Справа № 159/4261/17
Провадження № 1-кп/159/72/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальне провадження №0002324, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2017 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, українця та громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, українця та громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_2 , зареєстрованого за тією ж адресою, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

15 жовтня 2017 року близько 04.30.год., перебуваючи неподалік магазину «Тополинка», розташованого по вул. Лесі Українки, 56 в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , умисно, під час конфлікту, який виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, нанесли по кілька ударів руками в ділянку обличчя ОСОБА_7 . У подальшому, коли останній впав та знаходився на землі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 нанесли декілька ударів кожен ногами в ділянку голови потерпілого, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою зовнішнього носа, набряку та деформації зовнішнього носа в хрящовому відділі, перелому кісток носа, підвивиху чотирикутного хряща вліво, забоїв, гематоми лоба, обох орбіт та правої щоки. У подальшому, в ході продовження конфлікту за вище вказаних обставин, коли потерпілий ОСОБА_7 намагався піднятися з землі, ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногою в ділянку правої щоки потерпілого, чим умисно спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому виличної дуги правої скроневої кістки, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих йому діянь визнав повністю та показав суду наступне. 15 жовтня 2017 року близько 04 години він повертався з кафе «Торнадо», де відпочивав з друзями, зустрівся з дівчиною, яку провів додому, після чого зустрів свого знайомого ОСОБА_11 , з яким поряд знаходились ще чоловік та жінка, котрих він не знав особисто. Вони усі разом стояли на дворі приблизно біля 2-х хвилин. У цей час жінка щось голосно кричала на чоловіка і до них підійшли двоє молодих хлопців, серед яких був і ОСОБА_12 , поцікавились чому кричить жінка, вирішили, що жінку хтось ображає, хоча в дійсності та жінка була в стані алкогольного сп`яніння. Вони пояснили хлопцям, що жінка просто п`яна і її ніхто не ображає, однак, між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виникла суперечка словесна, потім вони почали шарпатися, впали на землю. Після цього вони втрьох шарпалися між собою, в цей час він та ОСОБА_15 нанесли кілька ударів ОСОБА_16 по обличчю та по тулубу, а коли ОСОБА_17 намагався піднятися з землі, він наніс йому кілька ударів ногою по тулубу і в голову. Повністю визнає свою вину у скоєному, а саме в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_16 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, розкаюється у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав суду наступне. 15 жовтня 2017 року близько 4-ї години ранку він разом зі своєю знайомою ОСОБА_18 та її чоловіком ОСОБА_19 стояли на вулиці Л.Українки в смт. Люблинець, розмовляли на підвищених тонах, коли до них саме підійшов його знайомий ОСОБА_20 . Пізніше до них також підійшов ОСОБА_12 ще з одним хлопцем, поцікавився чому кричала жінка, вони відповіли, що все добре і сказали, щоб він йшов далі. Однак, ОСОБА_17 продовжував біля них знаходитись, між ними зав`язалась суперечка, а потім шарпанина, в ході якої він та ОСОБА_21 нанесли потерпілому кілька ударів руками по тулубу та по обличчю. Оскільки ОСОБА_17 також наніс йому удар, від якого він упав на землю, подальших подій за участю ОСОБА_22 він не бачив, оскільки шукав свою шапку, яка впала. Коли піднявся з землі, то побачив, що сутичка між ОСОБА_23 та ОСОБА_13 перемістилась трохи далі від нього, почув крики якоїсь старшої жінки, підбіг до них, відтягнув ОСОБА_22 від потерпілого і вони пішли з місця події. Повністю визнає свою вину в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_16 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 14 жовтня 2017 року він разом з друзями святкували «Покрову» та відпочивали в клубі «Торнадо». Близько 04 години ранку пішли додому. По дорозі почули жіночі крики, жінка кричала «не бийте», вони вирішили, що їй потрібна допомога та пішли в напрямку звідки лунали крики. Підійшовши, побачили компанію з трьох чоловіків та жінки, серед них були і обоє обвинувачених. Запитували чому кричала жінка, на що ним у грубій формі відповіли, щоб вони йшли далі і не вмішувались. Він з друзями пішли, після чого, провівши друзів, він повертався повз вказаної компанії, які висловили до нього претензії за пиво, яке він випадково розлив. ОСОБА_15 першим взяв його за руку, між ними виникла шарпанина, в ході якої його вдарили в обличчя кілька разів, він теж намагався відбиватися від ударів, однак, обвинувачені удвох наносили йому удари по тулубу та по голові, він падав на землю, втрачаючи на якийсь час свідомість від отриманих ударів, а потім, коли він намагався піднятися, хтось із обвинувачених, наніс удари ногою в голову. Вийшла старша жінка, яка намагалась його захистити, однак, обвинувачені продовжували свої протиправні дії, а коли обвинувачені пішли з місця події, йому допомогли піднятися та дійти додому. У подальшому він звертався за медичною допомогою, проходив тривале лікування, відчував біль він отриманих травм, продовжує періодично лікуватися на даний час та потребує подальшої реабілітації через отримані переломи, оскільки внаслідок протиправних дій обох обвинувачених йому було зламано ніс та щелепу, спричинено численні забої та струс головного мозку. Вважає, що протиправними діями обвинувачених йому заподіяно майнову шкоду в сумі 4792,94 грн., яка йому на даний час повністю відшкодована обвинуваченими, а також моральну шкоду в сумі 50000 гривень, яку прохає стягнути з обох обвинувачених у солідарному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вина обох обвинувачених у скоєнні інкримінованих кожному з них кримінальних правопорушень(злочинів) повністю доведена і показами потерпілого ОСОБА_7 та іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Аналізуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень і такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 були вірно кваліфіковані органами досудового розслідування відповідно, за ч.2 ст.125 КК України та за ч.1 ст.122 КК України. Також суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого і такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України. Кваліфікація дій обвинувачених не оспорюється учасниками кримінального провадження.

При обранні міри кримінального покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кожним із обвинувачених злочинів та особу кожного з обвинувачених у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання кожному з обвинувачених обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, повне та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди (що підтверджено показами потерпілого та письмовою розпискою останнього), а також те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, - що підтверджено вимогою на судимість УІП КП «102» від 18.10.2017 року №24/2324.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні відсутні.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, повне та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди (що підтверджено показами потерпілого та письмовою розпискою останнього).

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що як обвинувачений ОСОБА_5 , так і обвинувачений ОСОБА_4 за місцем реєстрації та проживання характеризуються позитивно і будь-які компроментуючі дані на обвинувачених відсутні(а.с.87,88).

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання як обвинуваченого ОСОБА_5 , так і обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без їх ізоляції від суспільства, а доцільним та достатнім для виправленя і перевиховання обвинувачених є призначення призначення кожному з них покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України і встановленням іспитового терміну та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, і таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

У даному кримінальному провадженні потерпілим у справі ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з обвинувачених майнової шкоди в сумі 4792 грн. 94 грн. і складається з витрат, понесених на придбання ліків для проходження курсу лікування, а також про стягнення з обвинувачених у солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

У ході судового розгляду кримінального провадження потерпілий заявив про відмову від заявлених ним позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченими такої шкоди, про що подав суду відповідну письмову розписку. Така відмова обвинуваченого від позовних вимог про стягнення майнової шкоди була прийнята судом і продовжено розгляд заявленого потерпілим цивільного позову лише в частині стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи такий цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи .

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Факт заподіяння умисними протиправними діями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також факт умисно протиправного заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень встановлено судом вище на підставі зазначених та досліджених в ході судового розгляду даного кримінального провадження доказів.

Заявляючи вимогу про стягнення з обвинувачених моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, потерпілий зазначає про перенесення ним фізичного болю в результаті перелому кісток носа, струсу головного мозку, численних синців та забоїв, що є легкими тілесними ушкодженнями, які, однак, через травму кісток носа та необхідність проходження тривалого курсу лікування викликали перенесення як фізичних, так і моральних страждань, а також зазначає про перенесення фізичного болю і страждань та необхідність проходження тривалого курсу лікування через перелом щелепи, які є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями і які мали наслідком виникнення проблем з спілкуванням та відновленням звичних для нього умов життя. Також потерпілий вказує на втрату ним на даний час внаслідок отримання вище зазначених травм можливості продовжувати займатися звичним для нього видом спорту та продовжувати вести звичний для нього спосіб життя, вказує на необхідність проходження тривалого курсу лікування та подальшої реабілітації.

Наведені потерпілим доводи на підтвердження заявлених позовних вимог об`єктивно підтверджені і дослідженими судом письмовими доказами медичною документацією на потерпілого ОСОБА_7 (медичною карткою стаціонарного хворого, листками огляду та консультацій спеціалістами).

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , кожен, зокрема, визнаючи факт заподіяння ними моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 в результаті вчинення кожним з них інкримінованих ним протиправних діянь, визнали позов частково, а саме прохають зменшити розмір заявленої до стягнення моральної шкоди.

Суд вважає доведеним факт перенесення потерпілим ОСОБА_7 зазначених ним у позовній заяві та наведених вище моральних страждань, які були заподіяні йому протиправними діями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, вимога потерпілого про стягнення з обвинувачених моральної шкоди саме в солідарному порядку не є правомірною, оскільки моральна шкода підлягає стягненню з кожного із обвинувачених пропорційно до ступеня вини кожного з обвинувачених, характеру їх дій, важкості кримінального правопорушення, вчиненого кожним із обвинувачених. Так, ураховуючи те, що ступінь вини та важкість кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , діями якого потерпілому було заподіяно як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так і тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, є більшою в порівнянні з ступенем вини обвинуваченого ОСОБА_4 , протиправними діями якого потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, суд вважає, що більша частина розміру моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , а менша частина завданої моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Щодо заявленого потерпілим до стягнення розміру моральної шкоди, то з урахуванням ступеня та характеру перенесених потерпілим моральних страждань, глибини фізичних та душевних страждань,виходячи з принципу розумності та справедливості, а також співмірності моральної шкоди її грошовому еквіваленту, суд вважає, що таку вимогу потерпілого слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 25000 гривень та з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 - моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. У решті позову слід відмовити.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Арешт на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час досудового розслідування не накладався.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався і підстави для його обрання на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2(два) роки, та у скоєнні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_24 покарання у виді обмеження волі строком на 2(два) роки.
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) роки.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, встановивши обвинуваченому ОСОБА_5 іспитовий термін строком на 2(два) роки, а обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий термін строком на 1(один) рік, якщо вони протягом встановлених кожному з них іспитових термінів не вчинить нового злочину та виконуватимуть такі покладені на кожного з них обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на період іспитового терміну покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_25 моральну шкоду в розмірі 25000(двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_25 моральну шкоду в розмірі 15000(п`ятнадцять тисяч) гривень.

У решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1