Провадження № 1-кс/344/7088/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002043 від 25.05.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилалася на те, що встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002043 від 25.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.296 КК України,-

Досудовим розслідуванням установлено, що 17.05.2018 в післяобідній час, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на вчинення нападу з метою незаконного заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_9 , озброївшись пістолетом травматичної дії «Форт-12РМ» серії НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_8 , та був переданий ОСОБА_4 , на невстановленому автомобілі марки «AUDI» прибули до будинку АДРЕСА_1 . Там, діючи спільно, та погоджено між собою, з метою проникнення у квартиру АДРЕСА_2 , вказаного будинку, яку винаймав у ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , зазначені особи, допомогою засобів стільникового зв`язку викликали на вулицю останнього. При цьому, ОСОБА_4 , у відповідності до попередньо обумовленого злочинного плану, та визначеної ролі, пройшов у під`їзд зазначеного будинку, де очікував моменту відкриття ОСОБА_9 дверей, та безперешкодного проникнення у житло.

У момент, коли ОСОБА_9 вийшов із квартири на вулицю, та побачивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зрозумівши злочинні плани останніх, утік від них.

ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_11 , який вийшов в слід за ОСОБА_9 не зачинив вхідні двері, проник у приміщення квартири. Там застосовуючи насильство, що виразилося у нанесенні ударів ОСОБА_12 , який знаходився у квартирі, та погрожуючи застосуванням зброї, а саме пістолета «Форт-12РМ» серії НОМЕР_1 , який сприймався як реальна загроза життю та здоров`ю, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_12 пройти у одну із кімнат, та почав обшукувати квартиру з метою виявлення грошових коштів. В той час у приміщення квартири повернувся ОСОБА_11 .

Реагуючи на повернення у квартиру ОСОБА_11 , ОСОБА_4 застосовуючи насильство до останнього яке виразилося у нанесенні ударів, та демонструючи наявний в нього пістолет, погрожуючи його застосуванням, що сприймалося ОСОБА_13 , як реальна загроза його життю та здоров`ю, наказав останньому пройти у кімнату де знаходився ОСОБА_12 . Там ОСОБА_4 застосувавши насильство до потерпілих, а також погрожуючи застосуванням зброї заволодів грошовими коштами в сумі 500 грн., що належали ОСОБА_12 , грошовими коштами в сумі 3000 грн., що належали ОСОБА_11 , а також ключем та документами на автомобіль «BMW 320» з реєстраційним номерним знаком республіки Польща НОМЕР_2 , що знаходився у користуванні ОСОБА_11 .

Не наздогнавши ОСОБА_9 , який утік, через незачинені вхідні двері, у кватиру АДРЕСА_3 проникли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приєдналися до злочинних дій ОСОБА_4 . При цьому перебуваючи у вказаній квартирі ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 удар в голову, від чого останній втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжили здійснювати пошук грошових коштів у меблях, де знайшовши мобільний телефон ОСОБА_11 «Iphone 7+», вартістю 720 доларів США, з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентським номером НОМЕР_3 , незаконно заволоділи ним.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обмежуючи право на свободу пересування, застосовуючи фізичне насильство, що виражалося у нанесенні ударів, пригнічуючи волю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до будь-якого опору та заподіянням фізичних страждань, з метою вчинення подальших протиправних дій, невстановленим автомобілем марки «AUDI», вивезли останніх у лісовий масив що біля с. Рибне Тисменицького району, таким чином позбавили їх волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, у лісовому масиві, що біля с. Рибне Тисменицького району, з метою отримання інформації щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, продовжили застосовувати фізичне насильство у вигляді нанесення ударів в різні частини тіла ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були позбавлені волі, при цьому ОСОБА_4 використовуючи ніж, здійснив надріз над лівим вухом ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_4 , з відома, та згоди інших учасників злочину демонструючи наданий йому ОСОБА_14 пістолет «Форт-12РМ» серії НОМЕР_1 , наказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пройти далі у ліс та змусив стати на коліна, при цьому здійснив постріл із наявної зброї у повітря. Дії ОСОБА_4 були сприйняті потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як реальна погроза вбивством.

Не припиняючи своїх злочинних дій, повернувшись із лісового масиву, що біля с. Рибне Тисменицького району, маючи у розпорядженні ключ та документи до автомобіля «BMW 320» з реєстраційним номерним знаком республіки Польща НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_11 , та який знаходився в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно заволоділи ним.

04 серпня 2018 року о 23:43 годин в АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом із ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою безоплатного проходу у приміщення магазину - студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », пройшли в під`їзд зазначеного будинку. Там, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у суспільстві ігноруючи присуність трьох невстановлених слідством осіб, та нормами моральності щодо мирного співіснування, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 застосували насильство, що виразилося у нанесенні численних ударів руками та ногами охоронцю закладу ОСОБА_18 .. При цьому із приміщення, де розпочались злочинні дії, боячись за своє життя та здоров`я втекли двоє невідомих осіб, а ОСОБА_7 зачинив вхідні двері, з метою не допущенні інших осіб приміщення та слідкував за діями ОСОБА_4 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ..

В подальшому ОСОБА_7 , намагався пройти у приміщення магазину-студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В той час, до місця вчинення злочину надійшов ОСОБА_19 , який будучи обуреним діями ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 зробив зауваження останнім з метою припинення вчинення ними хуліганських дій, та не пропустив ОСОБА_7 у приміщення магазину студії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Реагуючи на дії ОСОБА_19 , як особи яка намагалася припинити хуліганські дії, продовжуючи злочинну діяльність, зневажливо ставлячись до загально визнаних правил поведінки у суспільстві та норм моральності, ОСОБА_7 почав наносити ОСОБА_19 удари в різні ділянки тіла. До злочинних дій ОСОБА_7 приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_17 , які також почали наносити удари руками та ногами ОСОБА_19 , при цьому, коли невстановлена слідством особа, присутня під час злочинних дій, боячись за своє життя та здоров`я намагалася втекти із місця події, то ОСОБА_16 наніс йому удар кулаком в область грудної клітки.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , проявляючи винятковий цинізм, продовжили наносити удари руками та ногами лежачому на підлозі ОСОБА_19 , при цьому ОСОБА_17 та ОСОБА_4 виявляючи винятковий цинізм, продовжили наносити удари ОСОБА_18 , який втікав від них по сходах.

В подальшому, до злочинних дій ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , виявляючи винятковий цинізм, приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_17 які наносили беззахисному ОСОБА_19 удари руками та ногами.

21 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.296 КК України.

Причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме : заявою потерпілого ОСОБА_11 та його показами, показами свідка ОСОБА_9 , показами потерпілого ОСОБА_12 , слідчими експериментами із зазначеними особами, оглядом місця події- лісового масиву, де виявлено стріляну гільзу, показами потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , впізнаннями потерпілими ОСОБА_4 , відеозаписом з камери відеоспостереження, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, та середньої тяжкості.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, та серйозність покарання за такі дії, на даний час встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання.

Окрім того, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, у межах кримінального провадження встановлено що на потерпілих здійснюється вплив зі сторони пов`язаних осіб із підозрюваними з метою зміни свідчень з приводу обставин вчиненого, з метою уникнення підозрюваними відповідальності. Будучи на волі, та маючи широке коло знайомств ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинене буде мати можливість спілкуватися із свідками, та потерпілими, іншими особами залученими до вчинення злочину незаконно впливати на них, чим перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Із вищевикладеного вбачається наявність ризиків передбачених п.п. 3 та 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не маючи стабільного джерела доходів, відповідно засобів для існування може вчинити інше кримінальне правопорушення. Із викладеного вбачається наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , слід також врахувати той факт, що ним під час вчинення кримінального правопорушення до потерпілих застосовано фізичне насильство, а також погрози застосування фізичного насильства, що в свою чергу у відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України дозволяє слідчому судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави, та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, є необхідність в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставини, просили задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисники підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечили, просили застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашного арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.296 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , злочинів передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.296 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відсутність судимості.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безз визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 20 листопада 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1