Справа №573/1501/18
Номер провадження 1-кс/573/580/18

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
( про накладення арешту на майно )
(повний текст)

05 вересня 2018 року м.Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білопілля в залі суду клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,- про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
31.08.2018 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.
Слідчий мотивує своє клопотання тим, що на території Верхосульського старостату Білопільського району Сумської області виявлено земельну ділянку державної власності без кадастрового номера площею 5,0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та земельну ділянку державної власності площею 2,7873 га., без кадастрового номера, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402, які самовільно зайняті та засіяні соєю та одну земельну ділянку державної власності без кадастрового номера площею 1,4 га., яка самовільно зайнята та засіяна озимою пшеницею.
По даному факту було відкрите кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000151 від 02.07. 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Факт самовільного використання вказаних земельних ділянки підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України за об`єктом земельної ділянки № 392-ДК/349/АП/09/01/-18 від 05.06.2018 Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, відповідно до якого на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області розташовані земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу, резервного фонду), які не надані у власність, користування (оренду), а саме земельна ділянка площею 5,0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402 і використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 і засіяні соєю. Даними діями порушені вимоги статей 125 126 та п.б ст. 211 Земельного кодексу України.
Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок невстановленими особами на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 10 220 грн. 96коп.
Під час розслідування було допитано в якості свідка землевпорядника Верхосульського старостату ОСОБА_6 , який повідомив, що дійсно на території старостату мається дві земельні ділянки державної власності, які самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 та засіяні соєю.
В ході проведення опитування ОСОБА_5 , останній підтвердив, що він самовільно зайняв дві земельні ділянки на території Верхосульського старостату, які він засіяв соєю.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, врожай сої вирощений на вказаній земельній ділянці є фактично речовим доказом її самовільного зайняття для сільськогосподарських потреб.
У зв`язку з цим, постановою слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 04.07.2018 року у кримінальному провадженні визнано речовими доказами посіви сої на земельних ділянках сільськогосподарського призначення площею 5, 0953 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402 та самі земельні ділянки ( як матеріальний об`єкт,( предмет)), що був об`єктом кримінально правових дій.
Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі або землекористувачу без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування нею.
Крім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004, статтями 90, 96, 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні - посівів сої, що ростуть на самовільно зайнятій земельній ділянці до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого повернення врожаю в дохід держави, в тому числі з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Враховуючи вищевикладене, просить накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури сої на земельних ділянках державної власності сільськогосподарського призначення,( землі запасу та резерву), без кадастрових номерів, а саме на земельній ділянці площею 5, 0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером : 01:002:0402, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 , які розташовані на терит орії Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області за межами населеного пункту, позбавивши особу, яка самовільно володіє даним посівом права відчуження, розпорядження та користування даними посівами сої.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали із підстав, зазначених у клопотанні, просили його задовольнити.
Заслухавши слідчого, прокурора, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до загальних положень Кримінального процесуальногокодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.131КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В силу п. 1 ч. 2,ч.3,ч.10ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В таком уразі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Судом встановлено, що СВ Білопільського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.07.2018 року за № 0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття та використання невстановленими особами земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а саме: площею 5, 0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та земельну ділянку державної власності площею 2,7873 га, без кадастрового номера, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402, які самовільно зайняті та засіяні соєю та одну земельну ділянку державної власності без кадастрового номра, площею 1.4 га., яка самовільно зайнята та засіяна озимою пшеницею.
Факт самовільного використання вказаних земельних ділянок підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України за обєктом земельної ділянки № 392-ДК/349/АП/09/01/-18 від 05.06.2018 Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, відповідно до якого на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області розташовані земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу, резерву),які не надані у власність, користування (оренду). Були виявлені земельні ділянки державної власності площею 5.0953 га та площею 2,7873 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402, які самовільно засіяні соєю приватним підприємцем ОСОБА_5 , та площею 1,4 га самовільно зайнята і засіяна озимою пшеницею громадянином ОСОБА_7 . Даними діями порушеня вимоги статей 125,126 та п.б ст.211 Земельного кодексу України. (а. с. 6).
Відповідно до акту обстеження земельної ділянки за№ 392-ДК/88/Ао/10/01/-18 від 05 червня 2018 року при почерговому об`їзді земель державної власності сільськогосподарського прзначення землі запасу, резервного фонду які не передавались у власність, користування (оренду) на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради, були виявлені земельні ділянки державної власності площею 5.0953 га., яка межує з земельною ділянкою задасровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402, і використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 та засіяні соєю. Даними діями порушені вимоги статей 125,126 та п.б ст.211 Земельного кодексу України ( а.с.7).
Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки с/г призначення ПП ОСОБА_5 на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району, розмір заподіяної шкоди становить 10220 грн. 96 коп. (а. с. 10).
Таким чином, врожай сої, вирощений на вказаних земельних ділянках є фактично речовим доказом їх самовільного зайняття для сільськогосподарських потреб.
Постановою слідчого Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 04.07.2018 року у кримінальному провадженні визнано речовими доказами посіви сої на земельних ділянках сільськогосподарського призначення площею 5, 0953 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0402 та самі земельні ділянки ( як матеріальний об`єкт,( предмет)), що був об`єктом кримінально правових дій( а.с.29).
По даному кримінальному провадженню про підозру нікому не повідомлялося.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, речовим доказом в розумінні ст.98КПК України є тільки ті матеріальні обєкти, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, завдяки своїм фізичним, хімічним, біологічним та іншим природним властивостям, або свідчать про наявність відповідних обставин самим фактом свого існування та/або місцезнаходження, тощо.
Згідно ч. 1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.
Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.
Із змісту ч. ч. 2, 3 ст.17 0КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Із змісту ч. 1 ст.174 КПК України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Таким чином, клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,- про накладення арешту на майно,- підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 175, 309, 369 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000151 від 02.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - сої на земельних ділянках державної власності сільськогосподарського призначення,( землі запасу та резерву), без кадастрових номерів, а саме на земельній ділянці площею 5, 0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером : 01:002:0402, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 , які розташовані на території Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області за межами населеного пункту, позбавивши особу, яка самовільно володіє даним посівом права відчуження, розпорядження та користування даними посівами сої.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю вищезазначеного рухомого майна положення, що закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України.
Копію ухвали про арешт майна негайно направити слідчому Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 для виконання та прокурору Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для контролю.

Слідчий суддя:

Справа № 573/1501/18
Пров. № 1-кс/573/580/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( про накладення арешту на майно )
(вступна та резолютивна частина)

05 вересня 2018 року м. Білопілля
Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білопілля в залі суду клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,- про накладення арешту на майно,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000151 від 02.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури - сої на земельних ділянках державної власності сільськогосподарського призначення,( землі запасу та резерву), без кадастрових номерів, а саме на земельній ділянці площею 5, 0953 га., яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:009:0025 та площею 2,7873 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером : 01:002:0402, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та самовільно зайняті приватним підприємцем ОСОБА_5 , які розташовані на терит орії Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області за межами населеного пункту, позбавивши особу, яка самовільно володіє даним посівом права відчуження, розпорядження та користування даними посівами сої.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю вищезазначеного рухомого майна положення, що закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України.
Копію ухвали про арешт майна негайно направити слідчому Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 для виконання та прокурору Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для контролю.

Слідчий суддя:

Повний текст ухвали буде виготовлено 06 вересня 2018 року.