УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року

м. Київ
справа 234/9631/17
провадження № 51-8991ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 08 травня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001637 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 296 КК.
Суть питання
За вироком Краматорського міського суду Донецької області від 08 травня 2018 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 162 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 296 КК на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 05 вересня 2018 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості, просить змінити вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 і на підставі ст. 75 КК звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки й покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник, порушуючи питання про застосування до його підзахисного положень ст. 75 КК, не наводить жодних доводів на обґрунтування неправильного застосування судами, як першої так і апеляційної інстанцій, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення ст. 413 КПК та зважаючи на приписи ст. 75 КК у їх взаємозв`язку.
Також, скарга ОСОБА_5 не містить достатнього обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного його підзахисного покарання, з огляду на тяжкість вчинених ним злочинів, обставинами їх скоєння та даним про особу засудженого внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, КК.

Крім того, у своїй касаційній скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустився апеляційний суд в результаті перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , та не наводить доводів, як ці порушення, вплинули на законність і обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 КПК.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені захисником у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3