Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/113/2018 Справа №646/4256/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , який звинувачується за ч.1 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.2 ст.15, п. 6 ч.2 ст.115 КК України
ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Комінтернівського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваенням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.187, ч.4 ст. 187, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 115 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 19.08.2018 року, оскільки запобігти ризикам відповідно до ст. 177 КПК України можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою. Крім того, продовжують існувати ризики, які були встановлені ухвалою слідчого судді при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор та потерпіла просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України і зазначені в ухвалі від 01.03.2017 року продовжують існувати.
Захисник ОСОБА_7 проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 заперечував, посилаючись на те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 , вважав за можливе змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що такий запобіжний захід буде достатній для запобігання ризику - впливу на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню. Також захисник посилався на те, що при розслідуванні даного кримінального провадження з боку слідчого та прокурора були допущені істотні порушення вимог кримінального процессуального законодавства. що свідчить, на його точку зору, на грубе порушення права обвинуваченого на захист
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника.
Приймаючи до уваги, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 про продовження строку тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань ( № 27) припиняє свою дію 19 серпня 2018 року, а судове провадження триває, тому суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та потерпілої, які наполягали на доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника, які просили застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дійшов до наступного.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 . Крім того, суд враховує, що можливість здійснення тиску обвинуваченим на потерпілих та свідків продовжує існувати, а також враховує суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення та імовірність ухилення обвинуваченого від суду.
В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також чинити тиск на потерпілих та свідків, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, згідно вимог ст.178 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а також з огляду на те, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, те, що згідно вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід «тримання під вартою» не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років, тому суд, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, вважає, що на цей час інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів передбачених ч.1 ст. 187,ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.15, п. 6 ч.2 ст.115КК України строком на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2018 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючого суддя- ОСОБА_1

Судді- ОСОБА_3

ОСОБА_2