СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/30/18
пр. № 1-кп/759/278/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006280 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,

за участю сторонни обвинувачення: прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

сторонни захисту: захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується, що 16.07.2017 приблизно о 00 годин 05 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, просп. Леся Курбаса, 18, маючи умисел на протиправне позбавлення життя іншої людини, використовуючи ніж, скоїв умисне вбивство неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 15.07.2017 близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебував на ринку «Колібріс», за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри 1, де зустрівся, завчасно домовившись про зустріч, з неповнолітньою ОСОБА_12 , для того щоб провести разом дозвілля.

Після чого, ОСОБА_6 разом з неповнолітньою ОСОБА_12 прогулювалися разом по прилеглим до ринку «Калібріс», що за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри 1, житловим кварталам приблизно до 23 години 50 хвилин 15.07.2017.

В ході даної прогулянки між ОСОБА_6 та неповнолітньою ОСОБА_12 , які перебували біля буд. АДРЕСА_2 , близько 00 години 05 хвилин 16.07.2017, виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів. Перебуваючи в збудженому стані, ОСОБА_6 дістав з рюкзаку, який мав при собі, ніж та відразу після цього, маючи умисел на протиправне позбавлення життя неповнолітньої ОСОБА_12 , тримаючи в правій руці вказаний ніж, умисно наніс ним один удар в область грудної клітини ззаду справа в результаті чого остання отримала проникаючи сліпе колото-різане поранення спини: колото-різана рана на спині на рівні реберної дуги по лопатковій лінії справа з рановим каналом, що відходить від неї, та має напрямок ззаду наперед, дещо знизу догори та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини, права нирка, пристінкова очеревина, далі рановий канал проникає в черевну порожнину, де ушкоджує печінку у вигляді наскрізного ушкодження її правої частки, ушкоджує портальну вену у вигляді її крайового ушкодження та там сліпо закінчується, від якого остання померла.

Після вказаного удару ножем, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, при цьому забравши з собою знаряддя вчинення злочину.

Наведені вище дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.115 ч.1 КК України, як вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, не визнав та показав, що 15 липня 2017 року він перебував вдома, разом із батьками. В ніч з 15 на 16 липня ночував вдома. Жодних зустрічей з потерпілою не було. Він познайомився з цією дівчиною під час роботи дитячим аніматором у грудні 2016 року. Спілкувався з потерпілої виключно 24 грудня 2016 року і після цього ніколи більше її не бачив. Тоді відбувалась хода від цирку ОСОБА_13 , усі аніматори були загримовані. Потерпілу побачив під час ходи на Софіївській площі і лише загримованою. Вони деякий час спілкувались між собою і він пояснював їй, що зазвичай працює в офісі, однак час від часу підробляє вихідними. Потерпіла повідомила, що також підробляє і запропонувала обмінятися контактами, зокрема добавити її у «друзі» на своїй сторінці сайту «Вконтакте». Вони не обмінювались номерами телефонів, а лише обмінялись даними з сайту «Вконтакте». Після ходи він пішов до офісу перевдягатись. Після того дня спілкування декілька разів відбувалось за допомогою сайту «Вконтакте». Він часто спілкувався з потерпілою в січні, однак потім спілкування ставало дедалі рідшим. Загалом спілкування тривало з грудня 2016 року до липня 2017. Протягом цих півроку, близько трьох місяців взагалі не спілкувався із потерпілою. Також він більше не зустрічався з потерпілою. 15 липня 2017 року протягом усього дня знаходився удома, разом зі своєю матір`ю. Близько 23:00 до квартири прийшов його батько з роботи. Після цього вони разом повечеряли і лягли спати. Він часто користується інтернетом спілкується зі своїми друзями. Того дня близько 21:30 він спілкувався зі своєю знайомою ОСОБА_14 . Приблизно за півгодини після цього йому за допомогою програми Facetime зателефонувала ОСОБА_15 . Близько 23:45 спілкувався зі своїм колегою. Коли його батько повернувся з роботи та подзвонив у двері, він пішов його зустрічати і бачив на сходах своїх сусідів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які там курили. Він привітався з ними, після чого покликав батька йти швидше, бо в цей час відбувалась трансляція футбольного матчу, так як полюбляє дивитись футбол і вболіває за ФК «Динамо» ОСОБА_18 . В той день відбувався матч між ФК «Динамо» та ФК «Шахтар», це був фінал суперкубку України. Батько прийшов вже під кінець матчу. Після того як вони додивились трансляцію матчу, то пішли їсти. Після вечері батько сказав йому прибратись та якомога швидше лягати спати, адже наступного дня необхідно було зранку йти на роботу. Після того як прибрався, то пішов викидати рештки їжі з вікна. Він взяв скатертину з рештками їжі, підійшов до вікна, визирнув з нього, аби впевнитися в тому, що знизу немає людей, а вікна зачинені, і струсив їжу. Після цього прибрав посуд, пішов до своєї кімнати, де лежав і користувався телефоном, а потім ліг спати. 19 липня 2017 року, під час обшуку в його квартирі, одна з понятих сказала, що бачила його тієї ночі, близько 24:00 години біля вікна. 16 липня 2017 він прокинувся близько 11 години ранку, та продовжував знаходитися у квартирі разом із матір`ю, батько вже пішов на роботу. Близько 13:00 йому зателефонував його друг ОСОБА_19 , і запропонував зустрітися, та разом піти до торгівельного центу «Sky Mall». Близько 15:30 він вийшов із дому, де на нього вже чекав його друг, і вони разом поїхали до торгівельного центу. За 10 хвилин вони прибули до «Sky Mall». Через 20 хвилин після їхнього прибуття йому зателефонувала мати, аби спитати, чи не повернувся він додому, бо вона почула, як хтось дзвонив у двері. Мати ніколи не відчиняє двері, якщо вона сама у квартирі. Згодом його сусідка розповідала, що бачила як незнайомі їй люди у цивільному вбранні розпитували щодо нього. Батьки сказали йому залишитись того дня у ОСОБА_20 . Коли батько повернувся додому, то до дверей квартири прийшли невідомі йому люди, які розповіли, що він був свідком крадіжки телефону. Батько зателефонував йому і сказав залишитися в друга до ранку, а наступного дня вони збиралися разом піти до дільничого та з`ясувати, що відбувається. 17 липня 2017 близько 7:00 батько зателефонував йому і сказав повертатися додому. Вони домовились зустрітися близько 8:30 голин. Приблизно в 8:15 годин він вийшов з будинку разом із ОСОБА_21 , який збирався їхати на роботу. Попрощавшись із ОСОБА_22 , пішов в напрямку дому. В цей час побачив, що недалеко в тому ж напрямі рухався автомобіль, однак не усвідомлював, що це було переслідування. Раптом цей автомобіль під`їхав до нього. З автомобіля вийшло двоє чоловіків і почали заламувати йому руки, після чого надягнули на нього наручники та посадили до салону автомобіля. На запитання, що відбувається та хто вони, чоловіки відповіли, що кинуть його до багажнику, якщо той не перестане розмовляти. Після того, як він опинився в середині автомобіля, чоловіки почали його бити. Один з них пристебнув свою ліву руку до його правої руки і почав бити по обличчю. Одночасно з побиттям чоловіки почали погрожувати йому зґвалтуванням та вбивством. Водночас чоловіки вимагали від нього, аби він повторив декілька разів певний текст, який вони йому розповіли. Все це відбувалось під час їхньої поїздки автомобілем, яка тривала близько 40 хвилин. В цей час йому телефонували батьки, однак чоловіки забрали мобільні телефони у нього, а його прохання відповісти на дзвінки та повідомити батькам про те, що відбувається, ігнорували. У той момент він вважав чоловіків злочинцями і навіть намагався запропонувати їм гроші. Після приїзду до відділення поліції, телефони йому не повернули, на дзвінки від батьків не відповідали, зателефонувати йому не дозволили. Під час поїздки чоловіки змусили його повторити вказаний текст три рази. Він не знав дороги якою вони рухались, бо ніколи до цього не бував в районі Борщагівськи, адже зазвичай працював у центрі міста. Після цього вони завели його у дальній кабінет, де забрали пакунок із продуктами, а також другий телефон, що знаходився у сумці. Чоловіки контролювали, аби він розповів усім присутнім той текст, який йому надиктували у автомобілі. Після цього, його відвели до наступної кімнати, де сиділа дівчина, також співробітник оперативного підрозділу, і сказали, що ця дівчина пояснить що і як потрібно написати. Окрім неї у приміщенні знаходилось ще десять осіб. Дівчина передали йому аркуш та ручку, однак присутні помітили, що в нього набрякла рука, і він не може писати, тому йому дали відпочити півгодини, а співробітниця оперативного підрозділу вийшла з приміщення. Після того як вона повернулася, то почала розповідати, що необхідно написати. У відділені він знаходився з 9 ранку, натомість державного адвоката йому було надано близько 10 години вечора. Після того як він написав текст який від нього вимагали, його відвели до наступного кабінету, де співробітниця оперативного підрозділу почала друкувати на комп`ютері. Біля 19:00 його завели до приміщення, де забрали одяг і видали інший. Близько 22:00 прибув державний адвокат, який наполягав на визнанні вини, однак він відмовлявся. Після цього його відвели до ізолятором тимчасового тримання. Наступного ранку, близько 08:00 до нього зайшов співробітник оперативного підрозділу, який його затримував і бив та почав залякувати, аби він не відмовлявся від наданих раніше свідчень. Через деякий час, співробітники правоохоронних органів намагались провести слідчий експеримент, однак в них не вийшло. Коли він повернувся з невдалого слідчого експерименту, його вже чекав платний захисник, найнятий його батьками. На його думку слідчі намагаючись помститись йому і сфальсифікували докази, зокрема результати експертизи його штанів.

Також ОСОБА_6 уточнив, що спілкувався з потерпілою спочатку за допомогою сайту «Вконтакте», а згодом, коли вона повідомила йому свій номер телефону, телефонував декілька разів. Особистих тем не обговорювали. Зустрічей окрім єдиної, під час роботи, не відбувалось. Номери телефонів, за допомогою якого вони спілкувались: НОМЕР_1 - нокіа та НОМЕР_2 айфон 6. Він має дві сторінки на сайті «Вконтакте», одна зі сторінок підписана справжніми іменем та прізвищем, а інша підписана прізвищем « ОСОБА_23 ». Із потерпілою спілкувався за допомогою сторінки де було вказано прізвище « ОСОБА_23 ». У соціальній мережі, на сторінці потерпілої, було зазначено прізвище ОСОБА_24 , а справжнє прізвище дівчини він дізнався вже під час досудового слідства. Він пропонував дівчині зустрітися, однак не домовлявся про зустріч, а саме про час і місце зустрічі. Окрім цього 12 липня у його матері був День народження, і вони сім`єю домовилися відсвяткувати його ввечері 15 липня. У його родині є по одному комплекту ключів від дверей у кожного члена сім`ї. Перед їхньою квартирою знаходиться тамбур, двері якого зачиняються за допомогою засувки. В той час як він відчиняв двері батькові, то на 9 поверсі стояли сусіди. Батько відчепив ключ від домофону від свого комплекту ключів, і взяв із собою виключно цей ключ. Того вечора футбольний матч почався о 21:30 і виграв ФК « ОСОБА_25 ». Крім цього зауважив, що не бачив свою сусідку, а дізнався, що вона його бачила, вже під час обшуку. 16 липня він був одягнений у сині джинси та фіолетову футболку-поло, та додав, що в цих самих речах його затримали. Текст який він мав розповідати у відділені, йому надиктували у автомобілі. У нього на Іphone 6 (номер телефону НОМЕР_2 ) було завантажено декілька додатків для спілкування, а саме Вконтакте, Viber, ОСОБА_26 , але він не був зареєстрований в них і користувався тільки Вконтакте та FaceTime. Також в нього був другий телефон марки Nokia, з якого він здійснював лише дзвінки. Користувався старим телефоном Nokia, тому, що на ньому збережені всі телефонні номери в пам`яті телефону і всі його знайомі знають саме цей номер. В день події, (15.07.2017) прийшовши додому приблизно о 12 год. 00 хв. вже нікуди не виходив і знаходився у себе в кімнаті, спілкувався в соціальних мережах. Щодо статусу в соціальній мережі «Вконтакте» із змістом «пусть земля тебе будет пухом, любимая, дорогая…» разом із свічкою, наголосив, що даний запис був здійснений ще за довго до події після смерті його бабусі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він відразу після її смерті поставив даний статус і не видаляв.

Дослідивши докази, представлені сторонами кримінального провадження, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, колегія суддів приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у кримінальному провадженні не знайшло свого підтвердження.

Так, потерпіла ОСОБА_10 під час судового розгляду показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вранці їй подзвонила свекруха, та повідомила, що донька знаходиться в лікарні, в реанімаційному відділенні, з ножовим пораненням. Коли прибула до лікарні то її донька була майже мертва, шкіра набула жовтого відтінку. Донька приїхала до Києва навчатись приблизно рік тому. Донька не повідомляла їй де проживає та де навчалась, проте вона повідомила, що вивчала кулінарію. Самостійно приїхати до доньки вона не мала змоги через те, що на її утриманні знаходиться малолітній син. З того часу як її донька переїхала до ОСОБА_27 , вони почали набагато менше спілкуватись між собою. Останній раз бачилась з донькою 15 лютого 2017. Про особисте життя донька не повідомляла. Також ОСОБА_10 зазначила, що її свекруха проживає у селі Росоша Вінницької області. Звідки свекруха дізналась про стан доньки, їй не відомо. На момент прибуття до лікарні її донька знаходилась у стані коми. На питання щодо стану доньки лікарі відповіли, що вірогідність вижити вкрай мала. Їй невідомо, хто серед хлопців був у її оточенні, зокрема обвинуваченого ніколи не бачила. У доньки склалися набагато тісніші відносини зі свекрухою, а ніж з нею. Також їй невідомо про будь-які конфлікти її доньки.

Допитаний у судовому засідання потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що на його думку слова обвинуваченого не правдиві. Коли він приїхав до ОСОБА_27 і побачив доньку на підробітку перевдягнену в клоуна, то обвинуваченого там не бачив. Коли він розмовляв зі своєю донькою та питав про її справи, вона казала, що підробляє на навчання і вчиться на кухара-кондитера. Після знайомства його доньки з обвинуваченим у неї почалися постійно якісь проблеми. В середині червня 2017 року він приїжджав до доньки і вони ходили разом поїсти. В неї в руках весь час був мобільний телефон і їй постійно хтось погрожував, а вона в свою чергу ховалася та відверталася, щоб він не чув розмов. Після чого він просив доньку, щоб вона показала хто їй пише, що за погрози, пропонував звернутися до поліції, на що донька відповідала, що це її друг з роботи.

Також потерпілий ОСОБА_11 уточнив, що телефон дочки він в руках не тримав, але чітко чув погрози на її адресу і хтось дуже сильно хотів зустрітися з нею, на що донька відповідала, що я не там зараз або давай потім, коли я приїду…. Коли вони останній раз бачилися, то вона розповідала йому що, працює з якимось знайомим аніматорами і в них якісь проблеми, але які саме не розповідала, лише сказала, що їй винні гроші за її підробіток. Після чого він взяв номер телефону замовників, які винні були їй гроші та поговорив з ними. Приблизно через неділю йому подзвонила донька та сказала, що після його дзвінка їй відразу віддали гроші. Він не знає чи продовжувалися дзвінки потім, тому що переїхав з Києва в Переяслав-Хмельницький на нову роботу. Зв`язатися з донькою він не міг, адже не мав мобільного телефону. Відразу як заробив гроші і купив телефон то зателефонував колишній дружині та дізнався, що дочку вбили.

Аналізуючи показання потерпілих, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підтверджують обвинувачення пред`явлене ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, а показання потерпілого ОСОБА_11 про причетність обвинуваченого до погроз і конфлікту стосовно невиплати грошей, є лише припущенням, яке не підтверджується зібраними по справі доказами.

В судовому засіданні були допитані свідки по справі, яких заявила сторона обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні показав, що у нього з потерпілою були товариські відносини. Вона влаштувала його на роботу за що він був її дуже вдячний. Про її підробіток аніматором він нічого не знав. Познайомився він з нею рік назад в місті Вінниця. В суботу 15 липня 2017 року він подзвонив їй і попросив разом з ним поїхати до торгового центру вибрати йому одежу. Після чого вони разом скуповувалися в Ашані, а потім зайшли в кафе випити пива. Поки вони сиділи, то він побачив, що дівчина з кимось переписувалася. То був чоловік високого зросту. Він побачив фотографію останнього, де він на футбольному полі майже у повний зріст (по коліна) стоїть, тому обличчя не було чітко видно, але риси обличчя він запам`ятав. Побачив він фотографію коли дівчина кинула телефон на стіл і пішла замовляти. Після кафе, приблизно о 18 год. 00 хв. він посадив ОСОБА_29 на маршрутне таксі № НОМЕР_3 і вона поїхала додому, тому що після переписки вона постійно говорила, що втомилася і хоче додому. Більше він з нею не спілкувався. З ким ОСОБА_30 спілкувалася окрім нього йому не відомо, але він впевнений, що в неї був хлопець, адже вона дуже змінилася. На всі питання, які він їй задавав, вона відповідала лише щоб він не ліз в її особисте життя. Він впевнений, що ОСОБА_29 спілкувалася саме з обвинуваченим, тому що вони разом виходили з он-лайну близько 00 год. 00 хв. і 04 год. ночі. Ввечері, того дня, йому подзвонив директор і сказав, що потрібна допомога, але яка саме не зрозумів, лише потім від останнього дізнався, що ОСОБА_29 підрізали. Директор попросила, щоб він показав де жила ОСОБА_29 , але цього він і сам точно не знав. Наступного дня, вранці він прийшов до райвідділку, розповів працівникам поліції все що знав і разом з ними переглядав телефон потерпілої. Мобільний телефон дівчини працівники поліції розблокували самі, він лише їм сказав, що бачив як вона це робить послідовністю трикутника. Фотографію, обвинуваченого, яку він бачив у кафе, йому працівники поліції показали на мобільному телефоні ОСОБА_29 , яка була розміщена у соціальній мережі.
Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні показав, що потерпіла знімала кімнату у його квартирі (за адресою АДРЕСА_4 ). Одного разу йому потрібно було щось забрати і він без попередження прийшов у квартиру, де жила ОСОБА_29 та його племінниця зі своєю подругою. Відкривши двері, побачив, що у кімнаті знаходиться ОСОБА_29 , а у кріслі сидить чоловік, який був дуже схожий на обвинуваченого, та тримав книгу. Він сказав пару слів потерпілій, викликав її у коридор, де наголосив, щоб такого більше не було, щоб вона більше нікого додому не водила. Коли саме це відбулося він не пам`ятає, але приблизно через неділю після цього знайшли ОСОБА_32 вбитою. Він чоловіка, який сидів на кріслі бачив пару секунд і той сидів до нього боком. Даний чоловік був дуже схожий на обвинуваченого зачіскою, кольором волосся та формою обличчя, але з впевненістю на сто відсотків сказати, що то був саме обвинувачений, він не може. До квартири, де жила ОСОБА_29 заходив регулярно один раз на тиждень. Фотографію обвинуваченого, яку знайшли у телефоні потерпілої, працівники поліції показували йому ще до проведення слідчої дії впізнання та запитувати чи відома йому дана особа, але навіть якби вони не показали йому цю фотографію, він все рівно би впізнав обвинуваченого, адже він дуже схожий на того чоловіка, який був у кватирі.
Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні показав, що в липні 2017 у вихідний день йому подзвонили і сказали їхати на роботу. Коли він прибув, то керівник дав адресу за якою треба виїжджати. Приїхавши на вказану адресу, він із колегою ОСОБА_34 піднялися і подзвонили у квартиру, але ніхто не вийшов. Через деякий час вони знову подзвонили і вийшов батько обвинуваченого. Під час спілкування пояснили, що їм потрібно допитати його сина, але батько почав відразу грубо себе поводити. Вони показали свої посвідчення, але останній почав говорити, що не знає де син. Після чого відразу пішли до службового автомобіля. Потім подзвонили керівнику і він сказав їм їхати за іншою адресою. Проїхавши метрів 200-300 вони зупинилися і почали стояти вже там. Простоявши ніч, вранці близько 08 год. 30 хв. вони побачили, як з парадного виходять два чоловіка. Один побачивши їх, почав відходи в сторону. Дані чоловіки почали розходитися в різні сторони. Поблизу був супермаркет Фуршет, до якого один з них спустився, але було ще дуже рано і магазин був закритий. Коли вони підійшли до даного чоловіка, то представилися і запросили до службового автомобіля. Після цього відразу поїхали до Святошинського управління поліції. Вони були не по формі, тому що це був вихідний день і їх зірвали з дому. Впізнав підозрюваного, тому що в них була його фотокартка. На підозрюваному видимих тілесних ушкоджень не було, він ні на що не скаржився.
Аналізуючи вищевказані показання свідків сторони обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підтверджують обвинувачення пред`явлене у кримінальному провадженні. Так, показання свідка ОСОБА_33 стосуються затримання ОСОБА_6 . Показання свідка ОСОБА_28 , про спілкування 15.07.2017 в соціальних мережах ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами. Показання свідка ОСОБА_35 , що він за неділю до скоєння злочину бачив за адресою: АДРЕСА_4 , чоловіка, який був дуже схожий на обвинуваченого,є лише припущенням.

Також у судовому засіданні допитувався свідок сторони обвинувачення ОСОБА_36 , який показав, що з обвинуваченим не знайомий, але в кінці червня - на початку липня 2017 року бачив обвинуваченого у себе на районі. Він йшов вранці, близько 6 години, з магазину, а обвинувачений сидів на лавочці біля другого під`їзду будинку під номером 12-А. Обвинувачений сидів сам на лавочці і біля нього стояла пляшка пива. Запам`ятав обвинуваченого просто тому, що він був йому незнайомим. Обвинувачений був одягнений у спортивні штани та чорну футболку. Потім працівники поліції йому показували фотознімки на мобільному телефоні і він впізнав обвинуваченого. Працівники поліції спочатку просто ходили по будинку і показували фотографії. Всього було чотири фотографії і їх вони показували йому на мобільному телефоні, а потім офіційно він впізнавав під протокол. Слідчий його викликав на слідчу дію впізнання та показав ті ж самі чотири фотографії, які перед цим йому показували працівники поліції, де він впізнав обвинуваченого. Що саме трапилося він не знав, з потерпілою знайомий не був, він просто впізнав чоловіка, якого бачив у дворі. Дізнався про вбивство потерпілої вже після події від працівників поліції.

Дослідивши вищевказаний доказ сторони обвинувачення, колегія суддів відкидає його з наступних мотивів. По перше, впізнання проводиться більш ніж через два місяці після скоєння злочину, з свідком, який вперше і не тривалий час бачив, як він стверджує ОСОБА_6 на лавочці біля будинку №12-А по пр.Л.Курбаса в м.Києві. По друге, твердження свідка ОСОБА_37 , що він ніби то бачив ОСОБА_6 біля під`їзду потерпілої, не стосується дня скоєння злочину. По третє, впізнання не має бути єдиним безсумнівним доказом винуватості обвинуваченого. Як і будь-які інші твердження, воно може бути помилковим. Його не можна покладати за основу обвинувачення, якщо виникають сумніви у правильності висновків упізнавача. Результати впізнання підлягають ретельній перевірці та оцінюються разом з іншими доказами у справі, не маючи перед ними жодних переваг. Вони оцінюються на основі всебічного аналізу доказів.

Таким чином провівши всебічний аналіз всіх досліджених доказів наданих сторонами по справі, колегія суддів приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_37 , згідно яких він бачив ОСОБА_6 , який в кінці червня на початку липня 2017 сидів на лавочці біля будинку №12-А по пр.Л.Курбаса в м.Києві, спростовуються показаннями обвинуваченого, свідків та письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Крім цього у судовому засіданні допитувався свідок сторони обвинувачення ОСОБА_38 , яка показала, що коли 17 липня 2017 року прийшла на роботу, то керівник сектору повідомив про скоєний злочин, а саме ножове поранення ОСОБА_39 за адресою ОСОБА_40 , але фактичні обставини справи вона не знала. Через певний час, коли вона перебувала на своєму робочому місці, до райвідділку був доставлений підозрюваний ОСОБА_6 , який зайшовши до неї в кабінет в супроводі двох оперативних співробітників поліції одразу повідомив, що хоче написати явку с повинною. Обвинувачений виглядав здоровим і без якихось видимих тілесних ушкоджень. Також вона запитала з приводу чого він хоче написати явку з повинною, на що він відповів, що наніс ножове поранення дівчині. Обвинувачений написав явку з повинною та пояснення. Потім до неї в кабінет зайшов її керівник і сказав перейти в кабінет № 202 (заступника керівника відділу кримінальної поліції). Зайшовши до кабінету, вона перед відібранням пояснень вийшла з нього, тому що в неї не працювала клавіатура. Повернувшись, вона надрукувала надані ОСОБА_6 пояснення та передала його з усіма належними документами слідчій групі і більше не спілкувалася з ним. Свідок наголосила, що захисника на той момент у обвинуваченого не було, але ніяких слідчий дій вона з ним не проводила. Ніяких зауважень щодо порушення конституційних прав від обвинуваченого не надходило. Того дня проводила з ОСОБА_6 бесіду, тому що це її напрямок і вона виконувала свою роботу. Про те, що брала участь у негласній слідчій дії в той момент вона не знала. Під час того, як вона спілкувалася з ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень йому не завдавали і якихось видимих ушкоджень на ньому не бачила.
Дослідивши вищевказаний доказ сторони обвинувачення, колегія суддів встановила, що він є недопустимим, оскільки здійснена процесуальна дія відбулася з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Так, показання свідка ОСОБА_38 щодо нанесення ОСОБА_6 ножового поранення потерпілій є показаннями з чужих слів, які вона, як співробітник оперативного підрозділу, отримала під час відібрання пояснення та явки з повинною. Відповідно до вимог ч.7 ст.97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів відкидає як недопустимий доказ показання свідка ОСОБА_41 .

В судовому засіданні були допитані свідки по справі, яких заявила сторона захисту.

Так, свідок ОСОБА_42 у судовому засіданні показала, що 15 липня 2017 року вона їздила до себе у село, де збирала овочі для консервації і під вечір, близько сьомої-дев`ятої години того дня повернулася додому. Приблизно об одинадцятій, пів на дванадцяту годину ночі почала консервувати банки аж до другої години ночі. Вона одну за одною варила банки. На кухні було дуже жарко, близько 30 градусів і тому після кожної банки виглядала у вікно подихати свіжим повітрям. Банку велику вона ставила на 20 хв., менша 15 хв., а літрова 10 хв. Коли вона в черговий раз висунулася у вікно, то побачила обвинуваченого, який витрушував серветку, на той момент вона поставила велику банку на 20 хв. Він і раніше так робив, вона йому неодноразово робила зауваження щодо цього, але того разу вона йому нічого не сказала, бо вже було пізно ввечері, близько 12 години ночі. Вікна знаходяться в них паралельно і близько на відстані максимум півтора метра. ОСОБА_6 висунувся з вікна і тому вона чітко розгледіла, що то був він. Дана подія відбулася в суботу, з 15 на 16 липня 2017 року. Наступного дня, у неділю, близько третьої години дня, вона пішла покормити свого старенького самотнього сусіда та запропонувала йому посидіти на лавочці біля під`їзду. В цей час до домофону підійшов незнайомий чоловік і почав дзвонити у квартиру. Вона запитала в нього до кого він і чоловік відповів, що у 71 квартиру, до ОСОБА_6 . Вона сказала йому, що їх не має, батьки напевне поїхали на дачу, а хлопець щойно пішов. Чоловік запитав в чому саме був одягнений обвинувачений, на що вона йому не відповіла, хоча і бачила, бо не розуміла взагалі що це за чоловіки, адже вони довгий час сиділи біля будинку, та постійно то заходили, то виходили з під`їзду. Вона подзвонила батьку обвинуваченого та повідомила, що хтось його шукає. Дані чоловіки були аж до вечора, а ввечері вона почула шум на сходинковому майданчику, чоловіків взагалі було три і вони розповідала про те, що нібито на Троєщині щось трапилося, а ОСОБА_6 свідок події. В понеділок вона від батька обвинуваченого дізналася, що ОСОБА_43 зник. Вона прийшла до обвинуваченого додому і разом з матір`ю почала дзвонити до Дніпровського райвідділу, де їм повідомили, що обвинувачений знаходиться у Святошинському відділку поліції. 18 липня 2017 року, ввечері вона зустрілася з батьками ОСОБА_44 , які повідомили, що їх син підозрюється у вбивстві. Вона дуже здивувалася, адже коли вони назвали час та дату події, то саме в той час вона бачила обвинуваченого у вікні. Дану обставину вона повідомила перед судом адвокату. Потім 19 липня проводився обшук і її покликали бути пойнятою, саме тоді вона ще раз повідомила, що вона бачила ОСОБА_6 того вечора у вікні, але на це ніхто не звернув уваги.
Свідок ОСОБА_45 у судовому засіданні показав, що 15 липня 2017 року він приїхав додому з роботи приблизно о 22 год. 40 хв., тому що працює до 22 год. 00 хв. і 40 хв. йому потрібно, щоб доїхати додому. Піднявшись до себе на поверх, зустрів сусідів на ім`я ОСОБА_46 та ОСОБА_47 . Він у ОСОБА_48 запитав чому той не дивиться футбол, на що той відповів, що там немає чого дивитися. Його сусід ОСОБА_47 палить, але на той момент він мабуть вже докурив та просто стояв спілкувався із ОСОБА_49 . Потім він подзвонив у двері, бо він під час робочої неділі бере лише ключ від домофону, щоб лише зайти у під`їзд, і йому відкрив його син, який привітався із сусідами та сказав йому заходити швидше, щоб вспіти ще додивитися кінець матчу. Вони додивилися кінець матчу та нагородження. Гра закінчилася приблизно о 23 год. 15 хв. перемогою «Шахтаря» з рахунком 2:0 і він пішов у ванну привести себе в порядок. Через хвилин 25 дружина накрила на стіл, вони повечеряли, дружина пішла відпочивати, а він з сином ще залишився. Вони обговорили футбольний матч, поспілкувалися про роботу, він запитав з ким син переписується у «Вконтакті» і близько 23 год. 50 хв. попросив його повбирати на кухні, бо йому рано вставати на роботу та пішов до себе у кімнату. Через хвилин 20 він почув, що у кімнаті сина дуже голосно працює телевізор і він попросив зробити тихіше, на що син запропонував удвох додивитися документальний фільм про Євро-2012, але він не погодився, бо потрібно було дуже рано прокидатися. Наступного дня, близько 7 год. ранку він з балкону забирав свою теніску та бачив, що його син спить. Його дружина також разом з ним прокинулася і сиділа на ліжку поки він збирався. Згодом, ближче до 16 год. 00 хв. йому зателефонувала сусідка ОСОБА_50 , яка повідомила, що якісь підозрілі люди дзвонять їм у домофон та двері. Він одразу зателефонував дружині і сказав не відкривати двері. Приїхавши з роботи, він зайшов у квартиру і буквально через пару хвилин подзвонили у дзвінок, дружина почала кричати, що викличе поліцію, на що невідомі люди відповіли, що поліція вже тут. Вони відкрили вхідні двері та побачили чоловіків у спортивному одязі. Вони запитали чи проживає ОСОБА_6 у даній квартирі і сказали, що останній став свідком пограбування по вул. ОСОБА_51 та забув розписатися у якійсь розписці. Через деякий час вийшла сусідка ОСОБА_50 . Хтось зателефонував даним чоловікам і вони пішли, а він із дружиною та сусідкою зайшли назад до квартири та він відразу подзвонив сину. Той повідомив, що свідком ніякого пограбування не був, а за зазначеною адресою взагалі дуже рідко буває. Вже було пізно, близько 12 год. ночі, тому він сказав сину нікуди не йти, а залишатися ночувати у ОСОБА_52 і вранці йти розбиратися. Наступного дня, близько 7 год. ранку він зателефонував сину та запитав коли вони зустрінуться. Той відповів, що о пів на 9 ранку. Він зателефонував йому о 8 год. 30 хв., але син не підняв слухавку. Після чого він сам пішов у касу платити за комунальні послуги. Вийшовши з каси, близько 10 год. ранку, він зайшов до дільничного та розповів про вечірню історію. Дільничний сказав повертатися йому до квартири. Прийшовши додому він зателефонував знайомому сина та попросив дати номер телефону ОСОБА_52 , у якого його син залишався ночувати. Зв`язавшись з останнім, той йому повідомив, що ОСОБА_44 викрали, заштовхнувши у автомобіль. Він відразу побіг до ОСОБА_53 де і викликав наряд поліції, які зареєстрували викрадення людини. Того дня, близько 5 години вечора їм стало відомо, що їх син знаходиться у Святошинському райвідділку поліції. Він зі своєю дружиною поїхав туди і слідчий, який вийшов до них повідомив, що їх син підозрюється у вбивстві, яке було скоєне 16 липня 2017 року. Інший слідчий сказав їм, щоб вони не хвилювалися, їхнього сина невдовзі відпустять. Вони вірили до останнього в те, що поліція розбереться і сина відпустять, прочекали вони так до 13 год. наступного дня та дорогою до райвідділку почали шукати приватного адвоката. Потім, близько дев`ятої години ранку до них вийшов слідчий та познайомив їх з державним захисником, який повідомив, що в понеділок ввечері він спілкувався з обвинуваченим, який сказав, що ні в чому не винний. Адвокат наголосив його сину, що якщо той не піде на зустріч слідства, то буде важко захищати його у суді. Згодом, ближче до вечора, після слідчого експерименту і після того, як приватний адвокат поспілкувався зі слідчим та його сином, вийшов слідчий та повідомив у чому саме та за яких обставин підозрюється його син. Вони поїхали додому де і розповіли все своїй сусідці ОСОБА_54 , яка сказала, що в суботу ввечері його бачила.
Свідок ОСОБА_55 у судовому засіданні показала, що 15 липня 2017 року її син був вдома з нею цілий день. Він допомагав їй готувати страви і прибирати, бо 12 липня 2017 року в неї був день народження і на вихідних вони хотіли посидіти вдома та відсвяткувати. Ближче до вечора приблизно о 18 год. 00 хв. 19 год. 00 хв. її син прийняв душ і вони сіли за стіл. О 21 год. 00 хв. ОСОБА_43 сказав їй щоб вона включила футбол. Запам`ятала вона дану обставину, тому що в цей вечір, перед матчем грав гімн України і дитина дуже гарно його співала. Потім її син пішов до себе в кімнату. Приблизно о 22 год. 00 хв. він знову прийшов до неї і почав розказувати, що спілкувався с дівчиною по ОСОБА_56 . В 23 год. 00 хв. прийшов її чоловік з роботи і син побіг його зустрічати, тому що дуже хотів разомз ним додивитися футбол. Вона пішла на кухню накривати на стіл чоловіку і зробити чай з тортом сину. Вони посиділи 15-20 хвилин і вона пішла готуватися до сну. Через деякий час у кімнату прийшов її чоловік, а ОСОБА_43 ще прибирав на кухні. ОСОБА_43 був вдома до наступного дня та тільки аж о 15 год. 30 хв. вийшов з дому. Він здзвонився з товаришем і вони пішли в магазин. Вдома вона залишалась одна і почалися дзвінки, але двері вона нікому не відкривали, тому що боялася. Також їй сусідка повідомила того дня по телефону, що біля їхнього під`їзду якісь невідомі люди питали про ОСОБА_6 . Сусідка їм відповіла, що ОСОБА_43 проживає тут, але де він на даний час їй не відомо. Після розмови з сусідкою, вона подзвонила синові та про все розповіла. Того дня її чоловік повернувся з роботи близько 22 год. 50 хв. Останній не вспів переодягнутися, як знову хтось подзвонив у двері. Відкривши двері невідомі чоловіки показали свої посвідчення і спитали в них чи тут живе ОСОБА_57 . Вона відповіла їм, що так. Після телефонного дзвінка вони пішли геть. Наступного дня вона весь день дзвонила сину, але не могла додзвонитися. Лише ближче до вечора вона дізналася, що її син в поліції і вона разом зі своїм чоловіком приїхала до райвідділку. Приїхавши туди вони почали розпитувати про місцезнаходження сина. Через деякий час до них вийшов поліцейський і розказав історію про те, що в Святошинському районі підрізали дівчину, з якою її син постійно спілкувався. Потім слідчий сказав, що її син не винуватий, вони з ним поспілкуються і відпустять, тому вони просто чекали біля райвіділку на сина аж до 01 год. 00 хв. ночі. Не дочекавшись вони поїхали додому, а вже вранці у вівторок приїхали знову, де до них вийшов державний адвокат і розказав, що їхній син спочатку сказав що не винуватий, а потім, вранці, розказав все як було, що це він зробив. Вона була дуже здивована тому, що її син не міг це зробити, адже того вечора він весь час був з нею вдома. ОСОБА_55 наголосила, що під час обшуку дуже детально оглядали речі її сина, також була присутня у ролі пойнятої їх сусідка ОСОБА_58 , яка відразу розказала поліції, що бачила своїми очима підозрюваного того вечора у вікні, але на це ніхто не звернув уваги.
Свідок ОСОБА_59 у судовому засіданні показав, що в суботу 15 липня 2017 близько 22 год. 45 хв., бачив обвинуваченого вдома. Він курив разом з ОСОБА_49 на сходинковому майданчику, а ОСОБА_6 як раз відкривав батькові двері. Того вечора транслювався футбольний матч, який виграв « ОСОБА_25 » з рахунком 2:0, тому він і запам`ятав цю дату. Матч він дивився у 69 квартирі з нареченою на той момент на прізвище ОСОБА_60 . На сходинковий майданчик вийшов покурити після того, як матч закінчився. Він вийшов вже коли була реклама перед нагородженням. На 9 поверх приїхав ліфт з якого вийшов батько обвинуваченого. Оскільки вони давно знайомі, то привіталися і останній спитав як матч, а він відповів, що вже не має чого дивитися, рахунок 2:0, «Динамо» програло. Потім ОСОБА_45 подзвонив у дзвінок і двері відкрив обвинувачений, який з ними привітався. Його на той момент наречена ОСОБА_44 також бачила, він і з нею привітався. Також свідок доповнив, що до квартири АДРЕСА_5 прийшов в обід. Під час перегляду матчу алкогольні напої не вживав, а лише після того, як матч закінчився. Це було близько 22 год. 45 хв. Коли обвинувачений відкривав двері, то він його бачив у повний ріст. ОСОБА_43 був одягнутий у темні шорти і з голим торсом. Після того, як ОСОБА_45 зайшов додому вони у під`їзді перебували ще хвилин 10. Коли повернулися до квартири, то він відразу відкрив пляшку коньяку і вони сіли на кухні, це відбувалося приблизно о 23 год. 20 хв. Про те, що ОСОБА_43 підозрюється у вбивстві йому стало відомо через неділю від ОСОБА_61 у наступну суботу. В неділю, наступного дня, він згадав той момент, що він бачив того вечора обвинуваченого про що і сказав своїй нареченій. До надання пояснень адвокату він нікому не повідомляв, що того вечора бачив ОСОБА_44 .
Свідок ОСОБА_62 у судовому засіданні показала, що 15 липня 2017 року в суботу близько 22 год. 45 хв. вона на той час ще з нареченим вийшли на сходинковий майданчик, щоб останній покурив. Вони стояли і спілкувалися, як під`їхав ліфт і вийшов сусід ОСОБА_63 . Вони привіталися, ОСОБА_45 запитав чому вони не дивляться футбол, а чоловік відповів, що він не футболіст. Під час того, як вони дивилися матч, чоловік перемикав час від часу на іншу телепередачу («Вечірній квартал»). Того вечора грали «Динамо» з «Шахтарем» і «Динамо» програло. Чоловік сказав, що не має чого дивитися і запропонував піти покурити. Вони вийшли вже після того, як матч закінчився, бо вже було відомо рахунок. Коли ОСОБА_45 подзвонив у дзвінок, то двері відкрив ОСОБА_43 . Обвинувачений привітався з ними і торопив батька щось подивитися. ОСОБА_45 з сином зайшли до квартири, а вони ще кілька хвилин постояли. Зайшовши до квартири вони продовжили дивитися у кімнаті «Вечірній Київ», а потім лягли спати. Також ОСОБА_62 пояснила, що ОСОБА_6 бачила у повний зріст, коли він відкривав двері батьку, і побачила, що обвинувачений був одягнутий у чорні шорти з голим торсом. У наступну середу після події, а саме 19 липня 2017 року їй зателефонували у домофон та повідомили, що це сусід із 71 квартири, забув ключі та попросив відкрити двері, але вона знала, що то не голос її сусіда, тому вона не відкрила. Вона пішла на кухню і виглянула у вікно, під будинком на лавці сиділо три чи чотири чоловіка, потім коли вона другий раз виглянула, то побачила, що серед чоловіків є ОСОБА_63 . Потім у наступну суботу вона зустрілася з останнім і запитала що у них трапилося. Він розповів їй про всю ситуацію і коли її чоловік ввечері приїхав додому вона все йому пересказала. Чоловік обурився та сказав, що як це все могло бути, якщо вони бачили того вечора ОСОБА_44 . Час та дату вбивства їй сказав батько обвинуваченого. Наступного дня, у неділю, вона знову зустріла ОСОБА_64 та розповіла, що поговоривши зі своїм чоловіком, вони згадали, що того вечора бачили його сина, як він відкривав двері. В серпні місяці до неї пришла мати обвинуваченого і покликала до себе додому, де був адвокат, якому вони і надали свої покази. Дані покази вона надавала вже два рази в суді.
Свідок ОСОБА_65 у судовому засіданні показала, що раніше працювали разом з обвинуваченим, а на даний час перебувають в дружніх відносинах. Того дня, 15 липня 2017 року вони з обвинуваченим переписувалися у Фейсбуці. О 21 год. 18 хв. обвинувачений їй написав. Вона йому відповіла десь приблизно в цей же час, і вже потім він написав 16 липня 2017 року о 01 год. 43 хв. Обвинувачений та вона у Фейсбуці були під своїми прізвищами. По мессенджеру о 18 год. 47 хв. вони спілкувались і домовлялися поїхати разом на дачу. 15 липня 2017 року вона написала обвинуваченому, що буде вільна 16 липня 2017 року. Точного часу вони не обговорювали. Також вона хотіла запросити ОСОБА_44 на роботу, на один проект. 15 липня 2017 року о 14:32 вона написала, що буде завтра вільна (тобто 16 липня 2017 року). Обвинувачений їй відповів о 18:47 і уточнив, що «тільки завтра?». Вона відповіла, що завтра точно, а потім точно не знає, як у неї буде з часом.15 липня 2017 року о 21:18 було спілкування, спочатку написав обвинувачений, запитав чи зможе вона на неділі, на що вона відповіла, що лише на декілька годин зможе вибратись, тобто 15 липня 2017 року о 21:22 було спілкування про те, що вона зможе лише на декілька годин зустрітися і хотіла б обсудити з ОСОБА_66 новий проект на роботі. Після цього, в той день вона більше нічого не писала. ОСОБА_43 відповів їй о 01:43, що можна буде обговорити з приводу роботи. Вона йому відповіла на наступний день 16 липня 2017 року о 11:00. ОСОБА_43 відповів вже ввечері о 23:47. Моментальних відповідей між ними не було, відповідали вони один одному на смс через певний проміжок часу. На мобільному телефоні вона не видаляє переписки. Вона впевнена, що в зазначений вище час, з нею спілкувався саме обвинувачений ОСОБА_43 , а не якась інша особа, оскільки це була типова його манера спілкування і теми, на які вони говорили були продовженням минулих бесід, незнайома людина не знала б цього. За обвинуваченим ніколи не спостерігала ніякої агресії, коли вони разом працювали, обвинувачений був відповідальним, ввічливим, ніколи не вступав ні з ким в конфлікти. Свідок підтвердила автентичність роздруківки переписки (Т.2 а.п 187), як таку, що відповідає дійсності.
Свідок ОСОБА_67 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого знає з 2011 року, перебуває з ним у дружніх відносинах. Вони разом з ним працювали, спілкувалися часто, майже кожного дня в соціальній мережі «Вконтакте». Він був під прізвищем ОСОБА_68 , а обвинувачений ОСОБА_69 . 15 липня 2017 року вони також переписувалися, починаючи з 17:04. О 18:59 ОСОБА_43 скинув йому посилання на підробіток. О 19:03, 19:51 та о 20:12 це все також відправлені повідомлення про підробіток. О 23:25 ОСОБА_43 написав, що почався фільм про Євро-2012 по телевізору після матчу, на що він відповів смайликом. О 23:41 ОСОБА_43 написав «вспоминаєш», це було про те, що вони ходили на Євро-2012, на фінал.16 липня 2017 року о 00:39 було продовження цієї ж переписки. Він впевнений, що з ним спілкувався саме ОСОБА_43 , тому що ніхто не міг інший так відповісти, це їх особиста бесіда і лише він та обвинувачений могли знати про що спілкуються. Вважає, що ОСОБА_43 не міг такого зробити, оскільки він є доброю, порядною, чуйною людиною, завжди допоможе, якщо щось треба. Він в «Вконтакте» має дві сторінки як ОСОБА_68 та ОСОБА_70 . У ОСОБА_71 теж дві сторінки ОСОБА_69 та ОСОБА_72 . Вони спілкувались в основному на сторінках ОСОБА_23 та ОСОБА_73 . Свої справжні прізвища не вказували через те, що спілкування було лише про підробіток. Про те, що в обвинуваченого померла бабуся знає, але точний рік не пам`ятає це було декілька років тому. 15 липня 2017 року, коли він спілкувався з обвинуваченим на сторінку ОСОБА_23 не заходив, а тільки відповідав йому на повідомлення. Який був у обвинуваченого статус на момент 15 липня 2017 року він не пам`ятає. Останнє повідомлення було відправлене 16 липня 2017 року на тему підробітку. 17 липня 2017 року він лише телефонував чи все спокійно, оскільки обвинувачений перед цим зателефонував вночі і розповів що його переслідують якісь люди, але не розповів усієї суті і він не знав, що відбувається. ОСОБА_20 знає, з ним також перебуває в дружніх відносинах, проте спілкуються не часто. Свідок також наголосив, що скріншоти переписки ( Т.2 а.п. 184-186) є саме тієї переписки, про яку він говорив.
Свідок ОСОБА_74 у судовому засіданні показав, що в неділю 16 липня 2017 приблизно о 15 год. 30 хв., він під`їхав до будинку обвинуваченого і вони поїхали до торгового центру. Вони були в супермаркеті «Ашан», коли останньому зателефонувала мати та повідомила, що його шукають якісь незнайомі люди, дзвонять в двері, але вона не відчиняє. На протязі півгодини мати йому дзвонила та казала, що ці люди не уходять, їй страшно, бо вона сама вдома. ОСОБА_43 також не розумів що відбувається тому сказав матері, що додому не піде. Це було близько 6 години вечора і він запропонував ОСОБА_75 побути біля його парадного. Вони обговорювали, хто це може його шукати, на що ОСОБА_43 сказав, що окрім як воєнкомат, він більше не знає хто це міг бути. Вони сиділи біля парадного і весь цей час ОСОБА_75 телефонувала мати та батько. Десь о 9 годині вечора, коли вони вже були у нього вдома, подзвонив батько обвинуваченого і повідомив, що відкрив цим незнайомим чоловікам та вони сказали, що шукають ОСОБА_44 , який нібито був свідком якоїсь події на Троєщині. Батько запитав у обвинуваченого чи це дійсно так, чи був той на Троєщині, на що ОСОБА_43 відповів, що нічого такого не було. Батько сказав йому додому не йти і залишатися ночувати в нього, а вже вранці вони будуть розбиратися. Вони попили чай і лягли спати. Наступного дня, вранці близько 8 год. 15 хв. вони вийшли з парадного. Дійшовши до середини будинку він побачив автомобіль, який був припаркований на газоні. Даний автомобіль марки ОСОБА_76 рухався за ними, але потім машина заїхала за ріг будинку, тому ОСОБА_43 сказав, що то йому здалося, не має чого боятися. ОСОБА_43 вирішив йти додому, адже він домовився зі своїм батьком зустрітися біля їх будинку. Він пішов на стоянку, а ОСОБА_43 у протилежному напрямку додому. Потім він побачив, що згаданий вище автомобіль розвертається і їде за ОСОБА_66 . Він йому зателефонував і сказав, що цей автомобіль поїхав за ним, але той сказав йому не переживай. Згодом він почув, як зупинилася машина, назвали прізвище ОСОБА_44 та потім крики, після чого зв`язку з ним більше не було. Він по дорозі на роботу дзвонив ОСОБА_75 , дзвонив на домашній батькам, адже мобільного їх номеру не знав, але ніхто не підіймав слухавку і вже близько одинадцятої години ранку батько сам йому зателефонував. Він розповів останньому, що напевне ті люди, які шукали ОСОБА_44 , заштовхали його у машину та поїхали. Батько був у шоці, сказав йому повернутися до свого парадного, щоб викликати поліцію. Приблизно в 11 год. 00 хв. вони викликали поліцію. Також ОСОБА_74 пояснив, що з п`ятниця на суботу, з 14 на 15 липня 2017 року, обвинувачений ночував в нього і наступного дня, 15 липня 2017 року, об 11 год. 30 хв. вони розійшлися. У понеділок ввечері він дізнався від батьків, де перебуває ОСОБА_43 і у вівторок вранці йому зателефонував батько ОСОБА_44 , який повідомив йому всі обставини злочину, в якому підозрюють ОСОБА_6 . В середу 19 липня 2017 року, він разом із сусідкою ОСОБА_44 на ім`я ОСОБА_50 поїхали в суд. Обвинуваченому обирали запобіжний захід, але їх суддя не викликала. ОСОБА_75 дали домашній арешт і він обвинуваченого та його батьків підвозив додому. Коли вони під`їхали під будинок, то там вже стояли слідчі, які повідомили їм, що буде проводитися обшук. Вже було близько 22 год. вечора, коли йому подзвонили на мобільний телефон і сказали, що якщо через 15 хвилин він їм не відкриє, то вони будуть ламати двері, щоб провести обшук. Поліцейські під час обшуку забрали у нього всі ножі. Ніж, на якому потім знайшли плями крові, дістали з ящику в якому він лежав до того, з того самого місця, де він лежав. Даний ніж держав у руках і він, і його батько, але вони нічого не помітили. Цим ножем ніхто не користувався, він не кухонний. Цей ніж подарували його батьку на роботі більше 15 років назад і останнім часом він окремо лежав у тумбочці на кухні і ніхто його не діставав та не передавав. При обшуку були присутні поняті, його батько та він. ОСОБА_77 оглядалися поліцейськими в присутності всіх на кухні і ніхто не бачив плям на цьому ножі і чохлі від нього та сам слідчий про це нічого не говорив. На той час у обвинуваченого дівчини не було і про потерпілу він йому нічого не розповідав. У районі Борщагівки у обвинуваченого ніяких знайомих та якихось справ не було. Пояснити, звідки на ножі після вилучення з`явилася кров, він не може.
Свідок ОСОБА_78 у судовому засіданні показав, що він сусід ОСОБА_52 . Коли проводився обшук у квартирі ОСОБА_53 , то в якості понятого був він і його тесть ОСОБА_79 . На кухні було виявлено 7 ножів, які лежали на столі та один маленький коричневого кольору ніж. Працівники поліції запитували чи всі ножі були видані і батько ОСОБА_53 сказав, що в нього є ще один ніж. Останній почав ритися у шухлядах і з нижньої шухляди дістав ніж, на якому був іменний напис. Він взяв самий першим цей ніж і вийняв його. Ніж був абсолютно чистим так як він лежав безпосередньо внизу, ніяких плям чи слідів на ньому не було. Вони підписувалися на папірцях для опечатування, але самого опечатування він не бачив, а лише був присутнім коли 7 ножів поліцейські замотували в чистий папір формату А-4 з двох сторін. Даний ніж дивилися всі, і поліцейський, і батько ОСОБА_53 , і сам ОСОБА_80 , і він. Ніж поклали на стіл, а він з іншим понятим розписувалися на 8 папірцях. У їх присутності ніхто з працівників поліції дані папірці не клеїли та ніхто нічого не опечатував. Невисокого зросту чоловік з бородою сказав йому, що вони потім у райвідділку опечатають і все зроблять. Також ОСОБА_78 наголосив, що він брав у руки всі ножі, ні на одному з них не було ніяких слідів. Спочатку вони подивились 7 кухонних ножів і опечатали, а вже після цього, батько ОСОБА_53 дістав восьмий ніж коричневого кольору. Цей ніж він взяв у руки першим. Подарований ніж оглядав на відстані 30 см., оскільки вільно прочитав, що на ньому було написано. Також під час обшуку було вилучено два старих мобільних телефони і старі сім-карти. Всі вилучені речі виносились в одному чорному поліетиленовому пакеті для сміття. ОСОБА_78 уточнив, що при ньому, як при понятому працівники поліції нічого не опечатували. Сім ножів працівник поліції обмотав папером, а на восьмий ніж не вистачило паперу, тому він замотав лише ручку. Він разом з тестем розписався на семи папірцях. Коли батько ОСОБА_20 дістав восьмого ножа, то поліцейський дав ще один папірець, на якому він розписався та спитав для чого це? Поліцейський відповів, що вони потім будуть опечатувати. Свідок зауважив, що на документі (Т 1 а.п 160-164) стоїть його підпис, проте слів «пронумеровано» і «опечатано» не було працівники поліції дописали це потім, після того, як вони розписались.
Свідок ОСОБА_81 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого не знає. Ввечері, близько 00 годин ночі, він із товаришем йшов в сторону ОСОБА_82 і спілкувався. Метрів за 5 від себе побачив дівчинку. Спочатку вони подумали, що остання п`яна, тому що остання лежала і розмовляла із кимось по телефону невнятною мовою. Вони підійшли до неї, посвітили телефоном і побачили позаду неї калюжу крові. Він забрав у дівчини телефон, по якому вона з кимось розмовляла і пояснив, де вона. В цей час його товариш ОСОБА_83 зажав рану і вони чекали на поліцію та швидку допомогу. На уточнюючі запитання відповів, що дана подія трапилася приблизно рік назад, влітку. Коли вони знайшли дівчину, то остання була жива та при свідомості, проте нічого зв`язного сказати не могла. По телефону дівчина говорила, що їй боляче і намагалась розповісти де територіально вона знаходиться. Вони в неї питали хто і як наніс їй ножове поранення, але потерпіла нічого не могла сказати, починала кричати і все. По телефону вона розмовляла чи то зі знайомою, чи то з дівчиною, з якою вона разом працювала, оскільки остання в ту ніч приїздила на місце події. Коли вони побачили дівчину, то поряд з нею нічого не було, ніяких особистих речей. Остання напівсиділа в напрямку дороги обличчям. В неї був при собі лише мобільний телефон. Єдину фразу, яку вона могла сказати, це те, що їй боляче. Точний час події, якщо він не помиляється, то це було після полуночі, приблизно з 00:00 по 00:15. На тротуарі, за будинком де виявили потерпілу, ніякого освітлення не було, це було темне місце, і якби потерпіла лежала тихо, то вони б могли її навіть не помітити.
Вищевказані показання свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_64 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_62 , ОСОБА_86 та ОСОБА_87 , щодо перебування ОСОБА_6 , на момент заподіяння потерпілій ОСОБА_12 ножового поранення, за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_6 , не викликають у колегії суддів сумнівів в їх достовірності, оскільки вони послідовні, не протирічні, узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченого, а також підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

Крім показань потерпілих та свідків, колегією судів досліджувались надані стороною обвинувачення під час судового провадження, як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України наступні документи:

-протокол огляду місця події (трупа) від 18.07.2017, згідно якого в КМКЛ №17 оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виявлено тілесні ушкодження (Т.1 а.п.90-103);

-протокол огляду місця події від 16.07.2017, згідно якого була оглянута кв. АДРЕСА_7 , яку знімала ОСОБА_12 , та вилучено документи та особисті речі потерпілої (Т.1 а.п.104-128);

-протокол огляду місця події від 16.07.2017, згідно якого була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено місце вчинення кримінального правопорушення (Т.1 а.п.129-137);

-протокол огляду місця події від 16.07.2017, згідно якого в КМКЛ №17 були оглянуті та вилучені речі потерпілої ОСОБА_12 (Т.1 а.п.138-140);

-висновок експерта №2142 від 28.08.2017, згідно якого за даними медичної документації та розтину тіла трупа ОСОБА_12 виявлено: А) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах живота, черевній порожнині (операція лапаратомія 16.07.2017), нефректомія (16.07.2017); Б) проникаюче сліпе колото-різане поранення спини: колото-різана рана на спині на рівні реберної дуги по лопатковій лінії справа з рановим каналом, що відходить від неї, та має напрямок ззаду наперед, дещо знизу догори та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини, права нирка, пристінкова очеревина, далі рановий канал проникає в черевну порожнину, де ушкоджує печінку у вигляді наскрізного ушкодження її правої частки, ушкоджує портальну вену у вигляді її крайового ушкодження та там сліпо закінчується. Ушкодження виникло задовго до настання смерті (1,5-2 доби), від дії гострого предмету маючого колючо-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), котрий в своєму складі мав обушок та лезо. Ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. В медичній документації є запис про констатацію смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в 17 годин 25 хвилин (Т.1 а.п.141-147);

-протокол по результатам проведення негласної слідчої (розшукової) дії установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу від 18.07.2017, згідно якого встановлено, що мобільний телефон НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 працював на момент скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_8 , що повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його не причетності до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення (Т.1 а.п.155);

-протокол обшуку від 19.07.2017, згідно якого був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_9 (місце проживання свідка ОСОБА_88 ) та вилучено вісім ножів (Т.1 а.п.161-164);

-протокол обшуку від 19.07.2017, згідно якого був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 в кв. АДРЕСА_10 та вилучено комп`ютерну техніку, фотоапарат, стартові пакети операторів зв`язку, три рюкзаки та 11 ножів (Т.1 а.п.168-172);

-протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 21.08.2017, 27.08.2017 та 28.08.2017, згідно яких було отримано данні щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, змісту вхідних та вихідних SMS-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_12 та ОСОБА_6 та зазначення мобільного номеру, який знаходився в даному мобільному телефоні за період часу з 00 год.00 хв. 01.12.2016 по теперішній час (Т.1 а.п.179-182, 188-191, 197-200);

-довідки аналізу технічної інформації по факту вбивства 16.07.2017 по АДРЕСА_2 щодо абонентських номерів, в яких фіксувались з`єднання в зоні дії базових станцій, які обслуговують місце скоєння злочину та територію прилеглу до нього, деталізація з`єднань абонентських номерів потерпілої ОСОБА_12 та ОСОБА_6 з іншими абонентськими номерами (Т.1 а.п.210; Т.2 а.п.68-85);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.11.2017 (Т.1 а.п.216-219);

-висновок експерта №230-МК від 31.10.2017, згідно якого на куртці, в ділянці нижній третині спинки, трохи справа, мається одне колючо-різане пошкодження з нашаруваннями заліза та марганцю. Наявність титану можливо пояснити барвником тканини. На спинці майки в такому ж місці мається одне аналогічне пошкодження, на джинсах колото-різаних пошкоджень не відмічається. Згадані пошкодження куртки та майки утворились від дії колючо-ріжучого предмета. Пошкодження на куртці та майці співпадають між собою за локалізацією та з раною на тілі ОСОБА_12 (Т.2 а.п.15-23);

-висновок судово-психіатричного експерта №566 від 22.08.2017, згідно якого на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 і на теперішній час, він не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 , не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та психоактивних речовин, протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує. Може правильно сприймати обставини що мають значення по кримінальному провадженню та давати щодо них відповідні показання (Т.2 а.п.34-37);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2017, згідно якого були отримані зразки крові потерпілої ОСОБА_12 (Т.2 а.п.92-94);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017, згідно якого підозрюваний ОСОБА_6 нікого не впізнав, хоча перед даною слідчою дією повідомив, що зможе впізнати дівчину на ім`я ОСОБА_29 , яка у соціальній мережі «Вконтакте» підписана як « ОСОБА_89 » (Т.2 а.п.156-158).

Факт не впізнання ОСОБА_6 потерпілої, на думку колегії суддів, не може бути доказом його причетності до скоєння вищевказаного злочину. Також колегія суддів звертає увагу, що впізнання проводилось за чорно-білими фотознімками дуже низької якості, а також, що ОСОБА_6 бачив потерпілу тільки один раз за півроку до даних подій в грудні 2016 на підробітку в якості аніматора і потерпіла була в гримі.

-також досліджувався висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №20583/17-61 від 28.11.2017, згідно якого у підекспертного ОСОБА_6 , під час допиту останнього, що проводився за участі захисника в службовому кабінеті №309 Святошинського УП ГУНП у м.Києві та фіксувався за допомогою цифрової відеокамери мають місце виражені ознаки брехні (психологічної недостовірності). Існує висока вірогідність того, що ОСОБА_6 під час допиту дає неправдиві показання, які мають прояв у низькому інформативному змісті свідчень, схематичності викладення, блокування (утаємненні) інформації, що стосується криміналістично значущої ситуації (розслідуваних подій). У змісті наданого на дослідження відеозапису допиту ОСОБА_6 містяться виражені психодіагностичні ознаки прихованих обставин, які за сукупністю не відповідають загальним та змістовним критеріям психологічної достовірності, а також, указують на викривлення або утаємнення ОСОБА_6 юридично значущої інформації (Т.2 а.п.62-66).

Дослідивши вищевказаний висновок експерта, колегія суддів встановила, що він повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 щодо тиску на нього працівників поліції та надання їй у зв`язку з цим неправдивих показань про його причетність до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення.

Вищевказані докази сторони обвинувачення, крім показань свідка ОСОБА_38 , які були дослідженні у судовому засіданні, колегія суддів визнає належними та допустимими, однак вони не підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, а деякі з них узгоджуються з показаннями обвинуваченого та наданими доказами сторони захисту. Так, дослідивши протоколи тимчасового доступу (Т.1 а.п.179-182, 188-191, 197-200) та довідки аналізу технічної документації (Т.1 а.п.210; Т.2 а.п.68-85) надані стороною обвинувачення, колегія суддів встановила, що вони повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його не причетності до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки починаючи з 01.12.2016 ні разу не було зафіксовано, що ОСОБА_6 перебував на місці скоєння злочину.

Крім цього колегією суддів досліджувались надані стороною обвинувачення наступні докази:

-протокол по результатам проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль публічно доступних місць від 18.07.2017, згідно якого підозрюваний ОСОБА_6 надає пояснення працівнику поліції в службовому кабінеті №202 Святошинського УП ГУНП у м.Києві (Т.1 а.п.152-154).

Дослідивши вищевказаний доказ сторони обвинувачення, колегія суддів встановила, що він є недопустимим, оскільки здійснена процесуальна дія відбулася з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

Крім цього, згідно п.4 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

За таких обставин, колегія суддів відкидає як недопустимий доказ протокол по результатам проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль публічно доступних місць від 18.07.2017 (Т.1 а.п.152-154);

-також досліджувались протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.08.2017 та оглянутий в порядку ст.359 КПК України DVD-R диск вищевказаної слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_31 впізнав з вірогідністю 90-95 % ОСОБА_6 , як особу, яку бачив за декілька днів до скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_4 разом з потерпілою ОСОБА_12 (Т.1 а.п.220-224) та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 та оглянутий в порядку ст.359 КПК України DVD-R диск вищевказаної слідчої дії, згідно якого свідок ОСОБА_36 впізнав ОСОБА_6 , як чоловіка, який в кінці червня на початку липня 2017 сидів на лавочці біля під`їзду №2 будинку №12 по пр.Л.Курбаса в м.Києві (Т.1 а.п.225-228).

Дослідивши вищевказані протоколи впізнання, колегія суддів встановила, що вони є недопустимими, оскільки здійснені процесуальні дії відбулися з порушенням норм КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

В судовому засіданні під час допиту свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_37 було встановлено, що перед початком вищевказаних слідчих дій працівники поліції показували їм на мобільному телефоні фотографію ОСОБА_6 .

Згідно ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, які отримані внаслідок істотного порушеннями прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів відкидає як недопустимий доказ протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.08.2017 та оглянутий в порядку ст.359 КПК України DVD-R диск вищевказаної слідчої дії (Т.1 а.п.220-224) та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2017 та оглянутий в порядку ст.359 КПК України DVD-R диск вищевказаної слідчої дії (Т.1 а.п.225-228);

-також досліджувались протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2017, згідно якого ОСОБА_6 було затримано о 16 годині 00 хвилин 17.07.2017 в порядку ст.208 КПК України. Під час затримання слідчий ОСОБА_90 здійснив обшук ОСОБА_6 та крім іншого вилучив елементи одягу (темно-сині джинси, фіолетову футболку - «поло», ремінь чорного кольору. Дослідивши вищевказаний протокол колегія суддів встановила, що в ньому не зафіксовано факт опечатування елементів одягу вилучених у ОСОБА_6 (Т.1 а.п.148-150);

-висновок експерта №10-1/797 від 16.08.2017, згідно якого на наданому на дослідженні ремені в об`єкті №1 виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено, в об`єкті №2 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. На наданих на дослідження футболці в об`єкті №3 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. На наданих на дослідження штанах типу «джинс» в об`єкті №4 виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті №5 виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлені на штанах типу «джинс» (об`єкт №4), клітин з ядрами на ремені (об`єкт №2) та футболці (об`єкт №3) і поодиноких клітин з ядрами на штанах типу «джинс» (об`єкт №5). Генетичні ознаки клітин з ядрами на футболці (об`єкт №3) і поодиноких клітин з ядрами на штанах типу «джинс» (об`єкт №5) збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на штанах типу «джинс» (об`єкт №4) є змішаними, містять генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі і невстановленої особи чоловічої генетичної статі, генетичні ознаки якої встановлено на футболці (об`єкт №3) і штанах типу «джинс» (об`єкт №5). Генетичні ознаки клітин з ядрами на ремені (об`єкт №2) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб і для ідентифікації непридатні. Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами на ремені (об`єкт №1) не встановлені у зв`язку із недостатністю кількістю біологічного матеріалу (Т.1 а.п. 241-249);

-висновок експерта №10-1/1135 від 26.09.2017, згідно якого змішані генетичні ознаки слідів крові та клітини з ядрами на штанах типу «джинс» містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_12 (Т.1 а.п. 233-236);

-висновок експерта №337-мк від 30.11.2017, згідно якого при експертизі наданих на експертизу джинсових брюк ОСОБА_6 , виявлено дві плями крові з просякненням тканини, що розташовані: одна на передній поверхні джинсових брюк праворуч, по краю правої бокової прорізної кишені з просякненням джинсової тканини та шару бавовняної тканини самої кишені; друга на зовнішньому шарі тканини потайної кищені прямокутної форми, що розташована над правою боковою прорізною кишенею. Морфологічні особливості та характер виявлення плям крові на наданих на експертизу джинсових брюках, вказують на те, що вони утворилися за умов капілярності на поверхні, яка впитує, що можливо при потраплянні крові на вологу поверхню, або після проби змити. (Т.2.а.п.26-31);

Дослідивши вищевказані висновки експерта колегія суддів встановила, що об`єкти дослідження (елементи одягу ОСОБА_6 ) доставлені на експертизу в опечатаному пакеті. При цьому, пакет опечатаний не слідчим ОСОБА_91 , який здійснював особистий обшук ОСОБА_6 , під час його затримання в порядку ст.208 КПК України, а слідчим ОСОБА_92 (Т.1 а.п.241-249). Також колегією суддів були безпосередньо досліджені в судовому засіданні вилучені у ОСОБА_6 під час затримання джинси. Оглянувши вищевказані джинси, колегія суддів встановила, що на них дуже добре видно в районі передньої поверхні джинсових брюк праворуч, по краю правої бокової прорізної кишені пляму бурого кольору, яку при візуальному огляді не помітити дуже важко. При цьому колегія суддів звертає увагу, що під час вилучення вищевказаних джинсів в протоколі факт наявності на них плям бурого кольору зафіксовано не було. Це узгоджується з показаннями ОСОБА_6 , що на момент вилучення у нього джинсів, ніяких плям бурого кольору на них не було. Стороною обвинувачення в судовому засіданні дані протиріччя не були спростовані.

Таким чином колегією суддів було встановлено, що стороною обвинувачення під час досудового розслідування було порушено «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104, згідно якого речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

Враховуючи вищевикладене, а також, що стороною обвинувачення не було забезпечено опечатування та належну схоронність вилучених джинсових брюк ОСОБА_6 , колегія суддів відкидає висновки експертиз (Т.1 а.п.233-236, 241-249, Т.2 а.п.26-31), оскільки вони є сумнівні. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

-також досліджувався висновок експерта №283-МК від 02.11.2017, згідно якого пошкодження на спинках куртки та майки потерпілої співпадають з раною на її спині. Згадані пошкодження та рана утворились від одномоментної дії колюче-ріжучого предмета типу ножа, що мав з одного боку обушок П-подібного профіля та лезо двохсторонньої заточки з протилежного боку. Згадані пошкодження могли утворитись від клинка наданого ножа (Т.2 а.п.1-11).

Дослідивши вищевказаний доказ сторони обвинувачення, колегія суддів відкидає його з наступних мотивів. По перше, експерт в своєму висновку допускає, що ушкодження на тілі та одязі потерпілої ОСОБА_12 могли утворитись від клинка наданого ножа, але це не значить, що саме безпосередньо цим ножем були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій. По друге, вищевказаний ніж був вилучений не у ОСОБА_6 , а в його товариша ОСОБА_88

-також досліджувались протокол огляду від 10.08.2017, згідно якого при огляді першого пакету було виявлено 8 кухонних ножів. На семи ножах слідів не виявлено, а на восьмому, що знаходився у шкіряному чохлі коричневого кольору виявлено на лезі біля обушка два сліди бурого кольору (Т.2 а.п.159-160);

-висновок експерта №10-1/996 від 08.09.2017, згідно якого на предметі, ззовні схожому на ніж (об`єкти №№2,3) та чохлі (об`єкт №4) виявлено кров людини (Т.2 а.п.42-51);

-висновок експерта №310 від 17.10.2017, згідно якого при дослідження ножа (об.1) придатного для ідентифікації ДНК-профіля отримати не вдалося, що може бути пов`язано зі значним ступенем деградації ДНК під впливом зовнішніх факторів, з присутністю інгібіторів реакції ампліфікації, а також з недостатньою кількістю біологічного матеріалу (Т.2 а.п.54-56);

Дослідивши вищевказані докази сторони обвинувачення, колегія суддів відкидає їх з наступних мотивів. По перше, вищевказаний ніж був вилучений не у ОСОБА_6 , а в його товариша ОСОБА_93 . Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_74 показав, що даний ніж працівникам поліції добровільно надав його батько і про його місце перебування, не він сам, не ОСОБА_6 , не знали. При вилученні вищевказаного ножа він особисто його оглядав і ніяких слідів бурого кольору на ньому не було. По друге, факт виявлення крові на ножі, яка теоретично може належати потерпілій ОСОБА_12 , є лише припущення сторони обвинувачення. Колегія суддів звертає увагу, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

-також досліджувались протокол огляду предметів від 17.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки Iphone НОМЕР_5 вилучений у ОСОБА_6 , а саме зміст повідомлень (Т.2 а.п.111-114);

-протокол огляду предметів від 17.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки Doogee НОМЕР_6 , який належав потерпілій ОСОБА_12 , а саме зміст повідомлень (Т.2 а.п.115-122);

-протокол перегляду мобільного телефону від 19.07.2017, згідно якого був оглянутий мобільний телефон ОСОБА_6 , а саме зміст повідомлень, фотознімків, переписки (Т.2 а.п.123-143).

Дослідивши вищевказані докази сторони обвинувачення, колегія суддів встановила, що вони є недопустимим, оскільки здобуті з істотними порушеннями прав і свобод людини.

Так, відповідно до ст.14 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування. Втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів у судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування, згідно протоколів огляду від 17.07.2017 та 19.07.2017 було втручання у таємницю спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_12 без отримання дозволу слідчого судді.

Згідно ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, які отримані внаслідок істотного порушеннями прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд відкидає як недопустимі докази протоколи огляду від 17.07.2017 та 19.07.2017 (Т.2 а.п.111-143).

Колегією судів також досліджувались надані стороною захисту під час судового провадження, як доказ невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України наступні документи:

-висновок за результати дослідження з використанням поліграфа від 30.09.2017, згідно якого при проведенні психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу (надалі ПФДП) ОСОБА_6 не завжди виконував обов`язкові вимоги проведення ПФДП. Під час ПФДП були виявлені стійкі, виражені психофізіологічні реакції, які свідчать, що показання ОСОБА_6 про те, що він не причетний до нанесення удару ножем дівчині на ім`я Тетяна в Святошинському районі міста Києва ввечері 15 липня цього року, являються достовірними (Т.2 а.п.166-169). Даний висновок повністю узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо його не причетності до скоєння вбивства потерпілої ОСОБА_12

-роздруківку змісту повідомлень та переписки з мобільного телефону ОСОБА_6 в період з 13.07.2017 по 16.07.2017, данні щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, змісту вхідних та вихідних SMS-повідомлень, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків мобільного телефону ОСОБА_6 та зазначення мобільного номеру, який знаходився в даному мобільному телефоні за період часу з 01.06.2017 по 23.07.2017 (Т.2 а.п.183-240), згідно якої підтверджено факт спілкування останнього (алібі), на момент скоєння вбивства потерпілої ОСОБА_12 , за місцем свого проживання із свідками по справі.

-протокол огляду від 18.06.2017, а саме диска для лазерних систем зчитування супермаркету «АТБ» за адресою: м.Київ, пр.Л.Курбаса, 2/13, в ході якого було зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_12 15.07.2017 в період часу з 19 години 15 хвилина по 19 годину 30 хвилин, зайшла, знаходилась всередині та вийшла з вищевказаного супермаркету одна (Т.3 а.п.116-124);

-протокол огляду від 18.06.2017, а саме диска для лазерних систем зчитування супермаркету «Велика Кишеня» за адресою: м.Київ, пр.Л.Курбаса, 6-Г, в ході якого було зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_12 15.07.2017 в період часу з 19 години 41 хвилина по 19 годину 58 хвилину, зайшла, знаходилась всередині та вийшла з вищевказаного супермаркету одна (Т.3 а.п.109-115);

Досліджені протоколи огляду спростовують формулювання обвинувачення, щодо зустрічі ОСОБА_6 з потерпілою ОСОБА_12 в 19 годин 00 хвилин на ринку «Колібріс» за адресою: м.Київ, вул.Г.Юри, 1 та перебування разом до моменту скоєння злочину.

Вищевказані докази надані стороною захисту колегія суддів визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні. Письмові докази надані стороною захисту, узгоджуються з показаннями свідків і обвинуваченого та спростовують обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 .

Відповідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

У відповідності ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, саме на прокурора та слідчого, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, на думку колегії суддів, стороною обвинувачення в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_6 , 16.07.2017 приблизно в 00 годин 05 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, пр.Леся Курбаса, 18, скоїв умисне вбивство неповнолітньої ОСОБА_12 , а обвинувачення за ст.115 ч.1 КК України, ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, колегія суддів, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості, доступу до правосуддя та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків в розумні строки, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто достатньо доказів, які могли б довести участь обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України і він підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз, покласти на рахунок держави.

Накладений арешт на майно, скасувати.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.115 ч.1 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 32 463 гривні 00 копійок покласти на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно накладений згідно постанов слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 21.07.2017 (Т.2 а.п.98-99), 02.11.2017 (Т.2 а.п.103-106), 20.07.2017 (Т.2 а.п.109-110), а майно повернути законним володільцям за належністю.

Речові докази по справі:

- згідно постанов про визнання речових доказів від 17.07.2017, 19.07.2017, 31.08.2017 (Т.2 а.п.144-145, 150-153), предмет схожий на ніж (Т.2 а.п.149), які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м.Києві, повернути законним володільцям за належністю;

- згідно постанов про визнання речових доказів від 07.09.2017, 31.10.2017 (Т.2 а.п.146-148), зразок крові ОСОБА_12 (Т.2 а.п.149), залишити на зберіганні у сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3