Єдиний унікальний номер 725/3215/17
Номер провадження 1-кп/725/176/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених та адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

потерпілої ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням № 0000512 стосовно:

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4, 304 ч 1 КК України.

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянин України, освіта середня, не працює, в силу ст. 89 КК України-раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України,

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, станом на квітнень 2017 року-учень 11 класу ЗОШ № 16, мешканець АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України,

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_5 (мешкає там же), українця, громадянина України, освіта середня, станом на квітень 2017 року працював вантажником на ТОВ «Болена», раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і неповнолітній ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи спільно за попередньою домовленістю, на території паркової зони позаду провулку Смотрицького в м. Чернівці, грубо порушуючи громадський порядок, зухвало, безпричинно увірвались до місця, де проводили відпочинок ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 .

Не пояснюючи своїх дій, з хуліганських спонукань, за відсутності будь-якого приводу ОСОБА_14 , використовуючи заздалегідь приготовану для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну палицю наніс ОСОБА_18 удар по голові, спричинивши відкритий перелом кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку.

ОСОБА_15 , ОСОБА_14 і неповнолітній ОСОБА_16 стали наносити ногами і руками удари по різних частинах тіл ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , який отримавши від ОСОБА_14 удар дерев`яною палкою по голові лежав на землі. ОСОБА_15 , наносячи удари ОСОБА_11 завдав останньому три удари ногою в живіт, спричинивши умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння - розрив селезінки.

ОСОБА_17 під час цих дій і не приймаючи в них участі підбіг до ОСОБА_20 та використовуючи заздалегідь приготовану для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну палку став наносити удари по спині і ногах ОСОБА_12 . До побиття ОСОБА_12 приєднався неповнолітній ОСОБА_16 , який неодноразово наносив удари останньому по спині ногами і руками .

В результаті таких дій ОСОБА_11 було спричинено наступні тілесні ушкодження:

-синці обличчя;

-садна:кутоподібної форми на чолі зліва, на лівому передпліччі по ліктьовій поверхні; в кількості 7 по передній поверхні лівої гомілки в середній третині; на грудній клітині;

-струс головного мозку;

-розрив селезінки.

Розрив селезінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Решта відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Всі тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, від не менш як 14 ти кратної травмуючої дії. Не виключається можливість їх виникнення у строки і за наведених вище обставин. (т.1.а. 266)

За вказаних обставин і у вказаному місці та часі потерпілому ОСОБА_12 обвинуваченими ОСОБА_17 і неповнолітнім ОСОБА_16 були спричинені легкі тілесні ушкодження:

-синці:навколо правого ока; в ділянці правої щоки; в ділянці верхньої губи зліва; в ділянці нижньої губи зліва; в скроневій ділянці зліва; в скронево-тім`яній ділянці зліва; в тім`яно-потиличній ділянці зліва; в ділянці спинки носа; по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу; по задньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; в ділянці спини справа по ходу проекції 7-8 ребер; в ділянці спини зліва в проекції нижнього кута лівої лопатки; по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу.

-синець з садном по передньо-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині.

-садна: по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го пальця; по внутрішній поверхні основної фаланги 4-го пальця лівої кисті.

Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за одним в короткий проміжок часу в результаті не менш як шістнадцятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо від ударів руками, ногами чи тупими предметами (дерев`яними палицями), по строку та обставинам можуть відповідати вказаним обставинам і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а. 91-92).

ОСОБА_18 за описаних вище обставин і вказаними вище особами у різний спосіб були нанесені наступні тілесні ушкодження:

-синці розташовані : на внутрішній поверхні в середній та нижній третинах правого стегна, у кількості не менше 10-и, які зливаються між собою; на передній поверхні у верхній третині лівої гомілки. Ці тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів або при ударах об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

-синці розташовані: на лівій пара орбітальній ділянці; на правій пара орбітальній ділянці.

-перелом пальцевидних втиснень лобної кістки зліва, ромбовидної форми, розташований паралельно гребеню решітчастої кістки на 0,5 см лівіше від нього.

-лінійний перелом лобної кістки, який розташований на 0,2 см вище переднього кута попереднього перелому, який починається в передній черепній ямці зліва, проходить гребінь решітчастої кістки, переходить на передню черепну ямку справа, де сліпо закінчується, орієнтований на 3-6 години умовного циферблату годинника.

-забій головного мозку.

-епідуральна гематома лівої лобно-скроневої ділянки. Описані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті, виникли від одноразової травмуючої дії.

Всі виявлені на тілі ОСОБА_18 , окрім тих, що отримані внаслідок медичних маніпуляцій, тілесні ушкодження виникли від не менш як 13-ти кратної травмуючої дії тупих (тупого), твердих (твердого) предметів (предмету). Легкі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_18 виникли від не менш як 12-ти кратної травмуючої дії твердих тупих предметів (предмета).

ОСОБА_18 , як і інші потерпілі був доставлений до медичного закладу, проте 15 травня 2017 року настала його смерть від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку та розвитком під оболонкових крововиливів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 296 ч 4, 121 ч. 2, 304 ч. 1 КК України визнав в частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_21 . В решті пред`явленого обвинувачення заперечив свою винуватість та пояснив, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_22 він мав зустрітися з нею 16.04.2017 року. Вона близько 20 години вечора повинна була прийти до нього.

Коли ОСОБА_19 не прийшла, він зателефонував на її мобільний телефон, проте відповів чоловічий голос. Він ( ОСОБА_23 ) почав нервувати, зателефонував ОСОБА_24 , коли зустрілись попросив піти з ним подивитись де ОСОБА_19 . ОСОБА_17 погодився. ОСОБА_16 був присутній при цій розмові і пішов з ними. ОСОБА_15 також вирішив іти з ними. Особисто він не запрошував ОСОБА_16 йти з ними. Він (обвинувачений) був обізнаний про те, що ОСОБА_16 на той час був неповнолітнім. В подальшому під час допиту судом визнав, що організував ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 йти з ним до місця, де відпочивала ОСОБА_19 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_18 .

Близько 21 години вечора 16.04.2017 року вони вчотирьох (обвинувачені) підійшли до місця відпочинку ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 - напівзруйнованого приміщення в лісопарковій зоні в районі «Кемпінгу».

Він взяв в руки палицю, увійшов до вказаного місця і відразу став наносити удари по тілу ОСОБА_25 . Зазначив, що наніс 1 удар палицею по спині і передпліччю, руками бив по животу, обличчю. Взагалі наніс 12-13 ударів. Так вчинив тому, що бачив в руках у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 палки.

Після цього він почув, як ОСОБА_26 йому крикнув : «Досить!». Він ( ОСОБА_23 ) припинив свої дії. Не бачив в руках своїх товарищів ніяких предметів.

Особисто взяв палицю для самозахисту.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_15 пояснив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України визнає частково, оскільки наносив тілесні ушкодження ОСОБА_27 . Зокрема визнав, що наніс три удари ногою в живіт ОСОБА_25 , від чого ймовірно у того стався розрив селезінки.

Додав, що 16 квітня 2017 року запросив до себе в гості ОСОБА_28 . Разом з ним ( ОСОБА_29 ) в квартирі вже знаходився ОСОБА_16 . Прийшов ОСОБА_14 та попросив мотоцикл. Пояснив, що мав зустрітися з ОСОБА_30 , але вона знаходиться в компанії з іншими хлопцями. Коли ОСОБА_14 повернувся, то розповів де знаходиться ОСОБА_31 та запропонував піти з ним , щоб забрати її з тієї компанії.

На той час поруч з ними (обвинуваченими) був ОСОБА_17 . Отже всі вони погодились іти з ОСОБА_14 за ОСОБА_22 . Коли підходили до місця, де вона відпочивала в іншій компанії, ОСОБА_14 підняв з землі дві палки. Одну дав ОСОБА_17 , а іншу залишив собі.

ОСОБА_14 першим увійшов до напівзруйнованого приміщення, де разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_18 знаходилась ОСОБА_31 і наніс один удар палицею по голові ОСОБА_18 . Від цього ураду ОСОБА_18 впав і ОСОБА_14 підбіг до ОСОБА_32 та став з ним боротися. Він ( ОСОБА_15 ) в цей час наніс ОСОБА_21 три удари ногою в живіт і грудну клітину. ОСОБА_16 наніс ОСОБА_11 біля двох ударів кулаком по обличчю. Синявському ОСОБА_33 наносили удари ОСОБА_17 і ОСОБА_16 .

Допитаний судом неповнолітній ОСОБА_16 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України визнав частково. Пояснив, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_21 і ОСОБА_34 . В решті обвинувачення винним себе не визнав.

Пояснив, що ОСОБА_14 був обізнаний про його неповноліття. 16.04.2017 року ОСОБА_14 особисто його не просив іти до місця, де відпочиває ОСОБА_31 . Він пішов з ОСОБА_14 і іншими обвинуваченими до того місця з власної ініціативи.

Перед тим, як увійти до того місця він підняв і тримав у руці для самозахисту «штахетник» приблизною довжиною 50-60 сантиметрів і шириною 10 сантиметрів. ОСОБА_14 мав брус довжиною до 1 метра. ОСОБА_17 і ОСОБА_15 не мали в руках сторонніх предметів.

Першим до місця відпочинку ОСОБА_35 увійшов ОСОБА_14 . За ним увійшов він (неповнолітній ОСОБА_36 ), а потім ОСОБА_17 і ОСОБА_15 .

Після того, як зайти, ОСОБА_14 наніс один удар палицею по руках ОСОБА_18 і відразу другий удар по голові ОСОБА_18 , від якого останній впав.

Він ( ОСОБА_36 ) підбіг до ОСОБА_37 і наніс приблизно 3 удари, з яких 1 удар по ногам, а решту по спині. ОСОБА_38 йому ударів не наносив. Що в цей час робила решта обвинувачених він не бачив. ОСОБА_38 свідомість не втрачав. Йому (обвинуваченому) із тих, на кого вони напали ніхто не погрожував. Конфлікт тривав приблизно три хвилини. ОСОБА_39 підійшла до нього і попросила припинити свої дії. В цей момент він побачив бійку, але хто кого бив він описати не може. ОСОБА_18 і ОСОБА_40 лежали на землі, коли він, ОСОБА_14 , ОСОБА_17 і ОСОБА_15 покидали місце, де потерпілі до цього відпочивали.

На уточнюючи питання і деталізуючи обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілим неповнолітній ОСОБА_16 зазначив, що ОСОБА_17 наніс один удар палицею по ногах ОСОБА_20 . Він ( ОСОБА_36 ) одночасно з ОСОБА_17 наніс ОСОБА_34 5 ударів ногами по спині, коли той сидів. ОСОБА_15 наніс ногою два три удари по лівій частині тулуба ОСОБА_32 , коли той лежав на землі, а ОСОБА_14 наніс два удари по голові ОСОБА_18 .. Особисто він ОСОБА_18 не бив.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_17 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України визнав частково, зокрема в тому, що заподіяв ОСОБА_41 легкі тілесні ушкодження.

Зазначив, що раніше ОСОБА_37 не знав і не бачив. З ОСОБА_30 знайомий. Вона зустрічалась з ОСОБА_42 . Знає, що вони мали намір одружитись.

16 квітня 2017 року ОСОБА_15 запросив його до себе в гості святкувати «Великдень». Він прийшов до ОСОБА_15 приблизно о 16 годині вказаного дня за адресою: провулок Смотрицького, 99 в м. Чернівці.

В той день він і ОСОБА_14 спиртні напої не вживали. ОСОБА_14 , який також знаходився в гостях у ОСОБА_15 відлучався від їх компанії . Їздив у своїх справах на мотоциклі.

Після того, як вони зорганізувалися йти до місця, де відпочивала ОСОБА_31 з іншими хлопцями, першим на майбутнє місце події увійшов ОСОБА_14 і наніс удар ОСОБА_18 . Після бійки з хлопцями він не чув, щоб ОСОБА_14 пропонував ОСОБА_43 іти з ним. Перед тим, як увійти до місця відпочинку майбутніх потерпілих, ОСОБА_14 наказав йому підняти і взяти з собою палку. Він взяв «штахетину». Аналогічний предмет взяв з собою ОСОБА_14 .

Цивільні позови, що заявлені потерпілими обвинувачені не визнали. Цивільний позов, заявлений прокуратурою до ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 про стягнення на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації витрат, пов`язаних із стаціонарним лікуванням потерпілих ОСОБА_18 і ОСОБА_11 в сумі 71955 гривень 92 копійок вказані обвинувачені не визнали.

Не дивлячись на часткове визнання усіма обвинуваченими своєї вини і надання ними пояснень, які суд в певних частинах сприймає як такі, що направлені на відведення вини кожного з них від причетності до нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_18 , яке в подальшому призвело до смерті останнього, суд приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження, зібрані під час досудового розслідування і докази, досліджені і здобуті під час судового засідання, підтверджують причетність всіх обвинувачених до описаних вище подій, надають можливість розмежувати конкретні протиправні дії, вчинені кожним з обвинувачених по відношенню до потерпілих.

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що він наприкінці березня-початку квітня 2017 року познайомився з ОСОБА_30 , яка проходила стажування в магазині «Сотня» по вул. Січових Стрільців (колишня Московської Олімпіади) в м. Чернівці. У цьому магазині він працював продавцем. ОСОБА_14 приходив до ОСОБА_19 і заважав їй працювати. Він робив зауваження ОСОБА_19 та пояснював ці обставини ОСОБА_14 , який ніяким чином не реагував.

За час стажування вони з ОСОБА_19 здружилися і тому спланували на 16.04.2017 року спільний відпочинок з приводу святкування «Великодня».

Місце відпочинку на 16.04.2017 року визначила ОСОБА_19 . Це місце знаходиться у лісопосадці району «Кемпінг» в м. Чернівці за тролейбусною зупинкою маршруту № 4. Там знаходиться закинутий стадіон та будівля.

На визначеному і описаному місці відпочинку вони були біля 16 години дня 16.04.2017 року. Поруч з цим місцем він бачив кількох людей з маленькою дитиною, які проводили вільний час у тій місцевості. Повз них на мотоциклі проїхав ОСОБА_14 . Він двічі в той вечір проїжджав поруч. З ними в компанії були ОСОБА_18 і ОСОБА_12 .

Приблизно о 23 годині 16 квітня 2017 року, коли вони усією компанією знаходились біля вогнища в закинутій зруйнованій будівлі у вказаній лісосмузі він побачив поруч з собою ОСОБА_14 , отримав від нього удар і втратив свідомість. Пам`ятає, що удар отримав дерев`яним брусом по лівій частині обличчя. Коли прийшов до тями, то побачив ОСОБА_18 , який лежав на землі. Його (Варварича) обличчя було в крові. Він запитав у ОСОБА_44 про те, що сталося і той пояснив, що невідомі особи били ОСОБА_18 по голові і по тілу.

Особисто він ( ОСОБА_11 ) пригадує, як йому було нанесено один удар по голові. Під час подій, що відбувалися він епізодично приходив до тями і відчув удар ногою по тілу та ще один удар по голові.

Після того як він остаточно прийшов до свідомості, бачив, як ОСОБА_18 лежав на землі і стогнав. ОСОБА_38 намагався йому (Варваричу) допомогти. У ОСОБА_20 він бачив на обличчі синці. Він ( ОСОБА_11 ) разом з ОСОБА_19 викликали швидку медичну допомогу і пішли її зустрічати.

В результаті нападу і побиття у нього стався розрив селезінки та йому було заподіяно струс головного мозку.

Підтримав цивільний позов до ОСОБА_14 в частині відшкодування 11000 гривень матеріальної шкоди. Відмовився від позовних вимог в частині відшкодування ОСОБА_14 100000 грн. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона поховала свого двадцятирічного сина ОСОБА_18 , який 16 квітня 2017 року разом із друзями пішов святкувати «Великдень». ОСОБА_18 був дуже спокійний і неагресивний. Працював. Спиртними напоями не зловживав.

16.04.2017 року о 22 годині 30 хвилин на її мобільний телефон зателефонували з телефона ОСОБА_18 . То телефонувала особа, яка представилась лікарем і повідомила, що ОСОБА_45 везуть в лікарню. Вона зрозуміла, що її син без свідомості. Зазначила, що ОСОБА_14 частково відшкодував витрати на лікування її сина в сумі 30 тисяч гривень, тому претензій до ОСОБА_14 вона не має. Змінила позовні вимоги і просила стягнути в рівних частках по 30 тисяч гривень моральної шкоди з ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , завданих ними внаслідок побиття її покійного сина. Відмовилась від цивільного позову, заявленого до ОСОБА_17 .

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_38 пояснив, що усі чотири особи, які 16.04.2017 року здійснили напад на нього, ОСОБА_11 і ОСОБА_18 знаходяться у судовій залі. Станом на 16.04.2017 року він був знайомий лише з ОСОБА_14

16.04.2017 року приблизно о 15 годині дня він, ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 приїхали на «Кемпінг» в м. Чернівці. Місце, де вони влаштували відпочинок має вільний доступ, нічим не загороджене. Поруч з ними відпочивала інша компанія молодих людей, які пішли звідти приблизно о 17 годині 16.04.2017 року.

За час відпочинку сторонні особи до них не підходили. Потім, з слів ОСОБА_11 і ОСОБА_19 , йому стало відомо, що до місця, де вони розташувались 2 рази приїжджав ОСОБА_46 .

Біля 22 години вечора 16.04.2017 року він сидів перед вогнищем разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 і відчув удар по спині. Він впав але його продовжили бити. Нанесли 6-7 ударів по тулубу і один удар по обличчю. Він бачив, як ОСОБА_14 сидить на ОСОБА_11 . У світлі вогнища він бачив три силуети. Знає, що його били по спині дерев`яним бруском довжиною приблизно 1 метр і це робив ОСОБА_17 . Останній бив тільки його і до ОСОБА_18 не наближався. Потім він бачив цей брусок. Він бачив, як ОСОБА_14 бив ОСОБА_11 . Він ( ОСОБА_12 ) намагався підвестися, але йому було нанесено удар ногою в обличчя, від якого він знову впав.

Побиття його та його товаришів тривало приблизно 5 хвилин. Коли все закінчилось він підбіг до ОСОБА_18 . У ОСОБА_45 було розбите обличчя, з носа текла кров, йому було дуже погано. ОСОБА_19 викликала швидку медичну допомогу. Хто саме бив ОСОБА_18 він не бачив.

До обвинувачених претензій не має. В результаті нанесення ударів, йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців і гематом на різних частинах тіла. Шкода, яка йому була завдана, відшкодована ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_47 -мати ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що її син та ОСОБА_38 двоюрідні брати. Ввечері 16.04.2017 року вона у телефонному режимі від сина дізналася, що його побили і вирушила до лікарні. В лікарні вона бачила ОСОБА_18 , якого знала раніше. Вказала, що через наявні тілесні ушкодження, ОСОБА_18 було важко впізнати

Допита судом свідок ОСОБА_19 пояснила, що у 2016 році вона зустрічалась із ОСОБА_14 . Стосунки припинили у листопаді 2016 року.

Весною 2017 року вона відпочивала в районі «Кемпінгу» в м. Чернівці разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_18 . Святкували «Великдень».

Біля 22 години 20 хвилин вона разом з ОСОБА_48 сиділи поруч навпроти багаття. З боку знаходились ОСОБА_49 і ОСОБА_50 . В цей момент до місця, де вони вчотирьох сиділи забіг ОСОБА_14 і відразу підбіг до ОСОБА_18 та ОСОБА_11 . Вона бачила у ОСОБА_14 в руках дерев`яну палку. Бачила, як ОСОБА_14 ударив ОСОБА_11 , від чого той впав. За ОСОБА_14 забігли ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15

ОСОБА_17 та ОСОБА_16 також тримали в руках дерев`яні палки. У світлі від багаття вона побачила в руках ОСОБА_15 гайковий ключ.

ОСОБА_17 оббіг її з боку спини, забіг за спину ОСОБА_20 і палкою став наносити удари по спині ОСОБА_12 . Таких ударів було біля чотирьох. Хтось з нападників ударив ОСОБА_12 ногою в обличчя.

Потім вона побачила, що ОСОБА_18 і ОСОБА_11 лежать на землі, а ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 б`ють їх. Вона чітко бачила, як ОСОБА_14 б`є ОСОБА_11 ногами і палкою. Вона стала відштовхувати ОСОБА_17 від ОСОБА_20 . Саме в цей момент хтось пробіг повз неї і ударив ОСОБА_51 по обличчю. Описані події тривали приблизно 10 хвилин.

Знає, що від отриманих ударів у ОСОБА_25 болів бік, а ОСОБА_18 лежав і не піднімався. Вона особисто викликала швидку медичну допомогу і разом з ОСОБА_52 побігла її зустрічати.

Свідок ОСОБА_53 допитана судом показала, що 16.04.2017 року її було запрошено працівниками поліції в якості понятої. Вона приблизно о 23 годині вечора поїхала з поліцейськими на «Кемпінг» у закинуте місце. Там працівниками поліції були оглянуті і вилучені два каміння, на яких вона чітко бачила сліди крові. Також з того місця була вилучена дерев`яна палка довжиною приблизно 1 метр. На ній також були сліди крові.

Свідок ОСОБА_54 в судовому засіданні пояснив, що працює автозаправником на АЗС біля «Кемпінгу» і в ночі після свята «Пасхи» у 2017 року його запросили бути понятим при огляді місця події. Він погодився і на місці, куди його привели працівники поліції, яке знаходиться на приблизній відстані в 1 кілометр від АЗС, де він працює, він бачив сліди крові та залишки їжі.

Судом були досліджені докази, зібрані під час досудового розслідування, документи, відеозаписи слідчих дій, зокрема:

-протокол огляду місця події від 17.04.2017 року (час 01:00 по 01:30) з таблицею ілюстрацій (т.1 а.67-74);

-протокол додаткового огляду місця події від 17.04.2017 року (час 12:40 по 14:20) з таблицею ілюстрацій (т.1 а.75-88)

-висновок експерта №634, відповідно до якого, на зіскобі речовини бурого кольору, який вилучено з грунту на стежці в парковій зоні по вул. Смотрицького в м. Чернівці знайдено кров людини. При встановленні групової належності крові знайдено антиген В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові ОСОБА_55 , наприклад ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , або цих осіб разом (т. 1 а. 122-124);

-висновок експерта № 635, відповідно до якого на добровільно виданій обвинуваченим ОСОБА_14 куртці, в яку він був одягнутий 16.04.2017 року наявні плями бурого кольору, в яких знайдено кров людини. При встановленні групової належності крові знайдено антигени А та В. Кров може походити від осіб, що містять в своїй груповій характеристиці антигени А та В. В даному випадку плями могли утворитися за рахунок змішування крові ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 в різних комбінаціях змішування (т. 1 а. 128-130);

-висновок експерта № 636, відповідно до якого на добровільно виданих обвинуваченим ОСОБА_15 джинсах, в які він був одягнутий 16.04.2017 року наявні плями бурого кольору, в яких знайдено кров людини. При встановленні групової належності крові знайдено антигени А та В. Кров може походити від осіб, що містять в своїй груповій характеристиці антигени А та В. В даному випадку плями могли утворитися за рахунок змішування крові ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 в різних комбінаціях змішування (т. 1 а. 134-136);

-висновок експерта № 637, відповідно до якого на добровільно виданих обвинуваченим ОСОБА_16 джинсах, в які він був одягнутий 16.04.2017 року наявні плями бурого кольору, в яких знайдено кров людини. При встановленні групової належності крові знайдено антигени А та В. Кров може походити від осіб, що містять в своїй груповій характеристиці антигени А та В. В даному випадку плями могли утворитися за рахунок змішування крові ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 в різних комбінаціях змішування (т. 1 а. 140-142);

-висновок експерта № 638, відповідно до якого на добровільно виданому одязі ОСОБА_17 , в якому він перебував 16.04.2017 року, зокрема камуфляжних штанах, спортивній кофті, кросівках, плям, схожих на кров не знайдено (т. 1 а. 145-147);

-висновок експерта № 641, відповідно до якого на фрагменті деревини, що була вилучена 17.04.2017 року під час огляду місця події біля стіни будівлі в парку по вул. Смотрицького в м. Чернівці знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_11 (т.1 а. 158-160);

- висновок експерта № 642, відповідно до якого в плямах бурого кольору на цеглі, що була вилучена 17.04.2017 року під час огляду місця події в лісопосадці між вулицями Московської Олімпіади, 5 та Троянівською в м. Чернівці знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_12 , ОСОБА_18 (т.1 а. 163-165);

- висновок експерта № 643, відповідно до якого в плямах бурого кольору на цеглі, що була вилучена 17.04.2017 року під час огляду місця події в лісопосадці між вулицями Московської Олімпіади, 5 та Троянівською в м. Чернівці знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_11 (т.1 а. 168-170);

- висновок експерта № 644, відповідно до якого в плямах бурого кольору на фрагменті блоку, що був вилучений 17.04.2017 року під час огляду місця події в лісопосадці між вулицями Московської Олімпіади, 5 та Троянівською в м. Чернівці знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_11 (т.1 а. 173-175);

-висновок експерта № 57, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті правої і лівої рук ОСОБА_15 виявлено білок людини і знайдено нетравматичного походження епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена.

При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А та В в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_15 і антиген А в піднігтьовому вмісті лівої руки. Антиген А є властивим для самого ОСОБА_15 , антиген В є для нього чужорідним і може походити за рахунок домішки клітинних елементів від осіб з такими групами крові В(ІІ) та АВ (ІY), що не виключає походження клітин від потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 (т. 1 а. 196-198);

-постанова про визнання речовими доказами речей, що були оглянуті :

-зіскоб, поміщений в паперовий конверт експертизи № 634;

-фрагмент деревини, вміщений в пакет (експертиза № 639);

-дерев`яна палиця, поміщена в пакети (екпертиза № 640);

-дерев`яна палиця, із нашаруванням речовини булого кольору, поміщена в пакети (експертиза № 641);

-цегла № 1 і № 2 з нашаруванням речовини бурого кольору (експертизи № 642 і № 643);

-фрагмент блоку білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору (експертиза № 644);

-змиви з рук (експертизи № 630, 631, 632, 633);

-зрізи нігтів пальців рук (експертизи №54, 55);

-належні ОСОБА_56 чоловічі камуфляжні штани, чоловіча спортивна кофта та чоловічі кросівки (експертиза № 638);

-належні ОСОБА_14 чоловічі спортивні штани, чоловіча куртка з плямами речовини бурого кольору та чоловічі кросівки (експертиза№ 635);

-належні ОСОБА_16 джинси з плямами бурого кольору, футболка, кросівки (експертиза № 637);

-належні ОСОБА_15 джинси з плямами бурого кольору та кросівки (експертиза № 636);

-протокол проведення слідчого експеримента за участі потерпілого ОСОБА_11 із застосуванням безперервного відеозапису. ОСОБА_11 на місці події вказав на обставини вчинення відносно нього протиправних дій, які мали місце 16.04.2017 року (т. 1 а. 254-261), що в цілому збігається з його поясненнями, даними суду;

-висновки експерта № 434 стац та № 773д, відповідно до яких ОСОБА_11 16.04.2017 року було спричинено наступні тілесні ушкодження:

-синці обличчя;

-садна:кутоподібної форми на чолі зліва, на лівому передпліччі по ліктьовій поверхні; в кількості 7 по передній поверхні лівої гомілки в середній третині; на грудній клітині;

-струс головного мозку;

-розрив селезінки.

Розрив селезінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Решта відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, від не менш як 14 ти кратної травмуючої дії. Не виключається можливість їх виникнення у строки і за наведених вище обставин (т.1 а. 265-266; 270-274);

-висновок експерта № 435 стац, відповідно до якого з урахуванням представлених медичних документів, у ОСОБА_18 виявлені: 2.1. Множинні садна м`яких тканин обличчя. 2.2. Параорбітальні гематоми, забій головного мозку важкого ступеня, скалковий злам кісток склепіння та основи черепа, епідуральна гематома в ділянці тім`яно-скроневої часток лівої гемісфери головного мозку з компресійно-дислокаційним ефектом праворуч. Тілесні ушкодження, вказані в п. 2.2. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя. Множинні садна м`яких частин обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а. 38-39);

-протокол огляду трупа ОСОБА_18 (т. 2 а. 43-44); лікарське свідоцтво про смерть (т. 2 а. 45);

-висновок експерта № 338, відповідно до якого смерть ОСОБА_18 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку та розвитком підоболонкових крововиливів (т. 2 а. 50);

При дослідженні трупа ОСОБА_18 були виявлені:

-синці розташовані : на внутрішній поверхні в середній та нижній третинах правого стегна, у кількості не менше 10-и, які зливаються між собою; на передній поверхні у верхній третині лівої гомілки. Ці тілесні ушкодження виникли задовго до моменту настання смерті від дії твердих тупих предметів або при ударах об такі, відносяться до легких тілесних ушкоджень і не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті;

-синці розташовані: на лівій пара орбітальній ділянці; на правій пара орбітальній ділянці.

-перелом пальцевидних втиснень лобної кістки зліва, ромбовидної форми, розташований паралельно гребеню решітчастої кістки на 0,5 см лівіше від нього.

-лінійний перелом лобної кістки, який розташований на 0,2 см вище переднього кута попереднього перелому, який починається в передній черепній ямці зліва, проходить гребінь решітчастої кістки, переходить на передню черепну ямку справа, де сліпо закінчується, орієнтований на 3-6 години умовного циферблату годинника.

-забій головного мозку.

-епідуральна гематома лівої лобно-скроневої ділянки. Описані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті (т.2 а.50)

-відповідно до висновку експерта № 338 д, описані вище тілесні ушкодження, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті виникли від одноразової травмуючої дії. Всі виявлені на тілі ОСОБА_18 , окрім тих, що отримані внаслідок медичних маніпуляцій, тілесні ушкодження виникли від не менш як 13-ти кратної травмуючої дії тупих (тупого), твердих (твердого) предметів (предмету). Легкі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_18 виникли від не менш як 12-ти кратної травмуючої дії твердих тупих предметів (предмета).

Слід виключити можливість виникнення тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_18 через неодноразове падіння з висоти власного зросту чи підвищення на місцевості з прискоренням та разом з іншою особою чи без такого. Тілесні ушкодження, вказані у висновку експерта № 338 могли виникнути від предметів, вилучених під час огляду місця події.

(т.2 а. 58-63).

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 упізнала ОСОБА_16 , який 16.04.2017 р. разом з іншими брав участь у побитті її знайомих (т. 2 а. 74-76);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 упізнала ОСОБА_17 , який 16.04.2017 р. разом з іншими брав участь у побитті її знайомих (т. 2 а. 77-79);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 упізнала ОСОБА_57 , який 16.04.2017 р. разом з іншими брав участь у побитті її знайомих (т. 2 а. 80-82);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 упізнала ОСОБА_15 , який 16.04.2017 р. разом з іншими брав участь у побитті її знайомих (т. 2 а. 83-85);

-висновок експерта №422 екс, відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлені легкі тілесні ушкодження:

-синці:навколо правого ока; в ділянці правої щоки; в ділянці верхньої губи зліва; в ділянці нижньої губи зліва; в скроневій ділянці зліва; в скронево-тім`яній ділянці зліва; в тім`яно-потиличній ділянці зліва; в ділянці спинки носа; по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу; по задньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині; в ділянці спини справа по ходу проекції 7-8 ребер; в ділянці спини зліва в проекції нижнього кута лівої лопатки; по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу.

-синець з садном по передньо-зовнішній поверхні правого стегна в середній третині.

-садна: по тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го пальця;№ по внутрішній поверхні основної фаланги 4-го пальця лівої кисті.

Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за одним в короткий проміжок часу в результаті не менш як шістнадцятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо від ударів руками, ногами чи тупими предметами (дерев`яними палицями), по строку та обставинам можуть відповідати вказаним обставинам і відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т.2 а. 91-92).

-протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 із застосуванням безперервного відеозапису (т.2 а.95-101);

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 із застосуванням безперервного відеозапису (т.2 а.102-109);

-документи, що додатково підтверджують місце перебування обвинувачених 16.04.1017 р., добровільно видані обвинуваченими, оглянуті і визнані речовими доказами мобільні телефони: «Самсунг», що належить ОСОБА_17 , « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_14 , «Нокіа 100», належний ОСОБА_16 , «Нокіа 5130 с-2», належний ОСОБА_15 (т.2 а. 141-181);

-протокол проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису із обвинуваченим ОСОБА_17 . Відповідно до переглянутого судом відеозапису вказаної слідчої дії на той час підозрюваний на місці пригоди показав і підтвердив той факт, що першим до відпочиваючих майбутніх потерпілих увійшов ОСОБА_14 і наніс удар палицею по ОСОБА_18 , від чого останній впав. Також ОСОБА_17 пояснив, що сторонні предмети, зокрема дерев`яні бруски були в руках у ОСОБА_58 і у нього ( ОСОБА_17 ) решта обвинувачених сторонніх предметів в руках не мала. ОСОБА_16 відмовився від застосування дерев`яного бруса і його взяв ОСОБА_17 (т. 3 а. 2-13);

-розписки потерпілих щодо відшкодування шкоди з боку обвинувачених, зокрема: потерпіла ОСОБА_10 28.06.2017 року отримала відшкодування за заподіяну ОСОБА_14 моральну та матеріальну шкоду від його батька ОСОБА_59 . Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_14 не має. (т.3 а. 125);

потерпілий ОСОБА_11 отримав відшкодування за заподіяну ОСОБА_14 моральну та матеріальну шкоду від його батька ОСОБА_59 . Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_14 не має (т.3 а. 126);

потерпілий ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_17 компенсацію за завдану шкоду і заявив про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_17 (т. 2 а.66А).

Також судом досліджені матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинувачених.

Так, ОСОБА_17 (т. 2 а. 221-222) на час проведення судової психіатричної експертизи і на час інкримінованого протиправного діяння ознак психічного захворювання не виявляв і міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На обліку лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий. 17.04.2017 року станом на 06 годину 45 хвилин знаходився у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (т. 3 а. 36). 20.04.2017 року зареєстрований у лікаря-нарколога з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація (т. 3 а.40). По місцю проживання характеризується позитивно, по місцю попереднього ув`язнення-посередньо (т. 3 а. 42, 44)

Затримання ОСОБА_17 відбулося 25 квітня 2017 року о 17 год. 00 хвилин. (т. 2 а.240)

ОСОБА_14 (т. 3 а. 65,66) на час проведення судової психіатричної експертизи і на час інкримінованого протиправного діяння ознак психічного захворювання не виявляв і міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий. 17.04.2017 року станом на 06 годину 45 хвилин був тверезий (т. 3 а.153) По місцю попереднього ув`язнення характеризується посередньо (т. 3 а. 150)

Затримання ОСОБА_14 відбулося 25 квітня 2017 року о 17 год. 20 хвилин. (т. 3 а.83)

ОСОБА_15 (т. 3 а. 169, 170) на час проведення судової психіатричної експертизи і на час інкримінованого протиправного діяння ознак психічного захворювання не виявляв і міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На обліку лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований у лікаря-нарколога з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація, в силу ст. 89 КК України-раніше не судимий. 17.04.2017 року станом на 05 годину 10 хвилин перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. (т. 3 а.246) По місцю попереднього ув`язнення характеризується посередньо (т. 3 а. 245), по місцю проживання характеризується позитивно (т. 3 а.257).

Затримання ОСОБА_15 відбулося 25 квітня 2017 року о 16 год. 15 хвилин. (т. 3 а.187)

Неповнолітній на час вчинення протиправних діянь ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 4 а. 11-13) при проведенні судової психолого-психіатричної експертизи і під час інкримінованого протиправного діяння ознак психічного захворювання не виявляв і міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей неповнолітнього під експертного, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на його поведінку в ситуації правопорушення. На обліку лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований у лікаря-нарколога з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація. Раніше не судимий (т. 4 а.79). 17.04.2017 року станом на 06 годину 15 хвилин перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. (т. 4 а.80) По місцю навчання характеризується задовільно (т. 4 а.85)- попереднього ув`язнення характеризується посередньо (т. 4 а. 87)

Затримання ОСОБА_16 відбулося 25 квітня 2017 року о 16 год. 00 хвилин. (т. 4 а.35)

Дослідивши усі докази, зібрані під час досудового розслідування, заслухавши пояснення обвинувачених, потерпілих, свідків, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступного.

Органом досудового розслідування, окрім іншого, дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ч. 1 ст. 304 КК України-втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність. Сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_14 16.04.2018 року втягнув у вчинення хуліганства і нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, неповнолітнього ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Потерпілим від цього злочину є неповнолітній.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27 лютого 2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 304 ч. 1 КК України передбачає таку обов`язкову ознаку, як дії, що полягають у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність. Під цим треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь у злочині або займатись іншою антигромадською діяльністю.

За відсутності ознак втягнення дорослі особи, які вчинили злочини в групі з неповнолітніми, несуть відповідальність за співучасть у конкретних злочинах. Якщо дорослий несвідомо допустив присутність неповнолітнього при вчиненні злочину, не маючи мети втягнути його у злочинну діяльність, то склад злочину, передбачений ст. 304 КК України відсутній. Склад злочину, передбачений цією статтею також буде відсутнім, коли неповнолітній із власної ініціативи вчиняє злочин або приєднується до вчинення його дорослим.

Саме така обставина була встановлена судом. ОСОБА_14 не вчиняв дій, направлених на втягнення 16.04.2017 року неповнолітнього ОСОБА_16 у злочинну діяльність, не вчиняв будь-яких дій, пов`язаних із безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь у злочині. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що неповнолітній ОСОБА_16 із власної ініціативи пішов з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 на майбутнє місце пригоди. Його ніхто з перелічених дорослих і зокрема ОСОБА_14 до цього не примушував, а перед тим як наблизитись до майбутніх потерпілих не інструктував, що саме він мав би робити по відношенню до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 .

Також судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_16 з власної ініціативи приєднався до вчинення злочину дорослими.

За наведених обставин, в діях ОСОБА_14 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 304 ч. 1 КК України і за цією статтею обвинувачення він підлягає виправданню.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_14 щодо вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_18 кваліфіковані по ст. 121 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Проте, відповідно до здобутих в судовому засіданні доказів, які доповнюються доказами, здобутими під час досудового розслідування, смерть ОСОБА_18 настала від ускладнень після отриманого удару дерев`яною палкою по голові. Цей удар спричинив відкритий перелом кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку і був нанесений обвинуваченим ОСОБА_14 один раз. Отже, в діях ОСОБА_14 при нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_18 відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення групою осіб, тому вона підлягає виключенню із обвинувачення.

Також органом досудових розслідувань дії ОСОБА_15 кваліфіковані по ст. 121 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. Описуючи такі дії ОСОБА_15 в обвинувальному акті було зазначено, що він разом із неповнолітнім ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , окрім інших тілесних ушкоджень, які відносяться до легких, нанесли ОСОБА_11 удари руками і ногами, що призвело до розриву селезінки. Таке тілесне ушкодження відноситься до тяжких, як таких, що небезпечні для життя. Також в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_15 , ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , окрім легких тілесних ушкоджень, які не перебувають у причинному зв`язку із смертю, нанесли ОСОБА_18 тяжке тілесне ушкодження - перелом пальцевидних втиснень лобної кістки зліва, ромбовидної форми, розташований паралельно гребеню решітчастої кістки на 0,5 см лівіше від нього;лінійний перелом лобної кістки, який розташований на 0,2 см вище переднього кута попереднього перелому, який починається в передній черепній ямці зліва, проходить гребінь решітчастої кістки, переходить на передню черепну ямку справа, де сліпо закінчується, орієнтований на 3-6 години умовного циферблату годинника; забій головного мозку; епідуральна гематома лівої лобно-скроневої ділянки. Описані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Проте, судом встановлено, що описані тілесні ушкодження, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті ОСОБА_18 були нанесені ОСОБА_14 одним ударом стороннім предметом по голові потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 КК України, співучасники не підлягають кримінальній відповідальності за діяння, вчинене виконавцем, якщо воно не охоплювалось їхнім умислом.

ОСОБА_15 в судовому засіданні як під час допиту, так і в судових дебатах зазначив, що особисто наніс три удари лівою ногою в живіт ОСОБА_11 , що і призвело до розриву селезінки потерпілого.

З огляду на інші докази, здобуті як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, суд вважає, що дії ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковані не вірно, оскільки він не наносив у групі осіб тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_18 .

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судом встановлено, що під час описаних вище подій ОСОБА_15 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши розрив селезінки, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу.

За таких обставин дії ОСОБА_15 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що неповнолітній на час вчинення протиправних дій ОСОБА_16 не причетний до нанесення ОСОБА_18 тяжкого тілесного ушкодження, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із смертю потерпілого. Також судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_16 не наносив ОСОБА_11 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння і такого, що спричинило втрату будь-якого органу, в даному випадку-селезінки.

Отже, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України і вважає, що за цією статтею обвинувачення неповнолітній ОСОБА_16 підлягає виправданню, оскільки будь-яких доказів на спростування такого висновку суду не надано, обвинувачення в цій частині суд визнає недоведеним.

До наведених вище висновків суд прийшов також опираючись на те, що само по собі спричинення легких тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_16 і ОСОБА_15 потерпілому ОСОБА_18 в ході заподіяння останньому умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть обвинуваченим ОСОБА_14 , не свідчить про те, що ОСОБА_16 і ОСОБА_15 було вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України групою осіб та що в їх діях мало місце співвиконавство у вчиненні даного злочину.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 діяли кожен сам по собі, тобто не спільно, у своїх діях не спиралися один на одного, попередньо не узгоджували дії кожного з них. Між діями вказаних обвинувачених відсутній причинний зв`язок щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, а потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило розрив селезінки.

Оскільки дії ОСОБА_14 не були обумовлені діями ОСОБА_16 , ОСОБА_15 і навпаки, суд вважає, що в умовах описаних вище подій, кожен із обвинувачених повинен нести відповідальність за ті тілесні ушкодження, які він безпосередньо заподіяв потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Оцінюючі наведені вище докази, суд вважає їх допустимими і приходить до висновку про вірність кваліфікації дій ОСОБА_14 і ОСОБА_17 , за ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за кваліфікуючими ознаками: вчинене групою осіб із застосуванням інших предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Їхні дії правильно відмежовані від злочинів проти здоров`я.

Усіма обвинуваченими 16.04.2017 року в людному місці, в присутності інших ( ОСОБА_19 ), окрім потерпілих осіб було порушено громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і відображається у безпечності громадського спокою,охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації, у поведінці в побуті, повазі і ставленні членів спільноти один до одного.

Посягання на ці відносини було здійснено обвинуваченими в активній формі з ініціативи ОСОБА_14 через використання незначного приводу, відбулося за участю чотирьох обвинувачених в загальнодоступному для громадськості місці, супроводжувалось фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих знарядь-дерев`яних палок. Проте, судом встановлено, що застосування дерев`яних палок, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень мало місце з боку ОСОБА_14 і ОСОБА_17 .

Решта обвинувачених ОСОБА_15 і ОСОБА_16 не застосовували і не тримали в руках сторонні предмети. Крім того, підтвердженим в судовому засіданні є мотив вчиненого обвинуваченими хуліганства. Хуліганські дії обвинувачених були позбавлені будь-якої необхідності. В них прослідковується бажання показати свою винятковість, самолюбство, пов`язане з неповагою до інших осіб, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

За наведених обставин, правова кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_15 і ОСОБА_16 по ч. 4 ст. 296 КК України є невірною, оскільки ними вчинялись хуліганські дії групою осіб без застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Посилання свідка ОСОБА_19 про наявність в руках у ОСОБА_15 гайкового ключа а ні поясненнями інших свідків та обвинувачених, а ні матеріалами кримінального провадження не підтверджені, тому суд відноситься до них критично, як до таких, що не доводять винуватість обвинуваченого за цим епізодом.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже правова кваліфікація дій ОСОБА_15 і ОСОБА_16 по частині 4 ст. 296 КК України підлягає зміні на ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки судом встановлено, що 16.04.2017 року ОСОБА_15 і ОСОБА_16 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю за кваліфікуючою ознакою: дії, вчинені групою осіб.

Приходячи до наведених висновків суд, окрім іншого враховує норми ст. 61 Конституції України, зокрема, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При цьому суд керується і принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує, що він раніше не судимий, частково визнав свою вину, відшкодував потерпілій ОСОБА_10 і потерпілому ОСОБА_11 завдану злочинами моральну та матеріальну шкоду, просив вибачення у потерпілих в судовому засіданні, вчинив кримінальні правопорушення-тяжкі злочини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 є добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_14 судом не виявлено.

Також суд враховує, що ініціатором бійки був ОСОБА_14 . Здійснив травматичний вплив на двох потерпілих.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує, що він раніше не судимий, визнав свою вину, відшкодував потерпілому ОСОБА_12 завдану злочином моральну та матеріальну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення-тяжкий злочин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 є добровільне відшкодування завданого збитку і відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України - вимога до решти співучасників припинити протиправні дії, що і зупинило продовження побиття потерпілих. Обставин, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують його покарання судом не виявлено. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_17 вчинив хуліганські дії по відношенню до однієї особи, якій спричинив легкі тілесні ушкодження і саме він вимагав від інших припинити побиття решти потерпілих.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , у відповідності до вимог ст.65 КК України суд враховує, що він раніше не судимий, визнав свою вину, вчинив кримінальні правопорушення-тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 судом не виявлено.

При призначенні покарання неповнолітньому на час скоєння злочину ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує, що він раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості. Обставиною, що пом`якшує його покарання у відповідності до ст. 66 ч. 1 п.3 є вчинення злочину неповнолітнім. Також судом приймається до уваги той факт, що ОСОБА_16 , хоч і не заподіяв своїми протиправними діями тяжких наслідків ОСОБА_11 і ОСОБА_18 , проте вчинив хуліганські дії по відношенню до кожного з них, а також ОСОБА_12 .

При обранні міри покарання суд враховує також наступне.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції ратифікована Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненному злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та їх ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, думку потерпілих осіб, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання:
-обвинуваченому ОСОБА_14 покарання в межах санкцій статей 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України.;
-обвинуваченому ОСОБА_15 в межах санкції статей 121 ч. 1, 296 ч. 2 КК України;
-неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_16 в межах санкції статті 296 ч. 2 КК України.
Призначення таких покарань буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Суд вважає, що ступінь небезпечності обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_17 , проте, враховуючи характер вчиненого ним злочину, наслідки і обставини, що пом`якшують його покарання, враховуючи відсутність претензій з боку потерпілого, суд вважає, що ці обставини істотно звужують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 296 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання обвинувачених за вчинені протиправні діяння, а й для їх виправлення.
Також для визначення і зарахування строку попереднього увязнення усіх обвинувачених, суд застосовує правила ст. 72 ч. 5 КК України. При цьому судом береться до уваги Постанова Верховного Суду (Перша судова палата Касаційного кримінального суду) від 13 березня 2018 року у справі № 440/853/17, відповідно до якої у Висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-УІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави до застосування відносно неї положень Закону України № 2046-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 17 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Судом встановлено, що строк попереднього ув`язнення усіх обвинувачених почався з 25 квітня 2017 року і тому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, у строк покарання, який буде призначений, до набрання цим вироком законної сили, слід включити строк попереднього ув`язнення з 25.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо заявлених цивільних позовів потерпілих у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Потерпіла ОСОБА_10 звернулася до суду з вимогою про відшкодування з обвинувачених моральної та матеріальної шкоди, однак в ході судового розгляду відмовилася від частини заявлених вимог, а потім змінила позовні вимоги.

Крім того потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 звернулися до суду з вимогами про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди.

Розглядаючи долучені до матеріалів обвинувального акту цивільні позови потерпілих, суд зауважує, що у відповідності до ч.4 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви, поданої у кримінальному провадженні, повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Вимоги до позовної заяви в порядку цивільного судочинства визначені ст.119 ЦПК України, в редакції Закону, що діяла на момент подачі позовних заяв. Зокрема, позовна заява подається у письмовій формі та повинна містити виклад необхідних обставин. Позовна заява підписується позивачем із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок та підстави звільнення від його сплати визначені Законом України «Про судовий збір».

Зокрема, згідно статті другої Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пільги щодо сплати судового збору визначені ст.5 Закону. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, будь-яких пільг під час розгляду судом позовних вимог про стягнення моральної шкоди не передбачено, а тому у даному випадку під час подання позовів про відшкодування моральної шкоди, позивачами ОСОБА_11 і ОСОБА_10 повинен бути сплачений судовий збір у розмірі, визначеному п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, до матеріалів позовних заяв не було долучено будь-яких доказів сплати позивачами судового збору. Тому, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позови ОСОБА_11 і ОСОБА_10 слід залишити без розгляду. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам їх право на звернення до суду з порядку цивільного судочинства.

Також суд приймає відмову ОСОБА_10 від позову до ОСОБА_17 .

Позовна заява прокуратури Чернівецької області, подана в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 про солідарне відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 71955 гривень 92 копійки, обґрунтована тим, що потерпілий ОСОБА_18 перебував на стаціонарному лікуванні ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» протягом 29 днів. Вартість 1 ліжко-дня становить 2205 гривень 22 копійки. Сумарна вартість 63951 гривня 38 копійок. Потерпілий ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні тієї ж лікарні і вартість його лікування становила 8004 гривні 54 копійки.

Вказаний позов підлягає задоволенню як доведений.

Судові витрати на залучення експертів складають 593 гривні 22 копійки і підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках на користь держави.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 484-491 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 304 ч. 1 КК України та виправдати.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України і за їх вчинення призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 121 КК України 9 (дев`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 296 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з 17 години 20 хвилин 25 квітня 2017 року із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу обвинуваченому ОСОБА_14 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 121 ч. 1, 296 ч. 2 КК України і за їх вчинення призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з 16 години 15 хвилин 25 квітня 2017 року із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу обвинуваченому ОСОБА_15 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

Неповнолітнього ОСОБА_16 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та виправдати.

Неповнолітнього на час скоєння ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з 16 години 00 хвилин 25 квітня 2017 року із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу обвинуваченому ОСОБА_16 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 17 години 00 хвилин 25 квітня 2017 року із зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу обвинуваченому ОСОБА_17 залишити обрану - тримання під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ПВП України в Чернівецькій області.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши позивачам право на звернення до суду з порядку цивільного судочинства

Цивільний позов прокуратури Чернівецької області задовольнити. Стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 71955 (сімдесят одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 92 копійки на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації (р/р 0001 в ГУДКУ в Чернівецькій області МФО 856135, одержувач: місцевий обласний бюджет Чернівецької області 24060300 «Інші надходження», ОКПО 37836095), які були витрачені на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_11 .

Речові докази:

-зіскоб, поміщений в паперовий конверт експертизи № 634;

-фрагмент деревини, вміщений в пакет (експертиза № 639);

-дерев`яна палиця, поміщена в пакети (екпертиза № 640);

-дерев`яна палиця, із нашаруванням речовини булого кольору, поміщена в пакети (експертиза № 641);

-цегла № 1 і № 2 з нашаруванням речовини бурого кольору (експертизи № 642 і № 643);

-фрагмент блоку білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору (експертиза № 644);

-змиви з рук (експертизи № 630, 631, 632, 633);

-зрізи нігтів пальців рук (експертизи №54, 55) після набрання вироком законної сили знищити.

-належні ОСОБА_56 чоловічі камуфляжні штани, чоловіча спортивна кофта та чоловічі кросівки (експертиза № 638);

-належні ОСОБА_14 чоловічі спортивні штани, чоловіча куртка з плямами речовини бурого кольору та чоловічі кросівки (експертиза№ 635);

-належні ОСОБА_16 джинси з плямами бурого кольору, футболка, кросівки (експертиза № 637);

-належні ОСОБА_15 джинси з плямами бурого кольору та кросівки (експертиза № 636) після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченим.

-Мобільні телефони: «Самсунг», що належить ОСОБА_17 , « ОСОБА_60 », що належить ОСОБА_14 , «Нокіа 100», належний ОСОБА_16 , «Нокіа 5130 с-2», належний ОСОБА_15 після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченим.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 на користь держави в рівних частках судові витрати на залучення експертів в сумі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1