Справа № 640/9439/18
н/п 1-кп/640/743/18
"01" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ Ворошиловградської області, українця, громадянина України, розлученого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -
Згідно інформації, внесеної в систему автоматичного розподілу між суддями від 29.05.2018 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 розподілено судді ОСОБА_1 та зареєстровано в контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих для розгляду судді 29.05.2018 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Зазначив, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами КПК України, провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Обвинувачений ОСОБА_4 , покладався на розсуд суду, потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити підготовче судове засідання без його участі.
Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши надані суду матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить формулювання обвинувачення, а лише викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація його дій.
Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатися від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
Згідно ч.1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає даваати показання.
Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.
Згідно вимог ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює обвинувальний вирок, в ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України , під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для його повернення прокурору згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 91, 291, 314 КПК України,суд,-
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова ї протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1