УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 08.05.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні №0000421 від 08.05.2018 року.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, відкрито викрав грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 08.05.2018 становить 262 901 (двісті шістдесят дві) гривні 91 копійка, що належать ОСОБА_10 , спричинивши тим самим потерпілому матеріального збитку на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме підозрюваний перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання понад 7 років. Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання, з підстав зазначених у ньому та просили задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з урахуванням відсутності обґрунтованості прямими доказами підозри ОСОБА_7 .
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0000421 від 08.05.2018, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ст. 348 КК України.
08 травня 2018 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.
09 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України. Підозра підозрюваного ОСОБА_7 доведена зібраними матеріалами кримінального провадження та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_7 ознак інкримінованого злочину
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний не має постійного місця мешкання у м. Києві, міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.
Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 може вплинути на свідків та іншого підозрюваного з метою дачі останніми показів, які створять сумнів щодо доведеності його вини в суді на його користь, а також на інших осіб, що можуть бути причетні до даного злочину та на даний час органом досудового розслідування не встановлені та не допитані, у зв`язку з не встановленням їх місця знаходження на даний час, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є достатньо високим.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за умови, якщо прокурор доведе, зокрема, що особу повідомлено про підозру у вчиненні злочину.
Санкція ч.4 ст.186 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає позбавлення волі на строк до десяти років.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя. Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 08.05.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів в межах досудового розслідування, тобто до 06 липня 2018 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1