Справа № 461/880/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003560 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річіще, Млинівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2016 за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік (покарання не відбуте, судимість не погашена) та обвинувальний акт відносно якого за ч.2 ст. 185 КК України перебуває на розгляді у Печерському районному суді м. Києва, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 06.08.2016, приблизно о 19 год. 10 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину «Гутен Так», ФОП « ОСОБА_9 », що на АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, намагався викрасти кофту вартістю 325 грн., футболку вартістю 230 грн., жіночу куртку вартістю 319 грн., які належать ФОП « ОСОБА_9 », завдавши потерпілому збитків на загальну суму 874 грн., однак свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті працівником даного магазину ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винним у пред`явленому обвинуваченні себе не визнав та суду пояснив, що мав намір із ОСОБА_8 відвідати кілька магазинів одягу для того щоб придбати собі літніх речей та з цією метою він з ОСОБА_8 зайшли у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 , де нічого собі для покупки не знайшли. Будь-якого умислу на вчинення крадіжки з даного магазину у нього не було, оскільки він перебуває на іспитовому терміні. Щодо дій ОСОБА_11 повідомив, що про наміри останнього, зокрема чи мав він умисел на вчинення крадіжки з даного магазину, йому нічого відомо, оскільки він був переконаний, що йде з ОСОБА_8 купувати речі, а не красти.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, сукупністю зібраних доказів, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України і зокрема:

Показами свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що є найманим працівником ФОП « ОСОБА_9 » та виконує обов`язки продавця-касира магазину «Гутен Так», що на АДРЕСА_2 . 06.08.2016 вона перебувала на роботі та близько 19:00 год. у даний магазин завітали двоє чоловіків, один з яких як виявилось згодом є ОСОБА_7 , а інший ОСОБА_8 . Вказані двоє одразу привернули до себе її увагу, оскільки вели себе підозріло та не хотіли залишити пакети, яких у них було кілька, у камері схову. Спостерігаючи за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вона помітила як чоловік вищого зросту - ОСОБА_8 взяв деякі речі та пішов з ними у примірочну, при цьому вона помітила, що він не приміряв їх, а ніби знімав етикетки та магніти, а інший чоловік меншого зросту ОСОБА_7 в цей час передав йому у примірочну пакет, який згодом був повернутий ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направлялись до виходу з магазину вона попросила показати їй вміст їхніх пакетів, на що двоє почали кричати, що нічого показувати не будуть, однак настоявши на своєму, вона змусила їх показати пакети та серед речей, які були в них, виявила одяг з магазину «Гутен Так», який не був оплачений, а саме в одному з пакетів, які тримав ОСОБА_7 та одному з пакетів, які тримав ОСОБА_8 .Забравши у них вказані пакети, вона почала детально перевіряти їхній вміст, після чого ОСОБА_7 вийшов на вулицю, а ОСОБА_8 вирвав назад свій пакет та намагався швидко покинути магазин, але йому на перешкоді стали випадковий відвідувач магазину та інший продавець,які спочатку його не випускали, а коли він все ж зміг відкрити двері наздогнали його та забрали пакет з викраденими речами. Через годину після вказаного інциденту у магазин повернувся ОСОБА_7 з вимогою щоб йому повернули речі, які були не з цього магазину, однак речі йому не повернули та затримали в магазині до приїзду працівників поліції, яким вона, перебуваючи у стресовій ситуації, написала заяву про викрадення трьох светрів, однак як виявилось згодом у ході перевірки, результати якої викладено в акті ревізії, викрадено було кофту, футболку та жіночу куртку. Також повідомила, що в магазині є кілька камер спостереження та запис вказаних подій надано органу досудового розслідування.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що є фізичною особою підприємцем та здійснює свою господарську діяльність продаючи одяг у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 . Також повідомив, що йому стало відомо від найманих працівників даного магазину, а саме продавця-касира ОСОБА_10 , що 06.08.2016 двома чоловіками було вчинено спробу викрадення речей, а саме кофту, футболку та жіночу куртку.

Також судом були досліджені письмові та речові докази по справі, які в сукупності підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_7 :

Протокол огляду місця події від 06.08.2016, а саме магазину «Гутен Так», що на вул. Катедральній, 2 у м.Львові, у ході якого вилучено одяг, що зі слів працівників магазину знаходився у ОСОБА_7 , який у подальшому оглянуто протоколом огляду від 27.09.2017 та від 25.01.2017, згідно яких оглянуто речі серед яких виявлено ті, які намагались викрасти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме кофту, футболку та жіночу куртку.

Інформація ФОП « ОСОБА_9 » у вигляді акту ревізії №0004 від 07.08.2016 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », згідно якої виявлено недостачу трьох речей з даного магазину, а саме: кофти, футболки та жіночої куртки.

Протокол огляду предмету від 27.09.2016, згідно якого оглянуто DVD-диск з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на АДРЕСА_2 , а також даний диск, на якому містяться відео файли з назвами «вхід в магазин», «примірочна», «примірочна2», «камера над входом» та «вигляд з каси», на яких видно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та події описані свідком ОСОБА_10 .

Стаття 91 КПК України визначає обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збирання перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не причетний до скоєного злочину, адже вважає такі покази обвинуваченого наслідком уникнення кримінальної відповідальності і такі покази повністю спростовуються доказами які були досліджені в судовому засіданні, а саме відеозаписом з камер спостереження, з яких видно що дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були узгоджені між собою та показами свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що 06.08.2016 він разом з ОСОБА_8 намагались викрасти речі із магазину «Гутен Так», що на вул. Катедральній, 2 у м.Львові. Також твердження захисника, про те, що докази сторони обвинувачення слід визнати не належними та недопустимими не заслуговують на увагу з наступних причини. Диск із відеозаписом з місця вчинення злочину, а саме магазину «Гутен Так», що на АДРЕСА_2 , суд визнає належним доказом, оскільки у ході огляду даного відеозапису у судовому засіданні установлено, що такий узгоджується з показами свідка ОСОБА_10 та ним підтверджуються обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а у даному випадку протиправні дії ОСОБА_7 спрямовані на викрадення одягу. Що стосується огляду місця події від 06.08.2016 то суд також визнає доказ допустимим, оскільки він проведений з додержанням вимог ст. 223, 237 КПК України. При цьому, твердження сторони захисту, що даний огляд проведено з істотним порушенням прав людини, які полягали в тому, що обвинуваченого ОСОБА_7 незаконно затримано 06.08.2016, не отримали свого об`єктивного підтвердження, оскільки ОСОБА_7 не був учасником вказаної слідчої дії. Також суд не вбачає підстав для визнання неналежним доказом протоколу огляду від 27.09.2016, згідно якого оглянуто речі, які намагались викрасти з магазину «Гутен Так» та протокол огляду від 25.01.2017, згідно якого оглянуто інші речі, які знаходились у обвинуваченого з поміж викрадених. Також суд не визнає підставою для визнання неналежним доказом інформацію ФОП « ОСОБА_9 » про нестачу товару у вигляді акту ревізії №0004 від 07.08.2016 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не відповідність даного документу Положенню про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, оскільки згідно п.2 Загальних положень даного нормативного акту не передбачено його застосування таким суб`єктом господарювання як фізична особа підприємець, яким є ОСОБА_9 . Разом з тим, акт ревізії №0004 від 07.08.2016 магазину «Гутен Так» не суперечить вимогам ст. ст. 84, 85 КПК України, оскільки містить у собі дані, які є непрямим підтвердженням вчинення протиправних дій, у яких обвинувачується ОСОБА_7 .

Дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та вину за вказаним обвинуваченням доведено поза розумним сумнівом.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, і вчинив даний злочин під час іспитового строку, не одружений, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо). Одночасно суд враховує, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання, на думку суду, неможливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2016 ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік. Приймаючи до уваги вище перелічені обставини, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив до спливу іспитового строку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2016.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки і 3 (три) місяці позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань, призначеного за даним вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2016, остаточне покарання призначити з урахуванням п. 1 ч.5 ст.72 КК України у вигляді 3 (трьох) років і 7(сім) місяців позбавлення волі.

Згідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання, термін попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 до вступу вироку в законну силу з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

Одяг, а саме: кофту, футболку, жіночу куртку, що є предметом злочину, - повернути потерпілому ОСОБА_9 , інші речі - залишити при матеріалах кримінального провадження;

DVD -R диск із записом камери відео спостереження з магазину «Гутен Так» - залишити при матеріалах кримінального провадження;

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити чинним.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1