Дата документу Справа № 333/522/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1434/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/522/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Златоуст Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та визнано невинуватим і виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

15 грудня 2016 року приблизно о 12 годині ОСОБА_8 за попередньою змовою з раніше знайомим йому ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки міського транспорту «Кінотеатр Космос» за адресою: вул.Космічна, буд.98, м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу із правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_11 таємно викрали його майно, а саме два мобільних телефони із сім-картами. У цей час таємні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були виявлені потерпілим ОСОБА_11 , який став вимагати повернення свого майна. Незважаючи на те, що його дії були викриті потерпілим, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 продовжили свої злочинні дії, що переросли у відкрите викрадення майна, та отримавши реальну можливість розпорядитися ним, з метою уникнення затримання, застосували відносно потерпілого ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні двох ударів кулаками обох рук в область обличчя потерпілого, а також двох ударів обома ногами по тулубу потерпілого, що спричинили останньому фізичний біль та майнову шкоду на загальну суму 450 грн. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23.07.2015 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_8 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2016 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, запобіжні заходи та речові докази.

Крім того, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він 15.12.2016 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, маючи прямий умисел на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння,передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі адміністративної будівлі, а саме Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що розташована за адресою: вул.Космічна, 40, м.Запоріжжя, побачив співробітника поліції, а саме інспектора-криміналіста СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_12 , який знаходився у форменому одязі та виконував покладені на нього службові обов`язки, висловлюючись в його сторону нецензурною лексикою, достовірно знаючи, що останній являється співробітником поліції, ОСОБА_8 , діючи умисно, безпричинно наніс ОСОБА_12 удар кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої скулової області.

Дії ОСОБА_8 були кваліфіковані прокурором за ч.2 ст.345 КК, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК, та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діях складу даного злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд дав не вірну оцінку показам потерпілого ОСОБА_12 та за наявності суперечностей в показах потерпілого і свідка ОСОБА_13 суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про додатковий допит потерпілого. При цьому суд у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Суд безпідставно не взяв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_8 , який щиро розкаявся у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК та надав викривальні покази, а також повністю проігнорував письмові докази, які повністю доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК. Також суд незаконно зарахував обвинуваченим строк їх попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили, оскільки положення ч.5 ст.72 КК в редакції від 26.11.2015 року №838-VIII могли бути застосовані лише до попереднього ув`язнення обвинувачених, яке тривало до 20.06.2017 року. Крім того, вирок суду було проголошено за відсутності потерпілих, при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила вирок суду скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинувачених та захисників, які не заперечували проти скасування вироку та призначення нового розгляду; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.7, 27 ч.5, 107 ч.4 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повне фіксування судового провадження за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Згідно зі ст.108 КПК під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

З матеріалів провадження вбачається, що в судовому засіданні від 08.05.2018 року перед останнім словом обвинувачених суд оголосив перерву до 31.05.2018 року.

Проте в порушення наведених вище вимог кримінального процесуального закону в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання від 31.05.2018 року та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове засідання від 31.05.2018 року.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктом 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду суду слід здійснити судове провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

При цьому судова колегія не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали. Тому судова колегія вважає за можливе продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції даного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Продовжити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк їх тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23.11.2018 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4