АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1596/18 Справа № 192/1479/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області, громадянина України,

про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

Встановив:

В апеляційній скарзі прокурор, що брав участь у суді першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою відмовити засудженому ОСОБА_6 в застосуванні Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року та на підставі п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році». Посилається на те, що засуджений ОСОБА_6 попередньо був засуджений 17 серпня 2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальну справу закрито на підставі п. 4 ст. 6 КПК України (1960 року зі змінами, які набули чинності 01.07.2007) та ст. 1 п. б Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року. На даний час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за злочин, який скоїв 25 серпня 2015 року, тобто ОСОБА_6 вчинив злочин протягом десяти років після застосування амністії 2007 року, про те суд першої інстанції всупереч п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України" застосував до засудженого ОСОБА_6 . Закон України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та згідно ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено його від подальшого відбування покарання.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.
Суд, задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії, своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_6 засуджений за злочини середньої тяжкості, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я. На час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року відбув частину призначеного основного покарання, протягом останніх 10 років амністія до нього не застосовувалась, а підстав, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, які перешкоджають застосуванню амністії до засудженого, судом не встановлено.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, що брав участь у суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_6 та його захисника про залишення ухвали суду без зміни та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за амністією, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у скарзі, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає доводи прокурора, що брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, в апеляційній скарзі про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 . Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення від відбування покарання необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 44 КК України порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючи або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року набрав чинності 07 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 3 цього Закону звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, підлягають особи, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Як слідує з матеріалів провадження та даних особової справи ОСОБА_6 попередньо був засуджений 17 серпня 2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальну справу закрито на підставі п.4 ст. 6 Закону України (1960 року зі змінами, які набули чинності 01 липня 2007 року та ст. 1 п. б Закону України про амністію від 19 квітня 2007 року), вирок набрав чинності 25 серпня 2007 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з 13 червня 2016 року і на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році", тобто станом на 07 вересня 2017 року засуджений відбув більше однієї чверті призначеного строку основного покарання, протягом останніх 10 років амністія до нього не застосовувалась.

Злочини, за які засуджено ОСОБА_6 , середньої тяжкості, не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я. Крім того, неспроможними є доводи прокурора про відмову засудженому ОСОБА_6 в застосуванні п. "а" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" у зв`язку із вчиненням після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, умисного злочину.

Відповідно до п. "в" ст. 9 цього Закону амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

З огляду на наведене засуджений ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 404, 407, КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4