Справа № 574/686/18
Провадження № 1-кп/584/102/18
В И Р О К
Іменем України

01.11.2018 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 та учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 08.03.2018, за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Михайлівка Буринського району Сумської області, освіта базова загальна середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , але фактично проживає по АДРЕСА_2 , у цьому ж селі, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачена ОСОБА_4 у травні 2017 року, у точно невстановлені дату та час, приїхала до с. Нова Олександрівка Буринського району з метою збору металобрухту.
Проїжджаючи біля нежилого господарства, що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 побачила металеву хвіртку, якою вирішила протиправно заволодіти з корисливою метою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 через двірний пройом умисно, таємно, з корисливою метою заволоділа вказаним майном вартістю 762 грн., яким в подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у цьому злочині визнала повністю та підтвердила, що в травні 2017 року приїхала до с. Нова Олександрівка Буринського району з метою збору металобрухту. Проїжджаючи біля одного з господарств помітила металеву хвіртку, якою вирішила заволодіти з метою продажу. Скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб вона забрала цю хвіртку та в подальшому розпорядилася нею на власний розсуд. Про те, що це чуже майно усвідомлювала. Про вчинене шкодує і готова нести відповідальність.
Виходячи з того, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження не оспорюються, вони правильно розуміють зміст цих обставин і правові наслідки обмеження дослідження доказів у порядку частини 3 ст. 349 КПК України, на що дали свою згоду, і така їх позиція є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо цих обставин, у зв`язку з приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні цього злочину.
Злочинні дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує особу винної, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як роз`яснено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, раніше не судима, не працює, не одружена, має неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на Д-обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває.
Оскільки вона критично ставиться до своїх дій, усвідомлює їх протиправність і готова нести відповідальність, на досудовому слідстві повідомив про всі обставини скоєного, тому таке щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину вперше, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчиненню нових злочинів буде покарання у виді штрафу.
Водночас, оскільки ОСОБА_4 раніше не судима, має неповнолітню дитину і вчинила злочин середньої тяжкості, тому до неї підлягають застосуванню положення Закону України "Про амністію у 2016 році", пункт "в" ст. 1 якого передбачає звільнення від покарання осіб, які вчинили злочин, який не є тяжким або особливо тяжким, та мають дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких вони не позбавлені батьківських прав, на що обвинувачена дала свою згоду.
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню судові витрати.
Відповідно до ст. 100 цього ж Кодексу приєднаний до справи речовий доказ, який зберігається у потерпілого, слід дозволити використовувати на власний розсуд.
Виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання та вважати такою, що не має судимості.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1144 грн.
Після набрання вироком суду законної сили речові докази : металеву хвіртку, яка зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , дозволи використовувати на власний розсуд.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно:

Суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1