Єдиний унікальний номер 233/3918/17
Номер провадження 11-кп/775/359/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені апеляційного суду Донецької області у місті Бахмуті апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0001018 від 19 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2017 року

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, одружений, має середню спеціальну освіту, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

визнано винним за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Стягнуто на користь ОСОБА_8 матеріальні збитки у розмірі 600 гривень, вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_7 30 липня 2017 року, приблизно о 03 години 00 хвилин, разом з ОСОБА_8 знаходилися за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи у зальній кімнаті зазначеної квартири, заснув у кріслі, тримаючи при собі належну йому сумку з речами та документами.

30.07.2017 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході слідства встановити не надалося можливим, у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який останній, скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснув, взяв належну ОСОБА_8 сумку, оглянув її та знайшов банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_8

30.07.2017 року, приблизно о 05 годині 35 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , який достовірно знав пароль до банківської картки, належної ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, дістав вказану банківську карту з бокової кишені, належної ОСОБА_8 сумки та з метою викрадення грошових коштів, попрямував до банкомату ПриватБанку, розташованого біля магазину «Браво» за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 16.

30.07.2017 року о 06 годині 03 хвилини, ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань у банкоматі ПриватБанку за вищевказаною адресою, шляхом вводу відомого йому паролю до карти ОСОБА_8 ,, зняв з карткового рахунку та викрав грошові кошти загальною сумою 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 повернувся за місцем свого мешкання, та повернув банківську карту № НОМЕР_1 до сумки ОСОБА_8 , поклавши її у бокову кишеню. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гри.

Крім того, ОСОБА_7 29.07.2017 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства встановити не надалося можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю знайомою ОСОБА_9 , яка відпочивала у спальні, побачив на підвіконні вказаної кімнати ключі від квартири останньої. В цей момент у ОСОБА_7 , який знав адресу за якою мешкає ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення майна з квартири останньої, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_9 спить, та за його діями ніхто не спостерігає, з метою вчинення крадіжки з квартири останньої, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу викрав ключі від квартири ОСОБА_9 , які для останньої матеріальної цінності не представляють.

29.07.2017 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_9 , прийшов до квартири останньої, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою раніше викрадених ключів відкрив вхідні двері та проник до квартири, де оглянувши кімнати, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зі спальної кімнати, викрав наступне майно: мобільний телефон «Samsung Galaxi S2 GT-I9100»,imei НОМЕР_2 , вартістю 1041,67 грн; мобільний телефон «Farreri W8», imei НОМЕР_3 , вартістю 666 грн; жіночу сукню, вартістю 475 грн.

Після скоєння злочину ОСОБА_7 , з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2182,67 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання звільнивши від його відбування. На обґрунтування своїх вимог вказує, що через правову необізнаність його та потерпілих при розгляді кримінального провадження не було долучено заяви потерпілих про добровільне відшкодування збитків, також потерпілі не мають жодних претензій та просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Крім того просить врахувати, що він активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається, добровільно компенсував завдану шкоду, раніше не судимий, на обліку ніде не перебуває, заходи адміністративного впливу не застосовувались, за місцем мешкання характеризується добре. Зазначає, що він не є небезпечним для суспільства та його виправлення можливе буз ізоляції від суспільства.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначив, що на момент винесення вироку шкода потерпілим відшкодована не була, крім того потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов, та просив призначити суворе покарання. Також в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 просила обвинуваченого наказати суворо, оскільки збитки їй не відшкодовані. Пом`якшуюча обставина активне сприяння розкриттю злочину, яку зазначає обвинувачений, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні в суді першої інстанції. Вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим та відсутні підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій ніким не оспорюються, тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так судом першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_7 враховано те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, на обліку у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того судом враховано позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка просила визначити ОСОБА_7 суворе покарання.

На думку колегії суддів, при ухвалені вироку судом не дотримані зазначені вимоги, оскільки не в повній мірі враховані фактичні обставини та характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку та всі відомості про особу обвинуваченого та призначене покарання ОСОБА_7 за своїм розміром неможна визнати справедливим в розумінні ст. 414 КПК України, в наслідок його суворості.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 повністю визнав вину, щиро розкаявся, має постійне місце мешкання, характеризується посередньо, раніше не судимий, має на утримані малолітню дитину 2012 року народження, потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 добровільно відшкодував завдані збитки, та останні просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, про що свідчать розписки (а.п. 105, 106, 141) на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до висновку досудової доповіді Костянтинівського МРВ з питань пробації, враховуючи середній рівень ризику ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи нові позитивні дані щодо ОСОБА_7 , суспільну небезпеку скоєного злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, щире каяття у скоєному та скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, умови життя обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність утриманців, колегія суддів вважає, можливим пом?якшити покарання.

За змістом ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Вказані обставини колегія суддів знаходить таким, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з урахуванням того, що своєю суспільно небезпечною поведінкою не становить значну суспільну небезпеку, дають підстави для визначення іншого, більш м`якого покарання, не визначеного санкцією ст. 186 ч. 2 КК України, а саме у виді обмеження волі, застосувавши при цьому ст. 69 КК України.

Визначивши у вказаний спосіб покарання із застосуванням ст. 69 КК України і, враховуючи вимоги ст. ст. 65, 66 КК України, колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння та буде справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи в сукупності всі вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання слід змінити, задовольнивши частково апеляційну скаргу обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404; 405; 407; 414; 418; 419КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим

за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді: