Справа № 463/4240/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/642/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 липня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:

20 липня 2018 р. ОСОБА_6 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просив зобов`язати керівника Львівської місцевої прокуратури №1 зареєструвати його заяву від 15 липня 2018 р. та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до вимог ст.214 КПК України, копію витягу із ЄРДР надіслати заявнику.

Скарга обґрунтована тим, що 15 липня 2018 р. він подав Львівській місцевій прокуратурі №1 заяву про вчинення слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, проте у визначений процесуальним законодавством строк таку заяву не зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та не повідомлено заявника про результати її розгляду.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрито.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що аналогічна скарга ОСОБА_6 уже була предметом розгляду у Личаківському районному суді м. Львова і ухвалою слідчого судді від 24 липня 2018 р. така задоволена: зобов`язано уповноважену особу Львівської місцевої прокуратури №1 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_6 від 15 липня 2018 р. про вчинення слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім цього, взято до уваги те, що ОСОБА_6 , будучи повідомленим про час і місце розгляду скарги, двічі в судові засідання не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив суду.

Із ухвалою слідчого судді про закриття провадження ОСОБА_6 не погоджується, у зв`язку з чим оскаржив її в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі апелянт стверджує про незаконність оскаржуваної ухвали, зазначаючи про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено право суду закрити провадження за скаргою на бездіяльність прокурора. Крім цього, ОСОБА_6 категорично заявляє, що повістки у судове засідання на 31 липня 2018 р. він не отримував, а тому розгляд справи без його участі є перешкоджанням в доступі до правосуддя. Що стосується висновку слідчого судді про розгляд судом аналогічної скарги заявника, то такий, на думку апелянта, є необґрунтованим, адже не враховано того, що ОСОБА_6 подано 4 скарги на бездіяльність Львівської місцевої прокуратури №1 по розгляду заяв про вчинені слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області злочини за ст.366 КК України у 4 різних кримінальних провадженнях, а тому ця справа і справа, розглянута слідчим суддею ОСОБА_8 24 липня 2018 р., не є тотожними. З урахуванням цього, а також порушення строків розгляду скарги, на чому наголошує апелянт, ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд скарги слідчим суддею в порядку глави 26 КПК України.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з`явився. В поданій апеляційній скарзі просить її розгляд проводити за його відсутності. З урахуванням цього та на підставі ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_6 за відсутності апелянта.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На реалізацію вказаного права ОСОБА_6 20 липня 2018 р. до Личаківського районного суду м. Львова подано скаргу на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 15 липня 2018 р. про вчинення слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Розгляд цієї скарги завершено слідчим суддею із постановленням ухвали про закриття провадження.

Водночас, згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Наведений перелік рішень слідчого судді є вичерпним і не передбачає можливості винесення ухвали про закриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно ч.ч.2, 4 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегією суддів встановлено, що зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувана ухвала не відповідає. Слідчий суддя постановив закрити провадження, хоча таке рішення не передбачене частиною 2 ст.307 КПК України, і, крім цього, в ухвалі немає жодних посилань на конкретні норми закону, які б давали правові підстави для ухвалення такого рішення.

Тому в цій частині апеляційний суд погоджується з доводами апелянта і вважає їх обґрунтованими.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 стосовно неналежного повідомлення його про розгляд справи, то такі не знаходять свого підтвердження.

Частиною 1 ст.135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Апеляційним судом встановлено, що 20 липня 2018 р., тобто в день надходження скарги ОСОБА_6 до суду, на номер телефону, вказаний ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 15 липня 2018 р. (а.с.4), було надіслано повістку про виклик до суду на 23 липня 2018 р. в режимі SMS-повідомлення, про що сформовано в електронній формі довідку зі звітом про доставку повістки у день її відправлення (а.с.9). У подальшому, в зв`язку з неявкою ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 23 липня 2018 р., заявник повідомлявся про дату чергового засідання 31 липня 2018 р. шляхом надіслання йому 24 липня 2018 р. електронної SMS-повістки та додатково звичайної повістки засобами поштового зв`язку (а.с.12, 13). Надіслана повістка в електронній формі згідно наявної в матеріалах справи довідки доставлена 24 липня 2018 р. (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. Тобто, законодавством встановлені стислі строки для розгляду такої категорії справ слідчими суддями.

З огляду на це та враховуючи, що відправка повістки через поштове відділення і її надходження адресату разом з отримання зворотного повідомлення про вручення займає час у кілька днів, виклик ОСОБА_6 в судове засідання шляхом SMS-інформування є виправданим з метою забезпечення вимог закону про оперативність розгляду скарг на бездіяльність прокурора і відповідає вимогам ч.1 ст.135 КПК України, яка передбачає можливість здійснення виклику по телефону. Крім цього, згідно з положеннями ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Враховуючи, що у матеріалах справи наявні довідки про доставку повісток ОСОБА_6 в режимі SMS-повідомлень (а.с.9, 12), такі, на переконання колегії суддів, є достатнім підтвердженням повідомлення заявника про розгляд справи.

У свою чергу, вихід слідчим суддею за межі передбаченого 72-годинного строку для розгляду скарги слід вважати вимушеним внаслідок необхідності повторного повідомлення ОСОБА_6 про розгляд справи у зв`язку з його неявкою у перше призначене засідання для створення належних умов доступу заявника до правосуддя, а також забезпечення можливості його участі у розгляді справи за поданою ним же скаргою.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, які, за змістом ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, вона на підставі п.3 ч. 1 ст.409 КПК України підлягає скасуванню. Водночас суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити у даному випадку свою ухвалу, адже скарга ОСОБА_6 не вирішена по суті слідчим суддею першої інстанції і її розгляд завершено лише процесуальним рішенням про закриття провадження. Тому в даному випадку скасування ухвали слідчого судді тягне за собою необхідність призначення нового розгляду скарги ОСОБА_6 у місцевому суді.

Під час нового розгляду слідчому судді необхідно ретельно перевірити доводи ОСОБА_6 про нетотожність поданої у даній справі скарги із тією, яка вирішена ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 24 липня 2018 р., та чітко встановити, за якою із заяв про вчинений злочин, яких за твердженням заявника є 4, ним оскаржується бездіяльність Львівської місцевої прокуратури №1 у даній справі. За результатами розгляду скарги слід прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.407, 409, 412, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 липня 2018 р. про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 15 липня 2018 р. про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , скасувати.

Призначити новий розгляд справи за скаргою ОСОБА_6 у Личаківському районному суді м. Львова в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4