н/п 1-кс/640/9632/18
"20" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в порядку п.6 ч.1 ст. 303 КПК України, -
Потерпілий та його представник до судового засідання не з`явились, подали заяви в якій скаргу підтримли, просили справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий до судового засідання не з`явився, посилаючись на службову завантаженість, просив справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена особою, до якої можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
14.08.2018р. постановою слідчого ОСОБА_9 у вищевказаному кримінальному провадженні відносно потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 застосовані заходи безпеки у вигляді особистої охорони, а також охорони майна та житла (а.с.15-16).
30.03.2017р. постановою ст. слідчого ОСОБА_10 застосування заходів безпеки продовжене ( а.с.17-18).
05.09.2018р. постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 з посиланням на відсутність за час здійснення заходів безпеки, жодних надзвичайних подій та пригод, інформації, що свідчить про реальну загрозу життю, здоров`ю та житлу потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заходи безпеки скасовані (а.с. 21-22).
Згідно ст.1 Закону України «Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» № 3782-XII від 23.12.1993р. (далі: Закон), забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Положеннями ст.2 Закону передбачено право заявника, потерпілого, свідка на забезпечення заходів безпеки, визначених у ст.ст.1, 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав.
Підставами вжиття заходів забезпечення безпеки осіб згідно положень ст. 20 Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну, а приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Положеннями ст. 21 Закону визначені підстави і приводи для скасування заходів безпеки.
Підставами скасування заходів безпеки може бути: а) закінчення строку конкретного заходу безпеки; б) усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну осіб, взятих під захист; в) систематичне невиконання особою, взятою під захист, законних вимог органів, що забезпечують безпеку, якщо ця особа письмово була попереджена про можливість такого скасування.
Приводом для скасування заходів забезпечення безпеки може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича, щодо якого були застосовані заходи безпеки; б) отримання достовірної інформації про усунення загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
В якості підстави скасування заходів безпеки в оскаржуваній постанові вказане клопотання командира батальна поліції особливого призначення ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 від 29.08.2018р. вих№1726/119-21/01-2018р. (а.с.20; 21-22).
Втім, як вбачається з наведеної вище норми Закону, клопотання керівника підрозділу, що здійснює охорону в якості підстави скасування заходів безпеки не передбачене.
Згідно положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Як передбачено ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Допустимість доказу визначена ст. 86 КПК України, якою регламентовано, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Так, у постанові слідчого ОСОБА_9 про застосування заходів безпеки від 14.08.2014р. та у постанові слідчого ОСОБА_10 про уточнення постанови про застосування заходів безпеки від 30.03.2017р., в якості підстав застосування та продовження заходів безпеки зазначене неодноразове надходження від потерпілого ОСОБА_3 повідомлень про отримання СМС-повідомлень з погрозами вбивства, підкиданні за місцем мешкання його сина ОСОБА_5 патрону калібру 7,62 мм, необхідність посилення заходів безпеки (а.с.15-16;17-18).
Втім, посилань на докази, що підтверджують відсутність: надзвичайних подій, пригод, інформації що свідчить про реальну загрозу життю, здоров`ю та майну охоронюваних осіб, як і інформації про усунення такої загрози, оскаржувана постанова не містить.
Таким чином, висновок про усунення загрози життю, здоров`ю та майну, - бездоказовий.
Станом на час розгляду скарги досудове розслідування не завершене, особи, які вчинили злочин відносно потерпілого ОСОБА_3 , - не знайдені.
Окрім того, повноваженнями, щодо застосування, або скасування заходів безпеки у відповідності до положень ст.40, ст.110, п.6 ч.1 ст.303 КПК України є саме слідчий та прокурор, а не посадова особа - заступник начальника відділу, який зазначений автором оскаржуваної постанови.
З урахуванням викладеного, оскаржуване рішення неможна вважати законним та обгрунтованим, а тому скарга підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст.1, 2, 5, 7, 20, 22 Закону України «Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» N 3782-XII від 23.12.1993р., ст.ст.107, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу ОСОБА_3 в порядку п.6 ч.1 ст. 303 КПК України, - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1