Справа № 369/4606/18
Провадження №1-кс/369/1413/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту рухомого майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007168 від 18.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що йому ОСОБА_3 , належить на праві власності наступне рухоме майно: Автомобіль марки Renault моделі Magnum, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданим 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 03 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі- продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_4 , виданої 03.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер»; Автомобіль марки Mercedes-Benz моделі Actros 1848, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, чорного кольору, серійний номер НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , 1999 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданим 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 04 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі-продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_8 , виданої 04.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер»; Автомобіль марки Volvo моделі FH 42Т, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 , 2000 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , виданим 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 03 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі-продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_12 , виданої 03.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер»; Автомобіль марки DAF моделі 95 XF 380, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, червного кольору, серійний номер НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 , 2000 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_15 , виданим 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 03 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі-продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_16 , виданої 03.09.2015 року Обухівською філією`ТОВ «Автопровайдер»; Напівпричіп марки Merceron моделі M-343SM, тип спеціалізований напівпричіп Н ПР-цистерна-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_17 , державний номерний знак НОМЕР_18 , 1995 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_19 від 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 03 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі-продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_20 , виданої 03.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер»; Напівпричіп марки Kassbohrer моделі STB 42-1024, тип спеціалізований напівпричіп Н/ПР-паливоцистерна-Е, білого кольору, серійний номер WKK0694, державний номерний знак НОМЕР_21 , 1985 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_22 від 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 04 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі- продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії ААЕ №361890, виданої 04.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер»; Напівпричіп марки Епегсо моделі NZ-305, тип спеціалізований напівпричіп Н/ПР- цистерна-Е, червоного кольору, серійний номер SU9NCP326WREZ5728, державний номерний знак НОМЕР_23 , 1998 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 від 10.09.2015 року. Зазначений транспортний засіб було придбано мною 03 вересня 2015 року в громадянина ОСОБА_5 , угода купівлі-продажу вчинена відповідно до Довідки-рахунку серії НОМЕР_25 , виданої 03.09.2015 року Обухівською філією ТОВ «Автопровайдер».
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 від 14.12.2017 року по справі № 369/13962/17, провадження №1-кс/369/3882/17, було задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській, області капітана поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007168 від 18.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, й було накладено арешт на певне рухоме майно, у т.ч. на зазначені вище транспортні засоби, заборонено відчуження та розпорядження зазначеним рухомим майном.
При цьому, так як згідно зазначеної ухвали суду про арешт майна судом не було прямо заборонено користування зазначеним майном, заявником зазначені транспортні засоби використовувалося за їх цільовим призначенням, а саме, для перевезення вантажів.
Так, заявник надавав зазначені транспортні засоби в оренду іншим особам, отримував орендну плату, і тим самим заробляв на життя.
При цьому, 26 грудня 2017 року заявник дізнався, що зазначені вище транспортні засоби були внесені до автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль-Рубіж».
Про зазначений факт заявнику стало відомо при таких обставинах: поряд із містом Корець Рівненської області працівниками поліції було здійснено зупинку належного йому вантажного автомобілю DAF 95 XF 380, державний номерний знак НОМЕР_14 разом із напівпричепом Merceron M-343SM, державний номерний знак НОМЕР_18 , при цьому причину зупинки працівники поліції пояснили саме знаходженням зазначених транспортних засобів у системі «Відеоконтроль-Рубіж» як майна, що перебуває у розшуку.
Після чого зазначені транспорті засоби були евакуйовані на спеціалізований майданчик для зберігання затриманих транспортних засобів, де й перебувають по даний час, й щоденно за зберігання зазначених транспортних засобів заявнику нараховується значна сума коштів за послуги зберігання майна.
Як повідомили у той день працівники поліції, усі інші належні транспортні засоби також внесені у зазначену систему «Відеоконтроль-Рубіж» як майно, що перебуває у розшуку, і таку інформацію було внесено за клопотанням слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 .
При цьому, як слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , так і відповідні підрозділі Національної поліції України відмовляються видалити із системи «Відеоконтроль-Рубіж» належні транспортні засоби, посилаючись саме на ухвалу про накладення арешту на майно від 14.12.2017 року.
Заявник зазначав що слідчим у своєму клопотанні не було надано належних доказів існування обставин, на які він посилався в обґрунтування необхідності застосування арешту належних мені транспортних засобів, не обґрунтував таку ступінь втручання у мої права та свободи як власника майна, на яке він просив накласти арешт.
Слідчий у своєму клопотанні наголошував на тому, що зазначені транспортні засоби є доказом злочину, про що 18.11.2017 року ним було винесено постанову про визнання транспортних засобів речовими доказами у кримінальному провадженні №0007168, і саме з метою збереження зазначених доказів й неможливості їх приховування чи відчуження й необхідний такий засіб забезпечення, як арешт.
При цьому, як вже зазначалося вище, зазначені транспортні засоби були придбані заявником у повній відповідності до чинного та той момент законодавства: на підставі довідок-рахунків була визначена вартість транспортних засобів, належних минулому власнику ОСОБА_5 , було проведено зняття транспортних засобів із обліку, після сплати грошових коштів за товар відбулася угода купівлі-продажу між мною та власником ОСОБА_5 , після чого заявник зареєстрував транспортні засоби па своє ім`я, отримав відповідні свідоцтва, про які зазначалося вище.
При цьому, ні до часу укладення угоди купівлі-продажу зазначених транспортних засобів, ні після цього громадянин ОСОБА_5 не повідомляв про існування якихось обтяжень зазначеного майна, як то приватного чи публічного характеру, при знятті з обліку та постановленні транспортних засобів на облік компетентними органами не було виявлено жодних ознак існування таких обтяжень, відповідно, зазначена інформація у реєстрах була відсутня.
Тому саме ОСОБА_5 , продаючи транспортні засоби, був зобов`язаний попередити про існування договору застави зазначених транспортних засобів, що був ним укладений 13.03.2015 року для забезпечення зобов`язань ТОВ «Оленерго» перед банком ПАТ -УКР/ІН/КОМ», однак, останнім це зроблено не було, тому саме Колес`ник ввів заявника в оману щодо властивостей товару, який він продав, й саме він допустив порушення законних прав та інтересів заявника як покупця товару.
ОСОБА_5 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, однак, як і вбачається із описаного вище, такий злочин у відношенні ОСОБА_5 вчинено не було, останній добровільно продав належні йому транспортні засоби й приховав від заявника як від покупця інформацію про знаходження цього майна у заставі в банку.
Вважав, що між ним та ОСОБА_9 фактично склалися цивільно-правові відносини, так як на даний час він у відповідності до ст. 659 ЦК України має право розірвати договір, повернути товар ОСОБА_5 та вимагати повернення коштів за товар, й, відповідно, будь які ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в діях і відсутні, а заява ОСОБА_5 та викладені у ній факти є надуманими та не підтвердженими залежними доказами.
При цьому, у відповідності із ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається із описаного вище, заявник являється добросовісним набувачем майна, що він купив у ОСОБА_5 , сплатив за нього грошові кошти, зареєстрував своє право власності на зазначене манно, добросовісно ним користувався у своїй діяльності, а тому на таке майно арешт може бути накладено тільки якщо воно має ознаки речового доказу, три цьому, арештоване майно такими ознаками наділено не було, як вже зазначалося вище, а тому слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, встановивши відсутність ознак злочину, та, як наслідок, відсутність у спірних автотранспортних засобів ознак- доказу цього злочину, повинен був відмовити у задоволенні клопотання.
Крім того, слідчим також не було доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, на яке він просив накласти арешт, жодного доказу існування останніх слідчий суду не надав, й суд при задоволенні клопотання слідчого по суті керувався потенційними ризиками, а не тими, що існують насправді на час розгляду клопотання.
Тому заявник просив скасувати арешт, накладений 14.12.2017 року на наступне рухоме майно, належне ОСОБА_10 , на праві власності: Автомобіль марки Renault моделі Magnum, тип спеціалізований вантажний повий тягач-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , державний номерний к НОМЕР_2 , 2005 року випуску; Автомобіль марки Mercedes-Benz моделі Actros 1848. тип спеціалізований вантажний сідловин тягач-Е. чорного кольору, серійний номер НОМЕР_26 , державний номерний знак НОМЕР_6 , 1999 року випуску; Автомобіль марки Volvo моделі FH 42Т, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 , 2000 року випуску; Автомобіль марки DAF моделі 95 XF 380, тип спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, червоного кольору, серійний номер НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 , 2000 року випуску; Напівпричіп марки Мегсегоп моделі M-343SM, тип спеціалізований напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_17 , державний номерний знак НОМЕР_18 , 1995 року випуску; Напівпричіп марки Kassbohrer моделі STB 42-1024, тип спеціалізований напівпричіп Н/ПР-паливоцистерна-Е, білого кольору, серійний номер НОМЕР_27 , державний номерний знак НОМЕР_28 , 1985 року випуску; Напівпричіп марки Euere о моделі NZ-305, тип спеціалізований напівпричіп Н/ПР- цистерна-Е, червоного кольору, серійний номер SU9NCP326WREZ5728, державний номерний знак НОМЕР_23 , 1998 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 від 10.09.2015 року. Зобов`язати слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області та відповідний уповноважений територіальний орган Національної поліції України здійснити заходи по зупиненню розшуку зазначених транспортних засобів та виключенню із автоматизованої інформаційно-пошукової системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків та перевіркою їх за розшуковими реєстрами «Відеоконтроль- Рубіж», й повернення мені вантажного автомобілю DAF 95 XF 380, державний номерний знак НОМЕР_14 разом із напівпричепом Меrсеrоn M-343SM, державний номерний знак НОМЕР_29 , що були затримані 26.12.2017 року.

В судовому засіданні заявник та його адвокат вимоги клопотання підтримали та просили його задоволити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП перебуває кримінальне провадження №0007168 від 18.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2017 року накласти арешт на наступне рухоме майно: Автомобіль вантажний Mercedes-Benz, модель 1840, д.н. НОМЕР_30 , серійний номер НОМЕР_31 , тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 р.в., колір сірий зареєстрований на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Автомобіль вантажний Mercedes-Benz, модель Atros 1848, д.н. НОМЕР_6 ,серійний номер НОМЕР_5 ,тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 р.в., колір чорний зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Автомобіль вантажний Renault, модель Magnum 480, д.н. НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_1 , тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 р.в., колір білий зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Автомобіль вантажний DAF, модель 95ХF 380, д.н. НОМЕР_14 , серійний номер НОМЕР_13 , тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 р.в., колір червоний зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Автомобіль вантажний Scania, модель R143H, д.н. НОМЕР_32 , серійний номер НОМЕР_33 , тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1996 р.в., колір білий зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Автомобіль вантажний Volvo FH 42T, д.н. НОМЕР_34 , серійний номер НОМЕР_9 , тип загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 р.в., колір білий зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, д.н. НОМЕР_35 , серійний номер НОМЕР_36 , тип - напівпричіп пр-паливоцистерна Е, 2005 року випуску, колір синій зареєстрований на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, д.н. НОМЕР_37 , серійний номер НОМЕР_38 , тип - напівпричіп пр-паливоцистерна Е, 2005 року випуску зареєстрований на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, д.н. НОМЕР_39 , серійний номер НОМЕР_40 , тип - напівпричіп н/пр-паливоцистерна Е, 2007 року випуску, колір синій зареєстрований на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; Напівпричіп марки Enerco, модель NZ-305, д.н. НОМЕР_41 , серійний номер НОМЕР_42 , тип загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна Е, 1998 року випуску, колір червоний зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Напівпричіп марки Merceron, модель M-34SM, д.н. НОМЕР_18 , серійний номер НОМЕР_43 , тип - загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна Е, 1995 року випуску, колір білий зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Напівпричіп марки Cassbohrer, модель STB 42-1024, д.н. НОМЕР_21 , серійний номер НОМЕР_44 , тип - спеціальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна Е, 1985 року випуску зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Напівпричіп марки Koscian, модель CN22C, д.н. НОМЕР_45 , серійний номер НОМЕР_46 , тип - загальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна Е, 1991 року випуску, колір сірий зареєстрований на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заборонено відчуження та розпорядження перерахованим вище рухомим майном.
Згідно постанови старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області вказане рухоме майно було визнано речовими доказами.
Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 11.01.2018 року, ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року про арешт майна залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне рухоме майно було визнано речовим доказом і є об`єктом кримінально-протиправних дій та відповідно існує можливість використання даних речей як доказу у кримінальному провадженні №0007168 від 18.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-173, 175 372, КПК України, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту рухомого майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007168 від 18.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1