Справа № 149/3778/14-к
Провадження №11-кп/772/988/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула 04 вересня 2018 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000696за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.06.2018, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колибабенці Хмільницького району Вінницької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.07.2014 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.07.2014, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі на строк вісім років.

В строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення у виді затримання за підозрою у вчиненні злочину та тримання під вартою з 08.10.2014 по 27.04.2015 та рахувати його відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вирішено питання із судовими витратами та речовими доказами.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він будучи раніше судимим 17.07.2014 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання, якщо протягом двох років не вчинить нового злочину, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і скоїв тяжкий умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

06.10.2014 близько о 21:00 години, ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті свого будинку, що по АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У цей час до вказаного будинку прийшов ОСОБА_11 , побачивши якого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вирішили з`ясувати чи придбав він цигарки, оскільки незадовго до цього перебуваючи біля місцевого магазину в с. Качанівка Хмільницького району, вони надали йому грошові кошти в сумі 10 гривень для придбання цигарок на що ОСОБА_11 жестом відповів, що витратив дані кошти на спиртні напої. При цьому, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння відреагував на відповідь ОСОБА_11 словесною лайкою та агресивною поведінкою та використовуючи даний малозначний привід, демонструючи зверхність та маючи на меті спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завдав йому численні удари полімерною пляшкою об`ємом 1,5л наповненою водою по тулубу.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 сів на стілець до столу та почав розпивати спиртні напої разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У цей час ОСОБА_7 знову демонструючи зверхність над ОСОБА_11 та маючи на меті спричинення останньому тілесних ушкоджень завдав ОСОБА_11 один удар рукою по обличчю в результаті якого останній впав на підлогу кімнати. Підвівшись з підлоги ОСОБА_11 попрямував до іншої кімнати будинку, при цьому повідомивши присутніх, що йому необхідно прилягти.

Продовжуючи розпивати спиртні напої разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , знаходячись за столом почав виражатись на адресу ОСОБА_11 нецензурною лайкою та вимагати від останнього, щоб він збирався та йшов до себе додому, однак ОСОБА_11 на дані вимоги не реагував. Після чого, ОСОБА_7 , підвівся з-за столу та пішов до кімнати будинку у якій на ліжку лежав ОСОБА_11 де продовжуючи поводити себе агресивно та демонструючи зверхність по відношенню до ОСОБА_11 , маючи на меті спричинення останньому тілесних ушкоджень, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завдав йому численні удари полімерною пляшкою об`ємом 1,5 л наповненого водою та полімерною баклажкою об`ємом 5 л наповненого водою по передній поверхні тулуба ОСОБА_11 , спричинивши своїми умисними діями останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №89 від 05.12.2014, тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що має ознаки небезпеки для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №89 від 05.12.2014, між закритою тупою травмою грудей та живота, яка ускладнилась травматичним шоком, про що свідчать дані судово-медичної гістології (коефіцієнт шоку 0,8) та смертю ОСОБА_11 є причинно-наслідковий зв`язок.

Окрім того, у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №89 від 05.12.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 не перебувають.

У подальшому, з метою приховання від сторонніх осіб вчиненого злочину та уникнення кримінальної відповідальності, при цьому, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 помер, ОСОБА_7 приблизно о 05:00 годині 08.10.2014 витягнув труп ОСОБА_11 з свого будинку та залишив його на узбіччі дороги під парканом власного домоволодіння, що по АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі прокурора міститься прохання про скасування вироку суду із-за м`якості призначеного покарання та невірного перерахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до норм частини 5 статті 72 КК України, та прокурор просив постановити новий вирок із призначенням більш суворого по строку покарання.

Адвокат ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду і закрити провадження по справі за недоведеністю участі ОСОБА_7 у вчиненні злочину, посилаючись на винуватість у смерті потерпілого інших осіб, не встановлення способу нанесення ударів потерпілому ОСОБА_11 , тиску на нього під час затримання, недоведеність висунутого обвинувачення, та що суд взяв до уваги неналежні і недомустимі докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, підтримавших доводи поданої ними апеляційної скарги; заперечення проти її задоволення прокурора, який просив задовільнити їхню апеляційну скаргу; дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, а в решті вирок просив залишити без змін.

Відповідно до норм статті 374 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як встановлено, вирок відповідає даним вимогам Закону крім як допущеної помилки в перерахуванні строку перебування під вартою ОСОБА_7 при проведенні досудового розслідування кримінального правопорушення.

Суд обґрунтував свій вирок належними і допустимими доказами. Посилання захисника на допущені судом порушення в цій частині, без зазначення, які саме докази не слід брати до уваги, не дають підстав до задоволення апеляції в цій частині.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, в підтвердження вини ОСОБА_7 суд обґрунтовано послався у вироку на покази свідків-очевидців ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які вказували, яким чином, куди та чим бив винуватий потерпілого.

Протоколи огляду місця події та висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_11 із фототаблицями до них узгоджується із показами свідків та виключають появу тяжких тілесних ушкоджень від падіння навзнак на бетонну площину.

Відповідно зроблених висновків судово-медичними експертами, потерпілий міг певний час після отриманих травм грудей і живота ходити, сидіти, говорити, що відповідає показам, які давали свідки та обвинувачений.

Тілесні ушкодження, які спричинили рукою ОСОБА_10 і ОСОБА_9 по руці, нозі і в обличчя потерпілого, відносяться до категорії легких, що не потягне за собою його смерть.

Суд, оцінюючи зібрані докази вцілому дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому при обставинах, встановлених судом.

Заперечення своєї вини обвинуваченим та перекладання її на інших осіб суд обґрунтовано розцінив способом захисту та його намаганням уникнути справедливого покарання за скоєне.

Суд визнав, що обвинувачений цілеспрямовано та з великою силою завдав до 10 сильних ударів пляшкою, об`ємом 1,5 літра наповненою водою, в частини тіла ОСОБА_11 , де знаходяться життєво важливі органи, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер.

Дії обвинуваченого вірно визнані судом умисними, за яких він передбачав і хотів настання смерті потерпілого, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про невизначеність способу нанесення побоїв та умислу винного.

Щодо будь-якого тиску на обвинуваченого, із метою примусити його до дачі неправдивих показів, обвинувачений раніше із такими заявами не звертався та він не міг пояснити в чому полягає вплив на нього.

За таких обставин немає ніяких підстав до задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного покарання ОСОБА_7 , то в ній не міститься аргументів, за яких зазначені догоди слід задовільнити.

В апеляції відсутні спростування висновків викладених у вироку, за яких обвинуваченому визначений реальний строк покарання.

Разом з тим, апеляційна скарга в частині перерахування строку попереднього ув`язнення в порядку частини 5 статті 72 КК України слід задовільнити виходячи із наступного.

Як вбачається із вироку суду, обвинуваченому безпідставно не враховано відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, у редакції Закону від 26.11.2015 №838-VIII, строк попереднього ув`язнення у межах того ж кримінального провадження, за який його притягнуто до кримінальної відповідальності з 08.10.2014 по 27.04.2015 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 червня 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині перерахування строку покарання в порядку статті 72 КК України змінити.

На підставі частини 5 статті 72 КК України строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 08 жовтня 2014 року по 27 квітня 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х місяців із дня постановлення ухвали, а обвинуваченим в той же строк із дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя: