Справа № 347/974/18
Провадження № 1-кс/347/397/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.18 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів клопотання слідчого СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000181 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

31.05.2018р. слідчий СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив та, маючи мету незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, за невстановлених слідством обставин придбав та зберігав, усупереч Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» канабіс, який відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесений до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Так, 22.05.2018 приблизно о 18.50 год. ОСОБА_6 у с. Старі Кути Косівського району неподалік від свого місця проживання у лісовому масиві збув за 250 (двісті п`ятдесят) гривень ОСОБА_7 подрібнену речовину рослинного походження. Цього ж дня придбана ОСОБА_7 подрібнена речовина рослинного походження була вилучена працівниками поліції.

Згідно висновку експерта від 29.05.2018 вилучена у ОСОБА_7 подрібнена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на висушену речовину, складає 1,9396 грама, що згідно таблиці № 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є наркотичним засобом у невеликих розмірах.

Крім цього, ОСОБА_6 повторно, переслідуючи корисливий мотив та, маючи мету незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, за невстановлених слідством обставин придбав та зберігав, усупереч Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» канабіс, який відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесений до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

29.05.2018 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння у с. Старі Кути Косівського району неподалік від свого місця проживання у лісовому масиві збув за 250 (двісті п`ятдесят) гривень, ОСОБА_7 подрібнену речовину рослинного походження схожу на наркотичний засіб канабіс. Цього ж дня придбана ОСОБА_7 подрібнена речовина рослинного походження, схожа на наркотичний засіб канабіс, була вилучена працівниками поліції.

30.05.2018 року ОСОБА_6 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України повідомлено про підозру.

Причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому діяння підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду грошових купюр, особистого огляду покупця, добровільної видачі, допиту свідка, протоколом за результатами проведення оперативної закупки наркотичних засобів, висновком експерта.

В судовому засіданні слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 клопотання підтримав, та просить винести ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор, вважає дане клопотання підставним та просить його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечують, оскільки підозрюваний не має наміру ухилятись від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, або здійснювати тиск на свідків і, просять суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобовязання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, згідно характеристики виданої виконкомом Старокутської сільської ради від 30.05.2018р. №157 за час проживання на території села с.Старі Кути ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, працьовитий, наполегливий, врівноважений, культурний, ввічливий, скарг у виконком сільської ради на нього не поступало.

Згідно представлених довідок Косівської ЦРЛ ОСОБА_6 на обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває.

Долучена до матеріалів справи виписка №118 стаціонарного хворого ОСОБА_6 свідчить про те, що останній хворіє та періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з ч. 1-6 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обовязки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обовязки скасовуються.

А тому, оскільки в судовому засіданні прокурором були доведені обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу), слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_6 більш мякий запобіжний захід, а також покласти на нього обовязки, передбачені частиною пятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти виникненню ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України може бути домашній арешт із забороною залишати місце проживання з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 372, 395 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000181 від 16.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Обративідносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 2 (два місяці), тобто по 30.07. 2018 року включно.

Покласти на ОСОБА_8 такі обовязки:

-прибувати до слідчого СВ Косівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому ОСОБА_6 фактично проживає с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід: застава, тримання під вартою та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Косівському ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю строком на 2 місяці, а саме по 30.07.2018 року включно.

Копію ухвали після оголошення вручити учасникам процесу.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження протягом п`яти днів з дня її оголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідча суддя: ОСОБА_1