Справа № 496/4213/16-к
Провадження № 1-кп/496/75/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого- ОСОБА_6

обвинуваченого- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження №0000821 від 04.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2016року близько 17:40 годин біля кінцевої зупинки маршрутного таксі №72 в смт. Хлібодарське, Біляївського району, Одеської області між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_7 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, далі наніс ще декілька ударів в область обличчя, заподіявши тим самим тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забоїв та саден голови, перелому кісток носа, латеральної і медіальної стінок і дна лівої орбіти, перелому верхньої щелепи. Згідно висновку CME № 249 від 19.08.2016 року, у ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забоїв та саден голови, перелому кісток носа, латеральної і медіальної стінок і дна лівої орбіти, перелому верхньої щелепи, які могли бути заподіяні від дії тупих твердих предметів, можливо при ударі об такі, з обмеженою або переважною контактуючою поверхнею, множинні переломи кісток лицевого скелета утворилися від ударів тупим твердим предметом з великою силою в область обличчя і волосистої частини голови потерпілого, в зазначений термін 01.06.2016. Вказані ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більше ніж 21 день) та згідно з п.2.2.2 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995року) відносяться до категорії пошкоджень середньої тяжкості.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав частково, та пояснив, що вдарив потерпілого лише один раз, умислу на спричинення тілесних ушкоджень не мав.

Але, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується наступними зібраними по кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 наніс йому перший удар в ліву частину обличчя, після чого він впав, однак ОСОБА_7 продовжував наносити йому удари спочатку руками а потім ногами.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, ОСОБА_8 був побитий.
- показаннями свідка ОСОБА_10 який в судовому засідання пояснив, що бачив лише як ОСОБА_5 лежав на дорозі, біля нього був великий чоловік, однак стверджувати що то був ОСОБА_7 він не може. ОСОБА_8 був у крові.

- показаннями свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив що бачив як ОСОБА_5 ударив ОСОБА_12 , після чого підійшов ОСОБА_13 та вдарив ОСОБА_5

- показаннями свідка ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснив що, ОСОБА_8 вдарив спочатку його, а потім підійшов ОСОБА_7 , бійку він не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_14 який в судовому засіданні пояснив що, проїжджав мимо зупинки та бачив як ОСОБА_8 стояв на колінах і його били. Після дзвінка він приїхав до ОСОБА_8 та бачив що у останнього було вибита щелепа.

- показаннями експерта ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що не виключено що ОСОБА_8 було нанесено декілька ударів.

- даними висновку експерта № 249 від 29.08.2016 року, про те, що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забоїв та саден голови, перелому кісток носа, латеральної і медіальної стінок і дна лівої орбіти, перелому верхньої щелепи, які могли бути заподіяні від дії тупих твердих предметів, можливо при ударі об такі, з обмеженою або переважною контактуючою поверхнею, множинні переломи кісток лицевого скелета утворилися від ударів тупим твердим предметом з великою силою в область обличчя і волосистої частини голови потерпілого, заподіянні 01.06.2016 року.

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 від 14.11.2016 року.

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 14.11.2016 року.

- DVD-R диском з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим та підозрюваним.

З урахуванням сукупної оцінки наведених доказів, які суд рахує належними та допустимими, вважає пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Чисельність ударів, нанесених потерпілому, підтверджується характером спричинених ушкоджень, висновком експертизи, поясненнями допитаного в судовому засіданні потерпілого, свідка ОСОБА_14 . Умисел обвинуваченого на спричинення тілесних ушкоджень зазначеного ступеню тяжкості підтверджується як чисельністю ударів, так і тім, що враховуючи велику різницю в статурі між обвинуваченим та потерпілим він повинен був передбачити та передбачав наслідки завдання декількох ударів в область голови потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, та обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, згідно досудової доповіді рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення - середній, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає притягнення до кримінальної відповідальності вперше, позитивну характеристику з місця мешкання, часткове відшкодування заподіяної шкоди. В якості пом`якшуючої обставини суд не визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він фактично вину в інкримінованому злочині не визнав, заперечував наявність в свої діях умислу на скоєння кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Під час судового засідання не здобуто беззаперечних доказів скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, як на те вказує прокурор, туму цю обставину в якості обтяжуючої суд не враховує.

З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що необхідною і достатньою для виправлення та запобігання скоєння нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 мірою покарання має бути позбавлення волі в межах санкції статті 122 ч.1 КК України. В той же час, з огляду на його позитивну характеристику, висновок органу пробації та факт притягнення до кримінальної відповідальності вперше, що свідчить про відсутність стійких злочинних намірів, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 11000,00 грн., моральної шкоди в сумі 29000,00 грн.. Обвинувачений цивільний позов не визнав, надавши відзив та вказав що так як не визнає свою вину в умисному заподіянні тілесних ушкоджень, а тому і не визнає цивільного позову. Проте, пояснив що ним вже сплачено 30000 грн. потерпілому на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням.

Матеріальна шкода, спричинена потерпілому, підтверджена документально, з урахуванням вже сплаченої обвинуваченим суми, тому підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Розмір заявленої моральної шкоди суд вважає надто завищеним і з урахуванням тяжкості спричинених ушкоджень, тривалості лікування та принципів розумності та справедливості доходить до висновку про необхідність часткового стягнення заявленої моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 21000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1