АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/264/18 Справа № 711/412/18 Категорія: ст.309 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 травня 2018 р. м. Черкаси

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_2 , розглянувши спільну апеляційну скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 20 грудня 2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 001998 від 25 вересня 2015 року,

в с т а н о в и в :

17.01.2018 ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі спільною скаргою на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 від 20.12.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 001998 щодо ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.364 (в редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15.04.2008 № 270-VI), ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону від 07.05.2008), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358 (в редакції Закону від 07.05.2008), ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-VI зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18.05.2010 № 2258-VI), ч. 2 ст. 209 (в редакції Закону від 16.01.2003 № 430-VI зі змінами, внесеними згідно із змінами, внесеними згідно із Законами від 18.05.2010 № 2258-VI, від 15.11.2011 № 4025-VI) КК України.

17.05.2018 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в задоволенні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 20.12.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 001998 від 25.09.2015 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 подали спільну апеляційну скаргу в якій порушують питання про скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2018 через її невідповідність критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України та просять постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора у кримінальному провадженні № 0001998 задовольнити, а постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 20.12.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 скасувати.

Дослідивши зміст апеляційної скарги та матеріали скарги, які були предметом дослідження слідчого судді, прихожу до висновку, що провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст. 307 КК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

За змістом ч.2 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не підлягає апеляційному оскарженню, окрім ухвал: про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження; про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в апеляційному порядку оскаржують ухвалу слідчого судді, якою відмовлено по суті в задоволенні їх скарги на рішення прокурора постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001998, оскарження якої не передбачено ст.ст. 307, 309 КПК України.

За таких обставин вважаю, що слід відмовити ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження, оскільки вищевказана ухвала слідчого судді від 17.05.2018 не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Одночасно роз`яснюю, що відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК України, на ухвали слідчого судді, які не підлягають оскарженню в апеляційному порядку можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Що стосується посилання апелянтів на можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 17.05.2017, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, якими забезпечується право на апеляційне оскарження судових рішень, то вони не ґрунтуються на законі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимог до держав заснувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі «Делкур проти Бельгії» від 17.01.1970, пункт 65 Рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001).

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, та не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Тому, виходячи з наведеного, вважаю, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачене законом, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

Одночасно, звертаю увагу на те, що роз`яснення в резолютивній частині ухвали слідчого судді від 17.05.2018 на можливість її апеляційного оскарження, не узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 310, ч.3 ст. 392, ч.ч. 4, 5 ст. 399 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга ними подана на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2018 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_3 та адвокату ОСОБА_4 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Суддя: ОСОБА_2