Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/115/2018
У Х В А Л А
іменем України

13 червня 2018 року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000192 у залі суду в м. Гадяч скарги захисників ,-

встановила:

У ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , звернувся зі скаргою , в якій просить визнати дії прокурора ОСОБА_1 та старшого оперуповноваженого УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_18 такими, що порушили порядок проведення процесуальної дії з отримання зразків для експертизи (біологічних зразків), передбаченою ч.3 ст.245 КПК України у підозрюваного ОСОБА_9 через порушення його права на захист згідно вимог ст.ст.20,42 КПК України у кримінальному провадженні №0000192 .

Захисник ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , звернувся зі скаргою на дії слідчого, в якій просить визнати дії старшого о/у УКР УМВС в Полтавській області, капітана поліції ОСОБА_18 стосовно проведення процесуальної дії 23.09.2014 року, а саме відібрання біологічних зразків (слини) для проведення молекулярно-генетичної експертизи, такими, що порушили право ОСОБА_10 на захист.

Захисник ОСОБА_15 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , звернувся зі скаргою в якій просить визнати дії прокурора ОСОБА_1 (посада на час процесуальної дії заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Полтавської області), старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_19 (посада на час проведення процесуальної дії) та старшого оперуповноваженого УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_18 такими, що порушили порядок проведення процесуальної дії з отримання зразків для експертизи (біологічних зразків), передбаченою ч.3 ст.245 КПК України у ОСОБА_11 та його право на захист передбачене ст.ст.20,42 КПК України.

Також, зі скаргою на дії слідчого звернувся обвинувачений ОСОБА_9 , в якій просить визнати незаконними та протиправними дії слідчого СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_20 та заступника начальника відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_21 щодо порушення його права на захист у вигляді недопущення з 03.09.2014 року в якості його захисника, адвоката ОСОБА_22 .

Захисник ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , звернувся зі скаргою в якій просить визнати незаконними дії старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_19 та інших, у тому числі прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій з підозрюваним ОСОБА_9 без участі обраного ним захисника адвоката ОСОБА_22 з 03.09.2014 року по 14.09.2014 року, зокрема: допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 03.09.2014 року, додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 05.09.2014 року, слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 05.09.2014 року, слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 09.09.2014 року та слідчого СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_20 щодо прийняття процесуального рішення про доручення призначити захисника про здійснення захисту за призначенням ОСОБА_9 згідно постанови від 02.09.2014 року, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 03.09.2014 року без участі обраного ним захисника адвоката ОСОБА_22 .

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні заявлені скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарг, зважаючи на те, що їх вирішення можливе при розгляді провадження по суті після дослідження доказів на певній стадії процесу. В частині скарги захисника ОСОБА_12 просили в задоволенні скарги відмовити, так як захисник не може діяти в інтересах іншого обвинуваченого.

Відповідно п.4 ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Як вбачається зі змісту доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.36 КПК України від 19 вересня 2014 року прокуратурою Полтавської області доручено оперативним працівникам УКР УМВС України в Полтавській області провести відібрання біологічних зразків слини у підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 23.09.2014 року старшим о/у УКР УМВС України капітаном міліції ОСОБА_18 за участю спеціаліста-біолога та 2-х свідків відібрано у підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 зразки слини.

Відповідно до протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 вересня 2014 року, ОСОБА_9 станом на 03 годину 26 хвилин зазначив, що бажає, щоб його права захищав адвокат ОСОБА_22 . Також до скарги ОСОБА_9 додано копії постанови про доручення призначити захисника для здійснення захисту за призначенням від 02 вересня 2014 року, доручення адвокатові ОСОБА_23 забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_9 , доручення адвокатові ОСОБА_24 забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_9

Заслухавши пояснення обвинувачених та їх захисників, прокурора та представника потерпілої, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Частина 2 статті 303 КПК України передбачає право оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

Разом з тим, як передбачають вимоги даної статті, слідчий суддя та суд при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.

Згідно статті 94 КПК України - слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики забезпечення права на захист у кримінальному провадженні. Згідно зазначеного листа застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст. 89 КПК. Статтею 89 КПК передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст. 87 КПК, не здійснюється до початку судового розгляду.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, наголошує, що вирішення даних обставин, повинно відбуватися під час змагальності сторін у судовому процесі, якими є, як сторона захисту так і обвинувачення, та які мають право надати суду, як докази на підтвердження таких обставин так і можливість надання доказів на їх спростування, що має бути предметом розгляду у кримінальному проваджені.

Викладені у скаргах щодо порушення права на захист при вчинені процесуальної дії щодо відібрання біологічних зразків у обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та при затриманні обвинуваченого ОСОБА_9 обставини щодо порушення права на захист обвинуваченого під час досудового розслідування та проведення певних процесуальних дій, є предметом судового розгляду в даному кримінальному провадженні, оскільки передбачають їх вирішення з можливістю заслухати показання осіб, дії яких оскаржуються, і можуть бути об`єктивно вирішені лише після перевірки усіх доказів на їх підтвердження та доказів щодо їх спростування.

Таким чином, колегія суддів із врахуванням положень ст. 307 КПК України, яка передбачає, що ухвала слідчого судді, суду за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги, а також враховуючи вимоги викладені у скаргах захисників та обвинуваченого ОСОБА_9 , які полягають у визнанні незаконними та протиправними дій прокурора і слідчого щодо порушення права на захист, приходить до висновку, що у їх задоволенні, саме у підготовчому судовому засіданні, слід відмовити, з вищевикладених підстав.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченим та їх захисникам право на заявлення відповідних клопотань, у тому числі і про визнання недопустимості доказів, з підстав порушення прав обвинувачених на захист при проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, під час розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст. 307, 314,315 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Скарги захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про порушення права на захист обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 під час вчинення процесуальних дій, а саме відібрання біологічних зразків (слини) для проведення молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000192 від 11.02.2014 року, скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_12 про порушення права на захист при затриманні та проведенні слідчих дій з ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3