Справа №577/4540/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/308/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Шахрайство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працевлаштованої, раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , просить вирок міськрайонного суду, ухвалений відносно неї змінити і призначити покарання, з застосуванням ст. 75 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просила вирок відносно ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною за ч. 3 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Також прокурор просила дослідити встановлені у кримінальному провадженні докази, а саме: журнал судового засідання, звукозапис судового провадження, зафіксований на технічному носії інформація, відомості, які характеризують обвинувачену (а.с. 185-205 т. 2) наданих матеріалів).

До початку апеляційного розгляду даного кримінального провадження прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 відмовилась від поданої нею апеляційної скарги.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2017 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років обмеження волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено до набрання вироком законної сили

Початок строку відбуття покарання обвинуваченій рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Провадження за цивільними позовами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до обвинуваченої ОСОБА_8 закрито.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_8 вказує на те, що призначене судом покарання за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, при цьому, суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини-інваліда і, особливо, її хворобливий стан та хворобливий стан її чоловіка, що вона добровільно, повністю відшкодувала завдані потерпілим збитки.

Також, обвинувачена посилається на те, що дані злочини були вчинені нею внаслідок скрутного становища в її сім`ї, оскільки через стан здоров`я їй важко працевлаштуватися.

Крім того, обвинувачена зазначає, що суд не обґрунтував своє рішення про доцільність її засудження до реальної міри покарання у виді обмеження волі та не вмотивував свої висновки про можливість її виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому, недостатньо врахував стан її здоров`я, який в умовах ізоляції від суспільства ще більше погіршиться

Вважає, що вказані обставини свідчать про можливість свідчать про можливість застосування до неї ст. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 25 лютого 2017 року, о 19 год. 07 хв. у м. Конотопі по вул. Металістів, 2/12 обвинувачена ОСОБА_8 підшукала в мережі Інтернет оголошення ОСОБА_10 про продаж дитячої куртки і, зателефонувавши, запропонувала придбати товар шляхом грошового переказу на банківський рахунок. На що потерпіла, будучи введеною в оману, повідомила ОСОБА_8 номер своєї банківської карти, власні персональні дані. Остання о 20.55 год. продовжуючи злочинні дії, зателефонувала ОСОБА_10 від імені працівника банку та завірила її в наявності грошового переказу. При цьому, повідомивши неправдиву інформацію, що для підтвердження надходження грошей необхідно надати код картки для здійснення онлайн-транзакцій та пароль входу до програмного комплексу, який дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, отримала зазначену інформацію. Після чого о 21.21 год ОСОБА_8 за допомогою комп`ютера через програмний комплекс перевела з рахунку ОСОБА_10 1917,49 грн. на свою сім-карту, а в подальшому за допомогою системи переказів грошових коштів перевела на банківську карту чоловіка ОСОБА_15 , заволодівши таким чином, чужим майном шляхом обману в сумі 1917 грн. 49 коп.

Крім того, 03 березня 2017 року, о 19 год. 49 хв., у АДРЕСА_1 обвинувачена підшукала в мережі Інтернет оголошення ОСОБА_11 про продаж жіночих чобіт і, зателефонувавши, запропонувала придбати товар шляхом грошового переказу на банківський рахунок. На що потерпілий, будучи введеним в оману, повідомив ОСОБА_8 номер своєї банківської карти, власні персональні дані. Остання 04 березня 2017 року, об 11 год.37 хв., продовжуючи злочинні дії зателефонувала ОСОБА_11 від імені працівника банку та завірила його в наявності грошового переказу. При цьому повідомила неправдиву інформацію, що необхідно провести у банкоматі ряд операцій із використанням його банківської карти. ОСОБА_11 близько 14 год. за вказівкою обвинуваченої ввів до банкомату продиктовану комбінацію цифр та виконав ряд транзакцій, чим здійснив переказ зі свого банківського рахунку на власну сім-карту, а також на сім-карту належну ОСОБА_16 8031 грн. 52 коп. О 14 год.14 хв. ОСОБА_8 за допомогою комп`ютера через систему переказів грошових коштів перевела кошти з вказаних сім-карток на банківську карту чоловіка ОСОБА_15 , заволодівши таким чином, чужим майном шляхом обману в сумі 8031,52 грн.

Також, 09.03.2017 р. о 19.40 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_8 підшукала в мережі Інтернет оголошення ОСОБА_12 про продаж хлібопічки і, зателефонувавши, запропонувала придбати товар шляхом грошового переказу на банківський рахунок. На що потерпіла, будучи введеною в оману, повідомила ОСОБА_8 номер своєї банківської карти, власні персональні дані. Остання продовжуючи злочинні дії зателефонувала потерпілій від імені працівника банку та завірила її в наявності грошового переказу. При цьому, повідомивши неправдиву інформацію, що для підтвердження надходження грошей необхідно надати код картки для здійснення онлайн-транзакцій та пароль входу до програмного комплексу, який дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, отримала зазначену інформацію. Після чого о 19 год. 56 хв. ОСОБА_8 за допомогою комп`ютера через програмний комплекс перевела з рахунку потерпілої на свою сім-карту 3300 грн., а потім за допомоги системи переказів грошових коштів з картки на картку перевела на банківську картку чоловіка ОСОБА_15 , заволодівши таким чином, чужим майном шляхом обману в сумі 3300 грн.

Крім того, 25 квітня 2017 року о 19 год. 40 хв. у АДРЕСА_1 обвинувачена підшукала в мережі Інтернет оголошення ОСОБА_13 про продаж дитячого ліжка і, зателефонувавши, запропонувала придбати товар шляхом грошового переказу на банківський рахунок. На що потерпіла, будучи введеною в оману, повідомила ОСОБА_8 номер своєї банківської карти, власні персональні дані. Остання продовжуючи злочинні дії о 20 год.55 хв. зателефонувала потерпілій від імені працівника банку та завірила її в наявності грошового переказу. При цьому, повідомивши неправдиву інформацію, що для підтвердження надходження грошей необхідно надати код картки для здійснення онлайн-транзакцій та пароль входу до програмного комплексу, який дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, отримала зазначену інформацію. Після чого о 21 год. 19 хв. ОСОБА_8 за допомогою комп`ютера через програмний комплекс перевела з рахунку потерпілої на свою сім-карту 2857 грн. 25 коп., а потім за допомоги системи переказів грошових коштів з картки на картку перевела на банківську картку чоловіка ОСОБА_15 , заволодівши таким чином, чужим майном шляхом обману в сумі 2857 грн. 25 грн.

11 травня 2017 року о 21 год. 08 хв. у м. Конотопі по вул.Металістів, 2/12 ОСОБА_8 підшукала в мережі Інтернет оголошення ОСОБА_14 про продаж дитячої куртки і, зателефонувавши, запропонувала придбати товар шляхом грошового переказу на банківський рахунок. На що потерпіла, будучи введеною в оману, повідомила ОСОБА_8 номер своєї банківської карти, власні персональні дані. Остання 12 травня 2017 року, о 18 год. 13 хв. продовжуючи злочинні дії, зателефонувала потерпілій від імені працівника банку та завірила її в наявності грошового переказу. При цьому, повідомивши неправдиву інформацію, що для підтвердження надходження грошей необхідно надати код картки для здійснення онлайн-транзакцій та пароль входу до програмного комплексу, який дозволяє здійснювати банківські операції без відвідування банку, отримала зазначену інформацію. Після чого о 18 год. 21 хв., ОСОБА_8 за допомогою комп`ютера через програмний комплекс перевела з рахунку потерпілої на свою сім-карту 5120 грн. 43 грн., а потім за допомоги системи переказів грошових коштів з картки на картку перевела на банківську картку свекрухи ОСОБА_17 , заволодівши таким чином, чужим майном шляхом обману в сумі 5120 грн. 43 коп.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченою апеляційну скаргу, просили її задовольнити думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та просив вирок міськрайонного суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів, дане кримінальне провадження розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, і доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюються, а отже, в апеляційному порядку не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 в частині незгоди з вироком суду щодо призначеного їй покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, санкцією ч. 3 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На думку колегії суддів вимоги вищезазначеного закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Зокрема, як вбачається з оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини-інваліда, хворобливий стан обвинуваченої та її чоловіка, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим, крім того, судом встановлено обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину.

Таким чином, судом було належним чином враховано всі обставини кримінального провадження, у тому числі й ті, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі.

При цьому, саме з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, суд прийшов до висновку, з яким також погоджується і колегія суддів, про можливість призначення обвинуваченій покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, і перейшов до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також, враховуючи висновок органу пробації щодо існування високої ймовірність вчинення останньою повторного кримінального правопорушення, думку потерпілих, які не мали до обвинуваченої претензій матеріального характеру, однак, за вчинення шахрайських дій просили призначити покарання в повному обсязі, суд вірно призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, що знайшло своє відображення у вироку і спростовує доводи апеляційної скарги про те, що суд не вмотивував свої висновки про можливість виправлення останньої лише в умовах ізоляції від суспільства.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що злочини було вчинено нею внаслідок скрутного становища в її сім`ї, оскільки через стан здоров`я їй важко працевлаштуватися, то колегія суддів не може визнати їх такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки вона, будучи повнолітньою та працездатною особою повинна організувати своє життя таким чином, щоб забезпечувати себе хоча б в мінімально необхідних потребах, а не вирішувати свої проблеми за рахунок інших осіб, незаконно заподіюючи їм шкоду.

При цьому, посилання обвинуваченої на те, що суд недостатньо врахував стан її здоров`я, який в умовах ізоляції від суспільства ще більше погіршиться, колегія суддів вважає безпідставними, з врахуванням того, що вчиняючи умисний злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність, ОСОБА_8 сама не врахувала вказаних обставин. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних із закладу охорони здоров`я на підтвердження того, що ОСОБА_8 позбавлена можливості утримуватися в умовах ізоляції від суспільства через свій стан здоров`я і апеляційному суду такі докази також надані не були.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, яке відповідає його меті, обране у відповідності до принципів індивідуалізації, законності, справедливості, і апеляційна скарга не містить переконливих доводів, які б спростували висновки суду щодо призначення останній покарання саме в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та звільнення її від відбування призначеного судом першої інстанції покарання, з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а її апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4