Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року,
в с т а н о в и л а :
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, та задовольнити його скаргу, посилаючись на те, що у своїй скарзі він оскаржував бездіяльність прокурора щодо порушення передбачених ст. 220 КПК України строків надання відповіді на його клопотання про вчинення процесуальних дій.
Апелянт зазначав, що прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , розглянувши його клопотання від 12 червня 2018 року про здійснення процесуальних дій у порядку ст. 93 КПК України, прийняв невмотивовану постанову від 14 червня 2018 року про часткову відмову в задоволенні клопотання. Однак вказану постанову йому вручено прокурором лише 18 червня 2018 року, що на думку апелянта, свідчить про порушення прокурором вимог ст. 220 КПК України.
Крім того, апелянт зазначав, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді отримав 19 липня 2018 року, тоді як звернувся з апеляційною скаргою 23 липня 2018 року, а тому строк апеляційного оскарження нею не пропущений.
У судове засідання прокурор не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів судового провадження, дані про вручення ОСОБА_5 копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018року у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_5 отримав 19 липня 2018 року, тоді як подав апеляційну скаргу 23 липня 2018 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
14 червня 2018 року прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 прийнято постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 12 червня 2018 року в частині проведення слідчих дій процесуальним керівником, а в частині подальшого розгляду клопотання направлено слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження та розгляду в порядку ст. 220 КПК України.
03 липня 2018 року ОСОБА_5 звернувся зі скаргою у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на бездіяльність прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та зобов`язати його надати запитувану інформацію.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя виходив з того, що положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження бездіяльності прокурора під час досудового розслідування з підстав, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_5 .
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як убачається із матеріалів судового провадження, прокурором при розгляді клопотання ОСОБА_5 від 12 червня 2018 про вчинення процесуальних дій, виконано вимоги ст. 220 КПК України, та у відповідності до ч. 2 ст. 220 КПК України винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про вчинення процесуальних дій.
Враховуючи те, що вимоги скарги ОСОБА_5 фактично полягають у незгоді із постановою прокурора про відмову у задоволенні клопотання, поданого у порядку ст. 220 КПК України, та у зобов`язанні прокурора до вчинення дій, що не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що прокурор вручив йому постанову про відмову у задоволенні клопотання лише 18 червня 2018 року, що на думку апелянта, свідчить про порушення прокурором вимог ст. 220 КПК України, є безпідставними. Положеннями ст. 220 КПК України не регламентовано строк вручення прокурором постанови за результатами розгляду клопотання, а тому такий строк не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування.
Встановлений ч. 1 ст. 220 КПК України триденний строк розгляду клопотання ОСОБА_5 від 12 червня 2018 року про вчинення процесуальних дій прокурором не порушено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про відмову у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :

_____________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3