Справа № 489/5563/17
Кримінальне провадження № 1-кп/489/227/2018
У Х В А Л А
ім`ям України
3 травня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, неодруженої, має неповнолітню дитину, працюючої продавцем, не судимої, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.149 ч.2, 303 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 07.03.2018 р. до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 05.05.2018 р., з забороною залишати житло у певний період доби та покладенням відповідних обов`язків.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченої під домашнім арештом, у зв`язку з тим, що заявлений ризик не зменшився та неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченої під домашнім арештом.

Суд приходить до такого висновку з урахуванням обставин обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, відсутністю у неї міцних соціальних зв`язків, порушила нею в ході досудового розслідування умов раніше застосованого до запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що дає підстави стверджувати про не зменшення ризику переховування обвинуваченої від суду.

При цьому, враховуючи, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаному ризику, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом здійснити неможливо, та прокурором доведено, що обставини існування ризику передбаченого ст.177 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченої під домашнім арештом, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченої під домашнім арештом на 2 місяці.

При цьому, враховуючи відомості про працевлаштування обвинуваченої та її роботу за певним графіком, суд вважає можливим встановити обвинуваченій заборону залишати житло з 22.00 год. та не покладати на неї обов`язок працевлаштування.

Керуючись ст.193, 331, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під домашнім арештом з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня на строк 2 місяці, зобов`язавши обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду, зі збереженням обов`язків:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

у разі невиконання яких до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк закінчення дії ухвали - 03.07.2018 р.

Ухвалу направити на виконання до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: