ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000637 від 24.04.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , законного представника потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знав про те, що за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2016 він зобов`язаний до щомісячної сплати аліментів на утримання дитини, а саме сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_5 , починаючи з 18.02.2016 року.
Однак, ОСОБА_3 , умисно, порушуючи ч. 2 ст. 51, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 01.09.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , у період з 01 вересня 2017 року до 01 серпня 2018 року, не бажаючи сплачувати аліменти на дитину, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не працевлаштовувався, до центру зайнятості не звертався, життям дитини не цікавився, іншої матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_5 на утримання дитини не надавав.
Також, обвинувачений ОСОБА_3 на неодноразові виклики Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, попередження про необхідність явки та надання державному виконавцю довідки з місця роботи, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів, попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від виплати аліментів, передбачену ст. 164 КК України, не реагував, в результаті чого у обвинуваченого ОСОБА_3 утворилась заборгованість по виплаті аліментів, за період часу з 01.09.2017 року по 01.08.2018 року на загальну суму 19540,18 гривень, а саме: 2017 рік: вересень - 1776 грн. 38 коп., жовтень - 1776 грн. 38 коп., листопад - 1776 грн. 38 коп., грудень - 1776 грн. 38 коп.. 2018 рік: січень - 1776 грн. 38 коп., лютий - 1776 грн. 38 коп., березень - 1776 грн. 38 коп., квітень - 1776 грн. 38 коп., травень - 1776 грн. 38 коп., червень - 1776 грн. 38 коп., липень - 1776 грн. 38 коп.
Загальна сума заборгованості за період з 01.09.2017 року по 01.08.2018 року складає 19540,18 гривень.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що від шлюбу з ОСОБА_5 має сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти та іншу матеріальну допомогу на утримання останнього тривалий час не сплачував та не надавав допомоги.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги не надає та у вихованні їх спільного сина а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 участі не бере.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, законного представника потерпілого, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. До обставин що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1