Справа № 755/8859/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.03.2008 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 187 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Чернігівської області від 15.05.2008 року, вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.03.2008 року, - змінено, виключено з вироку застосування до засудженого ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого. В решті вирок залишено без змін. Звільнений з місць позбавлення волі (Прилуцька виправна колонія Чернігівської області) 18.06.2010 року на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2010 року, згідно ст. 107 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці 15 днів (строк погашення судимості переривався відповідно до ч. 5 ст. 90 КК України, оскільки був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за яким судимість знята в порядку ст. 89 КК України);
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0005649, розпочатому 11.06.2018 за фактом вчинення умисного вбивства громадянина ОСОБА_7 , тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким законом передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, тому є всі підстави вважати, що обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за вчинення ним кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи, що на даний час існує ряд ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме: 1) п. 1 п. 1 ст. 177 КПК України регламентує запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто вказує на наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний про вид та міру покарання, яка загрожує йому у випадку доведеності його вини у законному порядку, також на вказаний ризик вказує і те, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення з місця його вчинення зник; 2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує на запобігання спробі незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, оскільки до моменту вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 наглядно знайомий зі свідками події. У зв`язку з вказаним є обґрунтована підстава вважати, що підозрюваний може спробувати впливати та тим самим спонукати свідків ( у цьому кримінальному провадженні) до дачі завідомо неправдивих показів шляхом, як морального так і фізичного примусу та/або тиску; 3) п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає про запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, на наявність саме такого ризику вказує суть вже вчиненого кримінального правопорушення, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, окрім цього слід звернути увагу, що злочин вчинено з достатньою жорстокістю, крім того, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а саме правопорушення було умисно спрямоване проти життя та здоров`я, а тому цей юридичний факт підтверджує те, що підозрюваний схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень в тому числі до насильницьких злочинів.

Таким чином, ризики, які існували на час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, у зв`язку з чим виникла необхідність продовження застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий вказує, що завершити досудове слідство у встановлений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк не представляється можливим внаслідок складності провадження і необхідності здійснення ряду процесуальних та слідчих дій, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що слідчим та прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2018 року за №0005649 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 червня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 серпня 2018 року, включно.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 07.08.2018 року о 11 годині 00 хвилин.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з протоколу огляду місця події (трупа) від 11.06.2018 року, повідомлення форми №КФ-17/2, висновку експертного дослідження №1372/2 від 11.06.2018-20.07.2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 11.06.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.2018 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.06.2018 року, протоколу допиту підозрюваного від 11.06.2018 року, повідомлення про підозру від 12.06.2018 року, висновку експерта №244 від 16.07.2018-19.07.2018 року з додатком, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вирішуючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, його роль у вказаному кримінальному правопорушенні та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте закінчити досудове розслідування не представилось можливим, що обумовлено складністю справи та об`ємністю матеріалів кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів клопотання для закінчення досудового розслідування потрібно провести ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, отримати висновки експертиз, призначених ухвалами слідчих суддів Дніпровського районного суду міста Києва від 19.06.2018 року, 31.07.2018 року.

Постановою в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 від 03.08.2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005649 від 11.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до трьох місяців.

Беручи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни підозрюваному запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням положень ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив :

Клопотання слідчого Дніпровського управлінні поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.09.2018 року, включно, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1