печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017,-

В С Т А Н О В И В :
12.04.2018 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/72069/17-к від 22.12.2017, на готівкові кошти, загальною сумою 178376 (сто сімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) грн., та готівкові кошти, загальною сумою 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) долари США, знайдені та вилучені під час обшуку 28.11.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_3
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, 28.11.2017 під час обшуку за місцем роботи заявника, за вищевказаною адресою, вилучено грошові кошти, які належать їй особисто та зберігалися останньою на робочому місці, в силу сімейних обставин, що не було враховано слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Зазначене в своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили суд задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ньому.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши обґрунтування заявника та її представника, заперечення прокурора приходить до наступного.
Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000142 від 17.03.2017 за фактами заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, фіктивного підприємництва, вчиненого повторно, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 205 КК України, вчинення фінансових операцій з коштами, одержаних в наслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів, вчинених організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, що призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, умисних дій, що мають ознаки маніпулювання на фондовій біржі, встановлені відповідно до закону щодо державного регулювання ринку цінних паперів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222-1 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, умисне зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 366 КК України.
В ході проведеного обшуку 28.11.2017, на підставі ухвали слідчого судді від 15.11.2017 р. за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна (Леніна), 2-в, власником якого є ТОВ «Голден Рівер» () та який використовується ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» (), фондами ЗНВПІФ «Акініта Інвест», ЗНВПІФ «Акініта Інвестмент», ЗНВПІФ «Акініта 2», ЗНВПІФ «Акініта 3», ЗНВПІФ «Акініта 4», ЗНВПІФ «Форвард», з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 364, ч. 1ст. 366 КК України, а також відшукання у вказаному вище приміщенні та вилученні речей і документів, які можуть бути використані як доказ незаконної діяльності наступних підконтрольних емітентів, суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, страхових компаній, під час проведення якого, виявлено та вилучено готівкові кошти, загальною сумою 178376 (сто сімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) грн., та готівкові кошти, загальною сумою 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) долари США, які не входять до переліку, щодо якого ухвалою прямо надано дозвіл на відшукування, проте на які в подальшому ухвалою слідчого судді від 22.12.2017 року накладено арешт.
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Разом з тим, під час даного судового розгляду стороною заявника доведено, що вилучені готівкові кошти, загальною сумою 178376 (сто сімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) грн., та готівкові кошти, загальною сумою 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) долари США, є особистою власністю ОСОБА_3 , яка будучи працівником ТОВ «Петрівський квартал», зберігала грошові кошти на своєму робочому місці в силу сімейних обставин, та як наслідок доведено.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Незважаючи на те, що з моменту початку розслідування справи пройшов тривалий проміжок часу, про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення ОСОБА_3 не повідомлялася, версія органу досудового розслідування про те, що вилучені кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована заявником та її представником в судовому засіданні.
Враховуючи, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази вчинення злочину за участю ОСОБА_3 , наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту її майна взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним їй майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/72069/17-к від 22.12.2017, на готівкові кошти, загальною сумою 178376 (сто сімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) грн., та готівкові кошти, загальною сумою 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) долари США, знайдені та вилучені під час обшуку 28.11.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1