АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 653/1594/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-кп/791/413/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
іменем України
31 липня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000795 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, уродженця м. Самарканд, Узбекистан, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 12.05.2017 року біля 15.30 годин, правомірно перебуваючи в магазині «Ф-5», розташованому за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 14, переслідуючи раптово виниклий прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме ноутбук «Lenovo 310-15», після чого, не маючи законного права на розпорядження майном потерпілого, звернув майно, отримане шляхом крадіжки, на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на суму 12 248 грн..

24 травня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, в якій сторонами узгоджено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду першої інстанції незаконним і таким, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Наголошує, що відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Зазначає, що відповідно до ч.4 ст.58 КПК України представник потерпілого не може користуватися тими правами, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим. Тобто, самостійно вирішувати питання про укладення чи безпосередньо укладати таку угоду представник потерпілого не вправі. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про підтримання апеляційних вимог прокурора, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Частиною 4 ст.58 КПК України встановлено, що представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримано не було.

Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції про час та місце розгляду кримінального провадження потерпілого ОСОБА_8 не повідомляв, що відповідно до п.5 ч.2 ст.412 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім цього, розглядаючи кримінальне провадження за участю представника потерпілого ОСОБА_9 , судом першої інстанції не з`ясовувалось чи уповноважена дана особа відповідно до вимог ст.ст. 45, 58 КПК України приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження.

У матеріалах провадження відсутні будь-які докази на підтвердження прав ОСОБА_9 щодо здійснення представницьких функцій.

Затверджуючи угоду про примирення, укладену 24.05.2017 року між представником потерпілого - ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_7 , суд не звернув уваги на те, що відповідно до ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Представник потерпілого має лише право проводити домовленості стосовно угоди про примирення, яка погоджується учасниками кримінального провадження.

Усупереч вищезазначеним вимогам закону, судом першої інстанції безпосередньо не було з`ясовано думку потерпілого ОСОБА_8 щодо укладення угоди про примирення, а затверджено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_7 , і представником потерпілого - ОСОБА_9 , і який не мав таких процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику, чим було допущено порушення процесуальних прав потерпілого, як учасника судового провадження.

Згідно з п. 5 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове провадження здійснено за відсутністю потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Зазначене порушення закону є істотним, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, і відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 415 КПК України є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія судді,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 01 серпня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 31 липня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2