Справа № 214/1423/18
1-кп/214/502/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002549 від 21.10.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, освіта середньо-спеціальна, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 27.11.2017 року відносно ОСОБА_3 направлено обвинувальний акт до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
01.02.2018 року, приблизно о 06.30 год., ОСОБА_3 діючи повторно, знаходячись на 5-му поверсі під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету власного збагачення, шляхом ривку відкрито викрав майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон моделі «HUAWEI TIT-U02» вартістю 3029,60 грн., у пластиковому чохлі вартістю 100 грн., в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_1 , вартість якої не визначається, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 спричинено майновий збиток на загальну суму 3129,60 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та пояснив, що 01.02.2018 року о 06-30 годин ранку, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , він спускався сходами з 7 поверху та на 5 поверсі побачив ОСОБА_7 , яка в руках тримала мобільний телефон. Побачивши телефон, він вихватив його з рук дівчини і втік, а телефон вирішив залишити собі для власного користування. З висновками експертизи стосовно вартості мобільного телефону згоден, з кваліфікацією його дій також повністю згоден. Телефон разом з чохлом він повернув потерпілій. В скоєному щиро розкаюється. Просив суворо його не карати. Під час досудового розслідування психологічного та фізичного тиску на нього не здійснювалось.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив відкрите викрадення майна (грабіж), вчинене повторно.

Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі №1637/04 "Кобець проти України", у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т.1, а.с.60).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що злочин, вчинений останнім, є тяжким, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий, однак йому пред`явлено підозру у вчиненні іншого корисливого злочину, кваліфікованого за ч.3 ст. 185 КК України (Т.1, а.с.89, 90), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т.1, а.с.91-92), одружений, має на утриманні одну малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1, а.с.95).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує висновок органу пробації від 04.06.2018 року відповідно до змісту якого, існує достатньо висока ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення, а отже виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, (т.2 а.с.56-57).

Таким чином, суд, враховуючи всі вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, визначеної ч.2 ст. 186 КК України.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою суд вважає необхідним залишити без змін до набрання вироком чинності.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно відраховувати з моменту його затримання (Т.1 а.с.41-44).

Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертиз в сумі 1 144 грн. (Т.1 а.с.15, 62).

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховувати з моменту його затримання, тобто з 01 лютого 2018 року (Т.1 а.с.41-44).

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон моделі «HUAWEI TIT-U02», пластиковий чохол залишити потерпілій ОСОБА_7 , дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1