Справа № 447/2346/17
Провадження № 1-кс/456/579/2018
УХВАЛА
слідчого судді

"05" вересня 2018 р. Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 26 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року,

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 26 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року. В обґрунтування скарги покликається на те, що в постанові не зазначено його показання при допиті, оскільки заява ОСОБА_5 від 15.11.2016 року є завідомо неправдивим повідомленням за яке настає відповідальність передбачена ст. 383 КК України, так як в заяві ОСОБА_5 звинувачує його у тому, що рішення Дроговизької сільської ради IV сесії ІІ скликання від 11.11.1997 року «Про спір суміжного землекористування» є підробленим ним документом за попередньою змовою із ОСОБА_6 , оскільки, останній не маючи владних повноважень, підписав вказане рішення Дроговизької сільської ради. В постанові не вказано, що ОСОБА_6 рішенням першої сесії другого демократичного скикання Дроговизької сільської ради від 1994 р. дійсно був обраний заступником голови Дроговизької сільської ради, що свідчить про упередженість слідчого. В постанові нічого не вказано про допит ОСОБА_6 , якого неможливо було допитати. Вважає, що рішення не може бути переглянуте за нововиявленими обставинами зважаючи на правові приписи ч.4 ст.459, ст.461 КПК України. Вважає, що вказані недоліки повинні слугувати підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В судові засідання, призначені на 11.06.2018 р., 15.06.2018р., 22.06.2018р., 03.08.2018р., 16.08.2018р., 05.09.2018 р. скаржник ОСОБА_3 не з`явився, хоча отримував повідомлення про час і місце розгляду скарги, у зв`язку з несвоєчасним отриманням скаржником повідомлень на 11.06.2018 р., 15.06.2018р., 22.06.2018р., розгляд скарги на підставі ч.3 ст.306 КПК України відкладався, і суд повторно викликав скаржника в судові засідання, призначені на 03.08.2018р., 16.08.2018р., 05.09.2018 р., однак будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги на вказані дати, скаржник ОСОБА_3 в судові засідання, з невідомих для суду причин, не з`явився, що позбавило суд можливості заслухати особисті пояснення скаржника по суті скарги.

Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника ОСОБА_3 , оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, залишення скарги без розгляду суперечить правовим приписам ст.307 КПК України, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_3 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`являвся, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що на думку суду не суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення по скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності у зв`язку з віддаленістю суду від органу прокуратури та виклав обставини, які на його думку свідчать про безпідставність вимог скарги. Судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

Представник СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово був повідомленим про час і місце розгляду скарги, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.3 ст.306 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження, фіксування судового засідання на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000545 від 06.07.2017 р., суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 06 червня 2018 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_3 є потерпілим по кримінальному провадженні №0000545, а відтак, в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України наділений правом на звернення до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Слід також вказати, що на даний час СВ Миколаївського ВП належить до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді є постанова слідчого СВ Миколаївського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 26 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року.

З метою належної перевірки законності і обгрунтованості оскаржуваного рішення, судом витребувано матеріали кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року, якими обгрунтовується оскаржуване рішення.

На підставі ст.306 КПК України при дослідженні обгрунтованості скарги, судом перевірено, що процесуальний порядок винесення оскаржуваного рішення слідчим дотримано, встановлено, що посадова особа була наділена повноваженнями на винесення вказаного рішення, обставини, що тягнуть закриття провадження за скаргою, відсутні.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження в справі, здійснив всі необхідні слідчі дії, для повного та всебічного розслідування кримінального провадження та обгрунтовано встановив відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

До вказаного висновку, слідчий суддя прийшов, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року, 06.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч.1 ст.383 КК України на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області про внесення у ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 за ознаками вказаного кримінального правопорушення /а.с.1/.

Згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 03.07.2017 р., заява ОСОБА_3 від 08.05.2017 р. містить відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, слідчим суддею зобов`язано слідчого Миколаївського ВП ГУ НП України у Львівській області внести відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с.4/.

08.09.2017 р. ОСОБА_3 залучено до провадження як потерпілого /а.с.8-9/.

08.08.2017 р. ОСОБА_3 допитано в якості потерпілого про відомі йому фактичні обставини справи /а.с.10-12/.

До матеріалів провадження ОСОБА_3 долучено ряд судових рішень, які підтверджують обставини, повідомлені ним при наданні показань в якості потерпілого /а.с.14-21.

15.08.2018 р. ОСОБА_5 допитано в якості свідка /а.с.22-23/.

До матеріалів провадження долучено протокол Дроговизької сільської ради IV сесії ІІ скликання від 11.11.1997 року /а.с.26/; висновок по матеріалах ЄО-№6390 від 18.11.2016 р. /а.с.33/; копію витягу з ЄРДР №0000119 від 06.02.2017 р. за ч.4 ст.358 КК України /а.с.34/; здійснено запит та отримано відповідь сільського голови Дроговизької сільської ради №369/02-12/760 від 20.09.2017 р./а.с.36/.

Покликаючись на отримані в процесі досудового розслідування докази, зокрема, протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 , протокол допиту свідка ОСОБА_5 , матеріали ЄО-№6390 від 18.11.2016 р., та встановивши той факт, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 06.02.2017 р. за ч.4 ст.358 КК України триває, факт завідомого використання підробленого документу встановлюється, слідчий прийшов до вірного висновку про те, що слідством не здобуто доказів, які б вказували, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України /а.с.38-39/.

До такого висновку суд приходить також зважаючи і на наступне.

Згідно диспозиції статті 383 КК України, об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення полягає в завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування у вчиненні злочину. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом, особа усвідомлює, що її повідомлення про вчинення злочину не відповідає дійсності і саме так бажає вчинити.

Оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що 15.11.2016 р. ОСОБА_5 , на якого скаржник ОСОБА_3 вказує як на особу, що вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383 КК України, звернувся з письмовою заявою до Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.358 КК України. На підставі вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00119 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення. На даний час проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №00119, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, де встановлюється факт завідомо використання підробленого документа (в тому числі встановлення самого факту підроблення рішення Дроговизької сільської ради IV сесії ІІ скликання від 11.11.1997 року «Про спір суміжного землекористування») ОСОБА_3 .

Наведене слугує підставою вважати, що на час винесення постанови про закриття кримінального провадження, в органу досудового розслідування були відсутні відомості вважати, що ОСОБА_5 здійснив неправдиве повідомлення про вчинення злочину, і вчинив це умисно.

Слід вказати, що як на підставу для скасування постанови про закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 покликається на неповне викладення слідчим його пояснень у протоколі допиту як потерпілого, не витребування слідчим інформації, чи обіймав ОСОБА_6 посаду заступника голови сільської ради, відсутність допиту ОСОБА_6 , вказує, що показання ОСОБА_7 є неправдиві, рішення не може бути переглянуте за нововиявленими обставинами зважаючи на правові приписи ч.4 ст.459, ст.461 КПК України. Однак скаржник не вказує, яким чином такі факти можуть вплинути на досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в матеріалах справи відсутні його звернення до органу досудового розслідування з вказаними клопотаннями, суд позбавлений можливості отримати роз`яснення та аргументовані доводи скаржника з приводу наведеного, у зв`язку з його неявкою в судове засідання. А відтак, відсутні підстави вважати, що наведені скаржником недоліки досудового слідства можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 93, 284, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 28 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000545 від 06.07.2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1