УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2018 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявникаадвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 14 вересня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000334 від 14.09.2018 року за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 14 вересня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000334 від 14.09.2018 за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України.

Скаржник зазначив, що вказане кримінальне провадження було порушене на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 червня 2018 року та внесене до ЄРДР згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 вересня 2018 року. У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 порушував питання про залучення його до участі в кримінальному провадженні у якості потерпілого. Проте постановою прокурора Запорізької області ОСОБА_5 від 14 вересня 2018 року заявникові у задоволенні клопотання про залучення його до участі в кримінальному провадженні у якості потерпілого було відмовлено. Вважає вказану постанову прокурора незаконною, з огляду на що просить її скасувати, зобов`язати прокурора визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представникадвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, у заяві прокурор проти задоволення скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею визнано можливим розгляд скарги у відсутність представника прокуратури Запорізької області.

Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника та його представника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В провадженні прокуратури Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0000334 від 14.09.2018 за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що відомості до ЄРДР за вказаним фактом внесені за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 3 вересня 2018 року.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 2 липня 2018 року ОСОБА_3 просив залучити його до кримінального провадження у якості потерпілого.

Постановою прокурора Запорізької області ОСОБА_5 від 14 вересня 2018 року заявникові у задоволенні клопотання про залучення його до участі в кримінальному провадженні у якості потерпілого було відмовлено.

В обґрунтуванні постанови прокурор зазначив, що із заяви ОСОБА_3 не вбачається, що діями працівників Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області дійсно завдано ОСОБА_3 моральної, фізичної та майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За приписами ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши зміст постанови прокурора від 14 вересня 2018 року, слідчий суддя дійшов висновку, що вищенаведеним вимогам закону ця постанова не відповідає.

Так, підставою для прийняття постанови прокурор зазначив те, що із заяви ОСОБА_3 не вбачається, що діями працівників Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області дійсно завдано ОСОБА_3 моральної, фізичної та майнової шкоди.

Разом із тим, у судовому засіданні встановлено, що відомості до ЄРДР були внесені саме за заявою ОСОБА_3 .

Таким чином, постанова прокурора від 14 вересня 2018 року в частині відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є необґрунтованою, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

Проте, враховуючи, що вимогами КПК України не передбачено винесення слідчим або прокурором постанови про визнання особи потерпілою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги в частині зобов`язання прокурора визнати його потерпілим. Однак, зважаючи на те, що потерпілому повинна бути вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, то слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зобов`язати прокурора вручити ОСОБА_3 пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, як потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 55, 58, 303-307, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 14 вересня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000334 від 14.09.2018 року за ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України.

Зобов`язати прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 5 жовтня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 10 жовтня 2018 р. о 8:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1