печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання керівника ТОВ «Центренергопостачання» ОСОБА_3 про скасування арешту майна ,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання керівника ТОВ «Центренергопостачання» ОСОБА_3 про скасування арешту з грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004260 від 17.11.2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2018 року (провадження № 757/15504/18-к) накладено арешт, зокрема, на кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Центренергопостачання».

Особа, яка подала клопотання у судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду адвокат ОСОБА_4 подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.
Слідчий/прокурор за клопотанням якого накладався арешт, та який проводить досудове розслідування у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Проти задоволення клопотання заперечував.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004260 від 17.11.2017 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2018 року (провадження № 757/15504/18-к) накладено арешт, зокрема, на кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Центренергопостачання».

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Протягом досудового розслідування не встановлено, що джерело походження грошових коштів які перебувають арештованими на розрахунковому рахунку підприємства є предметом злочину чи отриманні незаконним шляхом.

Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на розрахункові рахунки ТОВ «Центренергопостачання».

За встановлених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що слідчий не довів та не обґрунтував свої твердження, що грошові кошти на банківських рахунках, які належать ТОВ «Центренергопостачання» відповідають критеріям ст. 98 КПК України є предметом злочину, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна накладеного на грошові кошти, що належать ТОВ «Центренергопостачання».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання керівника ТОВ «Центренергопостачання» ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.03.2018 року (провадження № 757/15504/18-к) на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належать ТОВ «Центренергопостачання».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1