11-сс/775/275/2018(м)
263/9891/18

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2018 року, більш точну дату в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 за допомогою засобів зв`язку звернувся до раніше знайомого ОСОБА_10 і запропонував останньому за певну грошову винагороду здійснити вимагання грошових коштів у сумі 10 тисяч доларів США з ОСОБА_11 із погрозою застосування насильства по відношенню до останнього, з яким він раніше разом здійснював підприємницьку діяльність.
ОСОБА_10 , порадившись з ОСОБА_12 , надав згоду на пропозицію ОСОБА_9 щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_11
ОСОБА_12 , маючи певні зв`язки у кримінальних колах звернувся до ОСОБА_13 , який має певний авторитет на території м. Краматорська Донецької області і ознайомив останнього із злочинним планом щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_11 під загрозою застосування насильства, який надав згоду на пропозицію ОСОБА_12 , після чого залучив до виконання злочинного наміру довірених осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та розподілив обов`язки між ними.
12.04.2018 року приблизно о 19.48год. ОСОБА_14 , ОСОБА_8 на виконання раніше обумовленого злочинного плану щодо вимагання грошових коштів з ОСОБА_11 , на зупинці громадського транспорту по вулиці Олекси Тихого у м.Краматорськ Донецької області зустрілися з ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 повідомив останньому, що у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_9 , він залишиться без майна.
ОСОБА_14 у присутності ОСОБА_8 пропонував, щоб ОСОБА_11 заклав свій автомобіль під певні проценти і віддав грошові кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , висловлюючи при цьому погрози.
19.04.2018 року приблизно о 17.34год. ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_8 біля кафе «Кулиничи» у м.Краматорськ Донецької області, після чого, останній отримавши по мобільному телефону вказівку від ОСОБА_13 , повідомив ОСОБА_11 про те, що грошові кошти у сумі 5000 гривень необхідно залишити бармену у магазині «Апетит» у м. Краматорськ.
ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 прийшли до магазину «Апетит» у м.Краматорськ, де останній на вимогу ОСОБА_8 , передав грошові кошти у сумі 5000 гривень бармену вказаного магазину.
19.04.2018 року ОСОБА_13 , отримавши вказані грошові кошти у сумі 5000 гривень, розподілив їх між учасниками злочинної групи.
19.04.2018 року приблизно о 19.00год., більш точний час під час проведення слідства не встановлено, ОСОБА_14 на виконання раніше обумовленого злочинного плану, перебуваючи біля кафе «Крила» у м.Краматорськ Донецької області, запропонував ОСОБА_11 зайти у приміщення вказаного закладу і у період часу приблизно з 19.15год. до 20.30год., у приміщенні цього закладу ОСОБА_15 у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , з метою вимагання грошових коштів, висловлював на адресу ОСОБА_11 погрози вбивства та застосування тяжких тілесних ушкоджень, після чого разом з вказаними присутніми особами наполягав на тому, щоб останній заклав своє майно в ломбард, після чого віддав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10 тисяч доларів США.
27.04.2018 року ОСОБА_8 на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_11 , на мобільний телефон останнього відправив текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав його перерахувати грошові кошти у сумі 5 тисяч гривень, що ОСОБА_11 і зробив 28.04.2018 року.
29.05.2018 року ОСОБА_8 на виконання раніше обумовленого злочинного наміру, з метою вимагання грошових коштів з ОСОБА_11 , на мобільний телефон останнього відправив текстове повідомлення з номером карткового рахунку і зобов`язав його перерахувати грошові кошти у сумі 5 тисяч гривень, що ОСОБА_11 і зробив у цей же день.
30.05.2018 року о 10.50год. ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України і в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.06.2018 року щодо ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів по 28.07.2018 року включно без визначення розміру застави.
Постановою заступника прокурора Донецької області від 16.07.2018 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 30 листопада 2018 року.
За вказаним кримінальним провадженням 20.07.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.07.2018 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 21.09.2018 року включно без визначення застави.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи особи, яка її подала
На думку апелянта, його підзахисний не має відношення до вимагання грошових коштів з ОСОБА_11 і до осіб, які здійснювали такі дії, а надані суду першої інстанції в якості доказів протоколи допиту ОСОБА_11 є лише припущеннями про причетність ОСОБА_8 до цих дій, які неможливо визнавати належними та достатніми доказами щодо обґрунтованої підозри.
Вважає, що прокурором і слідчим не доведенні ризики, які передбачені ст.177 КПК України і до його підзахисного безпідставно застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не має жодних підстав для продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 з відмовою у визначенні розміру застави.
Окрім того, вважає, що слідчий суддя не у повній мірі врахував, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування; раніше не судимий; позитивно характеризується; має постійне місце реєстрації; працевлаштований; у нього є родина; на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери, мати є інвалідом 2 групи, тяжко хворіє; він не здійснював вплив на свідків і потерпілих; ніяким іншим чином не перешкоджав кримінальному провадженню; відсутні докази, що він вчинив або бажає вчинити інше кримінальне правопорушення; той факт, що підозрюваний не визнає вину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обов`язок довести провину ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення покладається на сторону обвинувачення.
Позиції учасників судового провадження
В ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 показав, що проживає разом з батьками 1951 та 1956 років народження. З потерпілим у дружніх стосунках, вважає, що потерпілий його оговорює з невідомих йому причин.
Прокурор показав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, тому слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційних скарг, прокурора, який апеляційні скарги просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Мотиви Суду
В апеляційній скарзі підозрюваний та захисник оскаржують як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, вважають можливим застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слідчий суддя перевіряв в судовому засіданні доводи підозрюваного та захисника, у тому числі і зазначені в апеляційних скаргах та дав їм належну оцінку.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри», колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування, як при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Така інформація щодо ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження існує та міститься в протоколах допитів потерпілого ОСОБА_11 , в протоколах негласних (слідчих) розшукових дій.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать надані суду матеріали кримінального провадження та доведено прокурором. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи підозрюваного та захисника про відсутність вагомих доказів на підтвердження вчинення підозрюваним ОСОБА_8 вимагання, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Мотивуючи наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), вчинення якого пов`язано із погрозою застосування вбивства та насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, він може переховуватись від органів досудового розслідування, у подальшому може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, впливати на потерпілого ОСОБА_11 , чинити перешкоди розслідуванню шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановлення істини у кримінальному провадженні.
Також, слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
З урахуванням пред`явленої підозри, наявних ризиків, які можуть полягати саме у спробах підозрюваного на вчинення дій, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, які на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не зменшилися.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді та вважає доведеними як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії.
Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.
Таким чином, при постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та необхідністю виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.184 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства.
Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.
Як вбачається з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно наведеної норми закону, а також із змісту ч.3 ст.183 КПК України вбачається, що не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування є правом суду, при цьому, слідчий суддя повинен обґрунтувати можливість застосування застави, якщо таке рішення ним прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою статті 183 КПК України.
Колегія суддів вважає, що відмовляючи у визначенні розміру застави, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину із погрозою застосування насильства та на відсутність підстав для визначення розміру застави.
Викладене вище, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог підозрюваного та його захисника про обрання щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту або визначити розмір застави, оскільки наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та роботи, а також батьків-пенсионерів, не зменшують заявлені ризики щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З викладених вище підстав, колегія суддів вважає апеляційні вимоги підозрюваного та захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 вересня 2018 року включно, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4