Справа № 461/4935/18
Провадження № 1-кс/461/5331/18
У Х В А Л А

про повернення матеріалів скарги

17.07.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 з участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 29 вересня 2018 pоку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 05.07.2018 р. звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 29 вересня 2018 pоку.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_7 клопочуть про повернення скарги заявнику, оскільки така подана до суду поза межами процесуального строку, встановленого ст.304 КПК України; слідчий ствердив, що копія оскаржуваної постанови скеровувалась ОСОБА_6 01.02.2018 року, на адресу, яку він зазначив під час подання заяви про вчинення злочину та під час допиту як свідка (25.01.2017 року), яку він отримав 05.03.2018 року, про що в матеріалах кримінального провадження №0000032 є відповідний супровідний лист та наданий слідчим витяг.

ОСОБА_6 вважає, що ним строк оскарження постанови не пропущений, оскільки постанова направлена на адресу АДРЕСА_1 , за якою останній знятий з реєстрації ще наприкінці 2014 року. Стверджує, що фактичним місцем проживання станом на сьогодні є АДРЕСА_2 . Копію постанови отримав лише 01.07.2018 р., коли його мати, яка проживає у АДРЕСА_1 передала йому таку.

Розглянувши доводи сторін та надані слідчим докази, приходжу до висновку, що скарга підлягає поверненню, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, оскаржувана постанова слідчим прийнята 31.01.2018 року; 01.02.2018 р. надіслана ОСОБА_6 і є врученою. Із скаргою ОСОБА_6 звернувся до суду лише 05.07.2018 року, тобто, з пропущенням десятиденного строку на оскарження. При цьому, заявник вказує, що копію оскаржуваної постанови йому передала мати лише 01.07.2018 року, оскільки за адресою АДРЕСА_1 , куди слідчим була скерована постанова він тривалий час не проживає, тому строк вважає пропущеним з поважних причин.

Однак слідчий суддя з цим твердженням погодитись не може з огляду на наступне.

В судовому засіданні дослідженні матеріали кримінального провадження №0000032 від 29 вересня 2018 pоку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Із вказаних матеріалів, зокрема, заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_6 до Городоцької місцевої прокуратури Львівської області 29.09.2017 року вбачається, що зазначена заявником адреса проживання АДРЕСА_1 .
Із копії висновку експерта № 774 від 30.05.2017 року, поданої разом із заявою про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що зазначена ОСОБА_6 адреса проживання АДРЕСА_1 .
25.01.2017 року слідчим ОСОБА_8 проведено допит ОСОБА_6 як свідка. Як вбачається із протоколу, зазначена заявником адреса проживання АДРЕСА_1 . Разом з тим, під час допиту, ОСОБА_6 повідомив слідчого, що за вказаною адресою у АДРЕСА_1 , він проживає разом із сім`єю.

Свідок ОСОБА_6 ствердив своїм підписом, що у відповідності до ст.67 КПК України, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України (завідомо неправдиве показання) та ст. 385 КК України (відмова свідка від давання показань). Також своїм підписом ствердив, що протокол із його слів записаний вірно.

Встановлено, що ОСОБА_6 дійсно з 2014 р. не має місця реєстрації, тому слідчим у протоколі зі слів заявника його постійне місце проживання зазначено АДРЕСА_1 , куди і скерована кореспонденція. Про будь-яке інше місце свого постійного проживання ОСОБА_6 слідству не повідомляв.

Таким чином, у слідчого не виникало сумнівів щодо адреси місця постійного проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), на котру і була скерована оскаржувана постанова.

Доводи представника заявника адвоката ОСОБА_3 та надані копії судових рішень про те, що ОСОБА_6 протягом 2016-2017р. проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 не мають процесуального значення для дотримання слідчим вимог п.6 ст.284 КПК України, які покладають на слідчого обов`язок надіслання заявнику копії постанови про закриття кримінального провадження.

Процесуальне законодавство не покладає на слідчого обов`язок за відсутності реєстрації місяця проживання учасника кримінального провадження, встановлювати місце його проживання, якщо ним (в даному випадку, заявником і свідком) особисто таке вказано.

Відповідно до ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З огляду на зазначене, слід дійти обґрунтованого висновку про належне надіслання та отримання ОСОБА_6 оскаржуваної постанови 05.03.2018 р.

Обчислення такого строку починається з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дій, а випадку оскарження бездіяльності - із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Обґрунтованість такої позиції суду підтверджується також абз.1 п.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Згідно п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, зважаючи на те, що скарга подана з пропуском, встановленого строку на оскарження і скаржник не подає жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі скарги, а також не порушує питання про його поновлення, що являється обов`язковою вимогою КПК України, вважаю, що дану скаргу слід повернути скаржнику, що не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому КПК України, у разі усунення причин, які стали підставою повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000032 від 29 вересня 2018 pоку - повернути скаржнику, як таку, що подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .