Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1114/18
провадження № 1-в/650/38/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка подання начальника Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області ОСОБА_5 , про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.01.2014 року за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн, ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області на підставі ст. 53 КК України покарання у вигляді штрафу замінено громадськими роботами на строк 100 годин, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

керуючись ч.2 ст. 376 КПК України,

встановив:

У липні місяці 2018 року до суду надійшло зазначене подання в якому начальник Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської від 29.01.2014 року за яким останнього засуджено за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн, ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області на підставі ст. 53 КК України покарання у вигляді штрафу замінено громадськими роботами на строк 100 годин.
Подання обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_6 кримінальних та адміністративних правопорушень не вчиняв та з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років. Просить суд звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання у зв`язку із спливом строку давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч.1 статті 80 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні начальник Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні подання начальника Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» підтримав, вважав його обґрунтованим, поданим у відповідності до вимог діючого законодавства та таким, що підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення представника, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Із наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн, яке ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області на підставі ст. 53 КК України було замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

18.07.2016 року кримінально-виконавчою інспекцією було отримано розпорядження та копію ухвали суду відносно засудженого ОСОБА_6 , в ході виконання ухвали було встановлено, що останній за зазначеною судом адресою не проживає.
20.10.2016 року ОСОБА_6 за поданням інспекції був оголошений в розшук.

Начальник Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області в клопотанні про звільнення вказує про необхідність застосування ст. 80 КК України, відповідно якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.
Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;
- неухилення засудженого від відбування покарання;
- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Як встановлено на судовому засіданні, ОСОБА_6 29 січня 2014 року засуджено вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн, яке ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 31 березня 2016 року на підставі ст. 53 КК України було замінено громадськими роботами на строк 100 годин вказана ухвала набула законної сили 08 квітня 2016 року.
За період часу з 29 січня 2014 року засуджений ОСОБА_6 нового злочину не вчинив.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з такого.
Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу. Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.
Відповідно до ч.2 ст. 40 КВК України встановлено, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що не відбування покарання у виді громадських робіт та ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).
З огляду на викладене, з врахуванням того, що сомо по собі не відбуття громадських робіт не свідчить про ухилення від виконання вироку, суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що засуджений за період з 29 січня 2014 року жодного злочину не вчинив, факт ухилення від виконання вироку у суді не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились.
Існування в Кримінальному кодексі України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.
В той же час суд зазначає, що редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.
Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені висновки суду обґрунтовані також правовою позицією ВСУ висловленою в постанові від 24 грудня 2015 року 5-324кс15 винесеної за результатом неоднакового застосування положень ст. 80 КК України в якій дійшов висновку про те, що вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Отже, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак - підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК.
З врахуванням викладеного, на думку суду є всі законні підстави для задоволення подання начальника Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На підставі викладеного, керуючись 53, п. 1 ч. 1 ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.26,27 КВК України, суд

постановив:

Подання начальника Великоолександрівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.01.2014 року за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 1700 грн, яке ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області на підставі ст. 53 КК України було замінено громадськими роботами на строк 100 годин, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 02 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1