Справа № 333/2008/18
Провадження № 1-кп/333/370/18
У Х В А Л А
Іменем України
31 липня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 000979 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 229 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 229 КК України.

Під час судового розгляду до суду надійшло клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , яке підтримане ГО «Верітас 2006», про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з його передачею на поруки колективу вказаної громадської організації.

Обвинувачений та його захисник, зазначили, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення вперше, повністю визнав свою провину та щиро розкаюється, є членом громадської організації, мається протокол зборів членів громадської організації, відповідно до якого обвинувачений позитивно характеризується та гарантують його перевиховання. Просили клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що погоджується із клопотанням, оскільки обвинувачений вину визнає, щиро розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні. Вимогами ст. 47 КК України передбачено, що достатньо щирого каяття для звільнення від кримінальної відповідальності та передачі обвинуваченої особи на поруки.

Допитана у судовому засіданні президент ГО «Верітас 2006» ОСОБА_8 пояснила суду, що обвинувачений є членом ГО «Верітас 2006» вже тривалий період часу, може його охарактеризувати лише з позитивного боку, він розкаюється у скоєному, просить передати його на поруки громадській організації.

Представник потерпілого, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додані до нього додатки, суд прийшов до висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки громадській організації задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Суд невідкладно розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернулась до суду з таким клопотанням за вимогами ст. 286 КПК України,

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Таким чином передача особи на поруки можлива за наявності передумови - вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості; підстави - щирого каяття особи; а також процесуальної умови - належним чином оформленого клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

Відповідно до норм діючого законодавства щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Суду надано письмове клопотання громадської організації «Верітас 2006» про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому не визначено взаємних зобов`язань громадської організації і ОСОБА_4 протягом строку поруки.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 229 КК України.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. При цьому, звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу це право суду, а не обов`язок. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Крім того, у п. 3 постанови Пленуму визначено, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року щире каяття у вчиненому злочині, передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у в чиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, докази на підтвердження факту щирого каяття у матеріалах справи відсутні.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 заявив суду про те, що він повністю визнав себе винуватим у скоєні кримінального правопорушення, але зміст його пояснення під час судового розгляду щодо наявності у нього умислу, фактично свідчить про те, що він не у повному обсязі визнає себе винуватим. Така процесуальна поведінка обвинуваченого свідчить про відсутність щирого розкаяння останнього під час розгляду клопотання.

Таким чином, зважаючи на те, що передача особи на поруки не є обов`язком суду, ставиться під сумнів щире каяття обвинуваченого, вказані вище обставини у їх сукупності переконують суд в тому, що не має, визначених у ст. 47 КК України підстав для передачі обвинуваченого на поруки громадській організації, тому відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 47 КК України, ст.ст. 350, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та передання його на поруки колективу Громадської організації «Верітас 2006» - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 31 липня 2018 року
Повний текст ухвали оголошено 03 серпня 2018 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1