори огорожі. Після завершення робіт приїхав потерпілий ОСОБА_4 та почав руйнувати встановлені ними опори. Внаслідок цього між потерпілим та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 схопив ОСОБА_8 за праву руку. На його дії ОСОБА_5 один раз вдарив долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_4 . Після цього, він розборонив їх. В подальшому, словесна суперечка між останніми відбувалась вже на дорозі, проте він не бачив щоб вони наносили один одному будь-яких ударів. При цьому, свідок також зазначив, що у потерпілого була розбита губа.

-Показаннями свідка ОСОБА_9 яка суду пояснила, що являється донькою потерпілого та 28.09.2017 року була присутню під час конфлікту її батька з ОСОБА_5 . Під час того, як ОСОБА_4 розхитував опори огорожі, ОСОБА_5 двічі ударив його правою рукою в обличчя. Біля іншої опори ОСОБА_5 також ударив двічі ОСОБА_4 та під час суперечки на дорозі, також завдав декілька ударів потерпілому із-за спини ОСОБА_7 , який розбороняв їх. У ОСОБА_4 була розбита губа та гематома під лівим оком.

-Показаннями свідка ОСОБА_10 яка в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28.09.2017 року до неї прибігла донька ОСОБА_4 та повідомила їй, що ОСОБА_5 побив її батька. Прийшовши на місце події вона побачила ОСОБА_4 , який сидів на дерев`яному ящику, опершись на огорожу. У нього на обличчі була гематома, підпухле око, розбита губа.

-Показаннями свідка ОСОБА_11 який суду повідомив, що 28.09.2017 року на прохання сина ОСОБА_4 , відвозив останнього до Сокирянської лікарні. Під`їхавши до нього додому, він побачив як ОСОБА_4 під руки вивела донька, він був кволий, лице було червоне, спухле, губа розбита.

Окрім цього, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які є належними та допустимими, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2017 року, згідно якого заступником начальника СВ Сокирянського ВП ОСОБА_12 від ОСОБА_4 було прийнято заяву про те, що 28.09.2017 року приблизно о 17 год. 20 хв. під час перебування по вул. П. Орлика в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, в ході виниклої суперечки ОСОБА_5 побив його, спричинивши тілесні ушкодження;

-висновком судово-медичного експерта №199 від 03.10.2017 року, згідно якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: струс головного мозку, синці лівої виличної ділянки обличчя та кайми верхньої губи з переходом на слизову оболонку по всій поверхні. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок, щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок травматичної дії кулаків рук. По часу свого виникнення відповідають на 28.09.2017 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;
-висновком комісійної судово-медичної експертизи №187 згідно якої комісія констатувала наявність у ОСОБА_4 наступних тілесних ушкоджень: синець лівої величної ділянки, синець кайми верхньої губи з переходом на слизову оболонку; синець нижньої повіки лівого ока. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів або від ударів об такі, цілком можливо в термін та за обставин, вказаних в фабулі постанови, тобто 28.09.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
-протоколами проведення слідчого експерименту від 23.11.2017 року та від 24.11.2017 року, які проводилися за участі потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Таким чином, враховуючи в сукупності всі наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні злочину, суд оцінює критично і розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він нібито не наносив потерпілому тілесних ушкоджень, спростовуються наведеними вище дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких дає суду достатні підстави вважати, що виникнення у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку із протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 .

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Суд враховує також характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , надану в судовому засіданні головою Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, який зазначив, що на даний час ОСОБА_5 характеризується позитивно, в 2018 році скарг на нього від мешканців села не надходило. Проте, в 2017 році до сільської ради надходили скарги на ОСОБА_8 з приводу вчинення ним конфліктів з односельчанами.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Разом з тим, обставинами, які негативно характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є те, що свою винуватість у вчиненні злочину він не визнав, будь-яких дій, які б свідчили про розкаяння у вчиненому злочині він не вчинив, спричинену потерпілому злочином шкоду не відшкодував та не вбачає необхідності в її відшкодуванні.

Враховуючи в сукупності всі обставини судового провадження, тяжкість вчиненого злочину та особу винного, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 останньому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому спричинено легкі тілесні ушкодження, в результаті чого він проходив лікування, що потягло за собою моральні страждання.

Разом з тим суд вважає, що розмір заявленої потерпілим моральної шкоди є значно завищеним.

З урахуванням характеру і обсягу понесених потерпілим ОСОБА_4 фізичних та душевних страждань, їх тривалості, тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, тривалості його лікування, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає що з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь потерпілого 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Саме такий розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди, на думку суду, є розумним та достатнім для компенсації понесених ним моральних страждань.

Окрім цього суд вважає, що заявлений потерпілим цивільний позов в частині відшкодування вартості витрат, витрачених на лікування також є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на вимоги ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_4 документально підтверджені витрати на придбані ліки в сумі 620 грн.

Керуючись ст.ст.369 ч.1, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речовий доказ диск із відеозаписом проведеного слідчого експерименту залишити при матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, і.п.н. НОМЕР_1 620 (шістсот двадцять) грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: