Справа № 2-91/96
Провадження № 1-о/202/4/2018
УХВАЛА
Іменем України

30 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_7 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 19 ч.4-93 п.п. "е", "ж", 206 ч. 2, 19 ч. 4-117 ч. 3, 19 ч. 4-118 ч. 2, 19 ч. 4-206 ч. 2, 208, 108 ч. 1, 42 КК України до покарання у виді смертної кари-розстрілу.
Ухвалою Верховного Суду України від 25 березня 1997 року вирок Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2000 року вищевказаний вирок було змінено, та призначене ОСОБА_7 покарання у виді смертної кари-розстрілу замінено на довічне позбавлення волі.
30 липня 2018 року у провадження колегії суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року було відкрито кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Засуджений ОСОБА_7 у судовому засіданні у режимі відеоконференції своє клопотання підтримав, просив переглянути судові рішення відносно нього, вказав, що нововиявленими обставинами на його думку є надана на його запит письмова відповідь Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 31.08.2017 року, з якої вбачається, що судді, які ухвалювали відносно нього вирок, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також судді Верховного суду України, що розглядали касаційну скаргу на вирок суду - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , не складали присяги судді, у зв`язку з чим вирок щодо нього підлягає скасуванню, оскільки ухвалений незаконним складом суду, а справа направленню на новий судовий розгляд.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання ОСОБА_7 та просив суд задовольнити вказане клопотання, скасувати вирок і ухвалу, направити справу на новий судовий розгляд у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Прокурор висловився проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки наведені у клопотанні обставини не є нововиявленими, а тому відсутні підстави для перегляду судового рішення.
Заслухавши засудженого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_13 , думку прокурора, дослідивши наведені обставини, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальній справі та спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Згідно з листом начальника Управління кадрової роботи Верховного Суду України за Вих. № 241-2776/0/8-17 від 04.10.2017 року, в особових справах суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інформація стосовно прийняття присяги відсутня.

Відповідно до листа Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27.12.2017 року, у суддівському досьє судді Верховного Суду України ОСОБА_11 не містить інформації щодо складення ним присяги судді. За даними суддівського досьє суддя Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду ОСОБА_8 склав присягу судді 15.01.1990 року. Суддівське досьє судді апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 , а також суддів Верховного Суду України ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у Комісії відсутні, оскільки цих суддів звільнено з посади до моменту створення та передачі Державною судовою адміністрацією України до Комісії суддівських досьє діючих суддів згідно з вимогами абзацу першого пункту 14 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

Заявник посилається на лист Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27.12.2017 року та лист начальника Управління кадрової роботи Верховного Суду України від 04.10.2017 року як на доказ того, що вирок та ухвали, що були ухвалені стосовно нього, були ухвалені неповноважним складом суду. Проте, як вбачається із наданих листів, дані обставини не свідчать про те, що судді ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та ОСОБА_9 не приймали присягу судді, а лише констатується відсутність бланків присяги в їх особових справах.

Статтею 10 Закону України «Про статус суддів» від 15 лютого 1992 року, який набрав чинності з 10.02.1993 року, передбачено, що вперше обраний суддя в урочистій обстановці приймає присягу. Вказаною нормою не передбачено повторної присяги суддів, які її прийняли до прийняття вказаного закону.

Відповідно до п. 12 перехідних положень Конституції України від 28 червня 1996 року судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені.

Таким чином на дату ухвалення вироку суддя ОСОБА_8 є таким, що прийняв присягу, тому вирок ухвалено законним складом суду, а доводи засудженого, з посиланням на них як на нововиявлені обставини, є безпідставними.

Отже, у клопотанні та в поясненнях ОСОБА_7 не наведено посилань з обґрунтуванням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких наведено ч. 2 ст. 459 КПК України та на підставі яких здійснюється кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_7 суд вимушений відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 395, 459-467 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 грудня 1996 року за ст.ст. 19 ч.4-93 п.п. "е", "ж", 206 ч. 2, 19 ч. 4-117 ч. 3, 19 ч. 4-118 ч. 2, 19 ч. 4-206 ч. 2, 208, 108 ч. 1, 42 КК України згідно якого він був засуджений до покарання у виді смертної кари-розстрілу, яке було замінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2000 року з смертної кари-розстрілу до довічного позбавлення волі, ухвали Верховного Суду України від 25 березня 1997 року - відмовити.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку передбаченим КПК України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3