УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/5642/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2018 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24 липня 2014 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.
засудженого ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 14.03.2018. Постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення подання заступника начальника Житомирського MB з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України про звільнення від призначеного засудженому ОСОБА_9 покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом неправильного застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що на момент розгляду у суді подання органу пробації встановлено , що в Богунському районному суді м. Житомира розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 по обвинуваченню за п. 6 ч.2 ст.115 КК України. Отже судом не враховано вимоги ч.3 ст.78 КК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Крім того послався на те, що за період іспитового строку ОСОБА_11 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що до нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказана поведінка ОСОБА_10 свідчить про те, що він не бажав стати на шлях виправлення, продовжував вести антисоціальний спосіб життя.
Зазначив, що у разі набрання законної сили оскаржуваної ухвали суду орган пробації, виконуючи вимоги ч.2 ст.185 КВК України, зобов`язаний зняти з обліку засудженого ОСОБА_10 , тим самим втрачає право в подальшому звернутися до суду з поданням про скасування іспитового строку. Вказане право звернення до суду з поданням про скасування іспитового строку відповідно до ст.ст.163-166 КВК України законодавцем надано лише органу пробації, а тому Богунський районний суд м. Житомира у разі засудження ОСОБА_12 за п.6 ч.2 ст.115 КК України не буде мати можливість призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.71,72,78 КК України.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24 липня 2014 року за ч.1 ст.164 КК України у виді одного року обмеження волі, в зв`язку з закінченням іспитового строку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який заперечив щодо апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24 липня 2014 року за ч.1 ст.164 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. На підставі ст.76 КК України покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (орган пробації).
Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме вимоги ст.78 КК України, є безпідставним.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений перебував на обліку в секторі Житомирського МВ з питань пробації з 02.09.2014 року, покладені на нього обов`язки виконував. Іспитовий строк закінчився 24.07.2015 року, у зв`язку з чим орган пробації звернувся до суду із вказаним поданням.
Також є безпідставним й посилання апелянта щодо відсутності підстав для задоволення подання органу пробації, оскільки ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності та відносно нього на даний час в Богунському районному суді м. Житомира перебуває на розгляді кримінальне провадження за п.6 ч.2 ст.115 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доказів стосовно того, що засуджений в період іспитового строку систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, та унеможливлює звільнення його від відбування покарання, не має. Крім того, судом першої інстанції зроблено обгрунтований висновок, що відповідно до ч.2 ст.2 КК України та ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при вирішенні подання були допущені порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би призвели до неправильного його вирішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст. 404,405, 407,537 КПК України, колегія суддів,
Постановила:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2018 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24 липня 2014 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: