УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/63/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів: ОСОБА_5 ,
прокурорів: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7
на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 25.04.2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженку с.Старі Велідники Овруцького району Житомирської області, українку, громадянку України, з професійно-технічною освітою, заміжню, потерпілу внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії, працюючу в ДП «Білокоровицьке лісове господарство» на посаді продавця, не інваліда, не депутата, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму, -
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України, та призначено їй покарання за:
- ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;
- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України (в редакції статті на час вчинення злочину), у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;
- ч.3 ст.358 КК України (в редакції статті на час вчинення злочину), у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню № 287/63/16-к, які згідно постанови заступника начальника СВ Олевського ВП ОСОБА_10 , «Про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів» від 04.02.2016 року передано на відповідальне зберігання до УПФУ в Олевському районі Житомирської області і УП та СЗН Олевської РДА в Житомирській області, які на час розгляду перебувають в Олевському районному суді Житомирської області, а саме:
- пенсійну справу № 162347 по призначенню пенсії по інвалідності ОСОБА_7 , та особову справу по призначенню пільг та компенсацій ОСОБА_7 , вирішено повернути до вказаних установ;
Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ), на користь держави кошти в сумі 196 (сто дев`яносто шість) грн., 56 коп., витрат на залучення експерта.
Згідно вироку суду органом досудового розслідування та державного обвинувачення, ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що в жовтні 2009 року, вона дізнавшись від громадянина ОСОБА_11 , про можливість оформлення пільгової пенсії, як особі, яка має інвалідність другої групи внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, використовуючи при цьому підроблені документи, вирішила підробити такі документи для подальшого оформлення та отримання вказаної пенсії. У вказаний період часу ОСОБА_7 , маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме державними коштами, домовилася з ОСОБА_11 , про виготовлення на її ім`я: «Виписки із її огляду МСЕК», «Довідки до акту огляду МСЕК» та «Експертного висновку медичної комісії», згідно яких вона мала являтися інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, з метою їх подальшого використання при оформленні пільгової пенсії.
Реалізуючи свої злочинні наміри та діючи згідно домовленості у жовтні місяці 2009 року, з метою підроблення офіційних документів, ОСОБА_7 , зустрілася з ОСОБА_11 , і надала останньому свій паспорт та картку фізичної особи-платника податків, чим сприяла вчиненню злочину.
У свою чергу невстановлена органом досудового розслідування особа, у невстановлений органом досудового розслідування час, в період жовтня 2009 року, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на підроблення документів, діючи в межах домовленості з ОСОБА_7 , в невстановленому органом досудового розслідування місці підробила бланк суворої звітності форми 157-1/0, тобто «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА № 110544, «Довідки до акту огляду МСЕК» серії ЖИА № 110544 та довідки до акту огляду МСЕК тієї ж серії та номеру. Далі невстановлена органом досудового розслідування особа, у вказаних виписці та довідці, які датувала 10.11.2009 року, рукописним текстом заповнила графи, вказавши, що ОСОБА_7 , отримала інвалідність другої групи захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Підробивши таким чином документи, а саме «Виписку з акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року та «Довідку акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, які видаються та посвідчуються установою і які надають права, де невстановлена органом досудового розслідування особа в листопаді місяці 2009 року, з метою подальшого використання, передала їх ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_7 , здійснила пособництво в підробленні документів, які видаються та посвідчуються установою, і які надають право з метою подальшого їх особистого використання.
Після цього, в невстановлений органом досудового розслідування день листопада місяця 2009 року в світлу пору доби ОСОБА_7 , з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, що за адресою: м.Олевськ, вул.Привокзальна, 5, для оформлення виплати компенсації, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зназходячись у вказаній установі, ОСОБА_7 , в числі інших документів, також надала працівникові управління, тобто використала завідомо підроблений документ, копію «Довідки акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року, виписану начебто головним лікарем МСЕК №2 м.Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. З урахуванням наданих документів, управлінням праці та соціальнго захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_7 , було виплачено пільги та компенсації, як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, у розмірі 5431.77 грн.
Крім цього, у невстановлений органом досудового розслідування день листопада місяця 2009 року в світлу пору доби ОСОБА_7 , з метою використання підробленого документу та подальшого заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме державними коштами, прибула до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, за адресою: м.Олевськ, вул Свято-Миколаївська, 31 Житомирської області, для оформлення пільгової пенсії, як особі, що має другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Знаходячись у вказаній установі ОСОБА_7 , в числі інших документів, також надала працівникові фонду, тобто використала завідомо підроблений документ, «Виписку із акту огляду МСЕК» серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року за підписом головного лікаря МСЕК №2 м.Житомира на її ім`я, згідно якої вона являлася інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС. З урахуванням наданих документів, управлінням Пенсійного фонду України в Олевському районі, ОСОБА_7 , було призначено пільгову пенсію, як особі, яка являється інвалідом другої групи, внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.
Таким чином, ОСОБА_7 , в період часу, з листопада місяця 2009 року по вересень місяць 2011 року шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме державними коштами на загальну суму 18 330.42 грн., які були нараховані та виплаченні її пільговою пенсією по другій групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.
А всього ОСОБА_7 , за вказаний період шляхом обману заволоділа державними коштами на загальну суму 23 762.19 грн.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_9 просить вирок Олевського районного суду Житомирської області від 25.04.2018 щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про встановлення обставин вчинення злочинів органом досудового розслідування, вказавши, що дані обставини встановлено судом; в резолютивній частині вироку вказати, що ОСОБА_7 звільнено від покарання, виключивши вказівку про її звільнення від кримінальної відповідальності. Стверджує, що суд при викладенні мотивувальної частини обвинувального вироку зазначив обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_7 в ході досудового розслідування. Крім того, встановлено, що судом першої інстанції всупереч вимогам ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, а не від покарання, яке їй призначено вироком суду. Викладене вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок Олевського районного суду від 25.04.2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження відносно неї, так як не встановлені достатні докази для доведення винуватості його підзахисної в суді і вичерпані можливості їх отримання. Посилається на те, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 29.05.2014 року, а 16.06.2014 року обвинувальний акт скеровано до суду. Тобто, досудове розслідування відносно тривало 18 днів. У подальшому, 03.11.2015 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської обвинувальний акт був повернутий прокурору. З цього моменту строки досудового розслідування поновилися. Строк досудового розслідування сплинув 16.12.2015 року. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, строки досудового розслідування відповідно до ст.294 КПК України продовжені не були. Після чого, 04.02.2016 року заступником начальника СВ ОСОБА_10 після закінчення строків досудового розслідування, винесено постанову про визнання та приєднання доказів. Зазначена постанова внесена до реєстру матеріалів. У подальшому, 23.02.2016 року прокурор поза межами строків досудового розслідування, які передбачені ст. 219 КПК України, незаконно затвердив обвинувальний акт та скерував його до суду, хоча згідно ч. 4 ст. 284 КПК України повинен був прийняти рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених, ч.1 ст.284 КПК України. Однак, у порушення вказаних вимог, прокурор безпідставно та після закінчення строків досудового розслідування, направив обвинувальний акт до суду. Крім того, захисник стверджує, що направлений вдруге і розглянутий в суді обвинувальний акт був складений заступником начальника СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_10 , який не був уповноважений на проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Тобто, в матеріалах справи на момент відкриття матеріалів справи 05.02.2016 року постанови про створення слідчої групи від 22.11.2015 року не було, а з`явилась копія цієї постанови тільки під час судового розгляду справи в Луганському районному суді, копію якої отримала в електронному вигляді і надала до суду прокурор ОСОБА_12 . Вищезазначене підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, який наданий до обвинувального акта від 23.02.2016 року, де відсутній запис про призначення ОСОБА_10 слідчим, а також клопотанням сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, яке було подано під час підготовчого судового засідання 15.09.2016 року в Луганському районному суді. Отже, обвинувальний акт від 23.02.2016 складений не уповноваженою особою. При виконанні вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, підзахисна ОСОБА_7 та він, як захисник, ознайомилися лише з матеріалами кримінального провадження, а з речовими доказами - особові справи з ПФУ і УПСЗН, які на думку сторони обвинувачення підтверджують її вину, не ознайомлені. Прокурором не доведено співучасть ОСОБА_7 , а саме пособництві до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та безпідставно застосовано ч.5 ст. 27 КК України, оскільки документи, які надавалися ОСОБА_7 - копія паспорту, посвідчення потерпілого від Чорнобильської АЕС, медичну картку, та іншу медичну документацію не можуть бути засобами і знаряддями злочину, оскільки вони є дійсними. В обвинувальному акті слідчим не вказано у якій спосіб було досягнуто змови між моєю підзахисною і ОСОБА_11 у підробленні документів, а також не вказано мотиви і мету такого пособництва зі сторони ОСОБА_11 . З наданих прокурором матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідством тільки 04.02.2016 року було визнано документи речовими доказами зі справ на ім`я ОСОБА_7 , які вилучались з Пенсійного фонду України в Олевському районі і в Управлінні соціального захисту населення в Олевському районі. При цьому вказана постанова про визнання речовими доказами в порушення ст. 290 КПК України не була відкрита стороні захисту. При ухваленні вироку суд не дослідив походження висновку техніко-криміналістичної експертизи, оскільки постанова про її призначення суду стороною обвинувачення не надавалась. Суд у вироку послався на протокол виїмки від 06.10.2011 року, проте законність її проведення не перевірив, оскільки сторона обвинувачення не надала вмотивованої постанови слідчого про її проведення, як було передбачено чинним на той час КПК України, хоча саме в постанові в мотивувальній частині зазначено «Провести виїмку довідок Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 за 2009-2010 роки в управлінні ПФУ в Олевському районі», а не справ. Таким чином, висновок техніко-криміналістичної експертизи по виписці із акту огляду МСЕК серії ЖИА №110544 від 10.11.2009 року є недопустимим доказом, так як отриманий шляхом проведення процесуальних дій, не передбачених законом. Стороною обвинувачення не представлено належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, відповідно до тих обставин, які вказані в обвинувальному акті.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав власну апеляційну скаргу та заперечив проти скарги сторони захисту, доводи захисника і обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу захисту та заперечили проти апеляційні скарги прокурора, а також перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника в інтересах обвинуваченої в підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення кримінального процесуального закону при зазначеного у вироку суду обвинувачення ОСОБА_7 заслуговують на увагу
Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; тощо.
Як вбачається з оскаржуваного вироку суду відносно ОСОБА_7 суд при викладенні мотивувальної частини обвинувального вироку зазначив обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_7 органом досудового розслідування та державного обвинувачення. Тобто, суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 фактично не визнав обставин, викладених в обвинувальному акті встановленими в ході судового розгляду кримінального провадження, разом з тим прийняв рішення про визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.190, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України (в редакції статтей, що діяли на час вчинення злочину).
Таким чином, суд першої інстанції допустив істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, внаслідок яких у відповідності до положень ч.1 ст. 412 та ст. 415 КПК України, вирок не може залишатися в силі, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки зазначені порушення з огляду на повноваження апеляційного суду усунуті в ході апеляційного перегляду кримінального провадження бути не можуть, в тому числі і шляхом зміни вироку, як пропонується прокурором в апеляційній скарзі.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , зокрема про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, а саме що судом першої інстанції всупереч вимогам ч.5 ст. ст.74 КК України було звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності , а не від покарання, яке їй призначено вироком суду, також заслуговують на увагу апеляційного суду, але враховуючи беззаперечність підстав до скасування вироку та призначення нового судового розгляду, не можуть бути розглянуті та вирішені в ході апеляційного перегляду кримінального провадження
Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи повинні бути враховані судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 .
З цих же підстав, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості прийняти рішення в частині задоволення апеляційної скарги захисника про закриття кримінального провадження відносно його підзахисної ОСОБА_7 . Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , які зводяться до висновку, що стороною обвинувачення не представлено належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, повинні бути досліджені та розглянуті судом першої інстанції під час нового судового розгляду кримінального провадження та по ним повинно бути прийнято законне та обгрунтоване рішення, враховуючи те, що кримінальне провадження тривалий час перебуває на розгляді суду та неодноразово вироки суду скасовувалися у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального права з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
З огляду на наведене, вбачаються підстави до часткового задоволення апеляційний скарг прокурора та захисника ОСОБА_8 , скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції у відповідності до положень ст.ст. 412, 415 КПК України .
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 25.04.2018 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.190; ч.5 ст.27 ч.1 ст.358; ч.3 ст.358 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сил негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: