УХВАЛА
Справа № 521/16911/18

Номер провадження:1-в/521/1602/18

10 жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника ОВК № 14 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дубинове, Савранського р-ну, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.04.2006 року за ст.152 ч.1 ; ст..153 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.11.2008 року на підставі ст..81 КК України умовно-достроково.

Засудженого: 23.02.2010 Савранським районним судом Одеської області за ст.ст. 153 ч.3, 309 ч.1, ст.307 ч.2, ст.ст.70,71,81 КК України до 12 років позбавлення волі. 01.03.2016 ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області керуючись ст.72. ч.5 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.04.2009 року по 29.07.2010 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_6 , відбуває міру покарання в ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» з 09.05.2017 року. Початок строку покарання - 15.04.2009 року, кінець строку покарання - 01.01.2020 року. За період відбуття покарання ОСОБА_6 , охарактеризував себе позитивно, на виробництві установи не працевлаштований. Провину у скоєнні злочину, визнав у повному обсязі, в скоєнні розкаявся, став на шлях виправлення. Станом на 10.10.2018 року відбув більше 3/4 строку покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі не довів свого виправлення, був засуджений за скоєння, наряду з іншими, тяжкого злочину, а також неодноразово грубо порушував режим утримання.
Представник ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» залишив розгляд клопотання на розсуд суду..
Засуджений та захисник клопотання підтримали та просили суд його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , на час подання клопотання дійсно відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за особливо тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
Разом с цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_6 , досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 , на виробництві установи не працевлаштований, протягом відбуття покарання грубо порушував режим утримання, за що має два стягнення , та шість заохочень, що свідчить про його нестабільну поведінку.

Суд також вважає, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_6 , був засуджений за скоєння, наряду з іншими, особливо тяжкого злочину.

Таким чином, суд вважає, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду на притягнення ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
В задоволенніклопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1