1Справа № 335/6517/18 1-кс/335/4354/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000181 від 10 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 10 червня 2018 року, приблизно о 13 годині 18 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volvo V 40», реєстраційний номер НОМЕР_1 (польська реєстрація), рухався по проїзній частині вул. Карпенко Карого в м. Запоріжжі з боку вул. Магістральної в напрямку вул. Виробничої. В цей час, по проїзній частині вул. Виробничої з боку вул. Кузнєцова в напрямку вул. Магістральної рухався автобус «Mercedes-Bens 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_7 , який здійснював пасажирські перевезення за маршрутом № 5 (вул. Магістральна-вул. Європейська). В районі перехрестя вул. Карпенко Карого та вул. Виробничої сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автобусу «Mercedes-Bens 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , його пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , водій автомобіля «Volvo V 40» ОСОБА_5 та його пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до КУ «Міська клінична лікарня швидкої та екстреної медичної допомоги м. Запоріжжя», де пасажир ОСОБА_8 в той же день померла. Дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. 11 червня 2018 року проведення досудового розслідування доручено слідчій групі відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області у складі слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заступника начальника відділу ОСОБА_15 10 червня 2018 року, о 19 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час складання протоколу затримання проведено обшук ОСОБА_5 та вилучено одяг, в якому він знаходився на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме: чоловічі спортивні брюки синього кольору «Nike», футболка (поло) чоловіче спортивне синього кольору «Nike». Вказане майно було поміщено для зберігання до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області.
З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні пояснили, що футболка на яку просить накласти арешт слідчий, належить підозрюваному, спортивні штани йому не належать.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі, вилучені під час проведення огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000181 від 10 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на чоловічі спортивні брюки, синього кольору «Nike», футболку (поло) чоловічу, спортивну, синього кольору «Nike», визначивши спосіб арешту майна у вигляді встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1