УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 575/600/16-к
провадження № 51-4086ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000046 про обвинувачення
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Спірне, Великописарівського району Сумської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.
Суть питання
За вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вирком, і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року, кримінальне провадження направити на новий розгляд, а також поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2018 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою, в якій просить перерахувати йому строк призначеного покарання, а також застосувати амністію.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 19 червня 2018 року встановив, що його скарга подана без додержання ст. 427 КПК.
Зокрема, Верховний Суд зазначив, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, адресував свою скаргу не Верховному Суду, а Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, діяльність якого припинено 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Крім того, Верховний Суд акцентував увагу засудженого на тому, що оскаржуваний ним до касаційного суду вирок місцевого суду, відповідно до вимог ст. 424 КПК, не може бути предметом перевірки в суді касаційної інстанції, оскільки він не переглядався в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, Верховний Суд зауважив, що ухвала Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2018 року, якою засудженому та його захиснику, відмовлено в задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Великописарівського районного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року, та повернуто їх апеляційній скарги, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК, може бути оскаржена в касаційному порядку.
Однак, при цьому Верховний Суд встановив, що скарга засудженого ОСОБА_4 не містила жодного обґрунтування щодо порушень допущених апеляційним судом при прийняті рішення про відмову в задоволенні клопотань засудженого та його захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та поверненні їх апеляційних скарг.
Засудженому було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд наголосив на тому, що, відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Однак, ОСОБА_4 , не дивлячись на визначені кримінальним процесуальним законом вимоги до касаційної скарги, а також встановлені Верховним Судом в ухвалі від 19 червня 2018 року недоліки його касаційної скарги, повторно звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою, в якій вказані касаційним судом недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, ОСОБА_4 при повторному зверненні з касаційною скаргою знову адресував її не Верховному Суду, а Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який не є судом касаційної інстанції.
Крім того, засуджений у повторно поданій касаційній скарзі знову наводить доводи щодо незаконності, на його думку, постановленого щодо нього вироку місцевого суду, який в апеляційному порядку не переглядався, а тому, відповідно до вимог ст. 424 КПК, він не може бути предметом розгляду касаційного суду
Разом з тим, повторно подана засудженим скарга не містить жодного обґрунтування щодо порушень допущених апеляційним судом при прийняті рішення про відмову в задоволенні клопотань сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження та поверненні їх апеляційних скарг. Зокрема, ОСОБА_4 так і не зазначив у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 117, 399, 412, цього Кодексу.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, однією з підстав залишення касаційної скарги ОСОБА_4 без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ст. 436 КПК.
Стаття 436 КПК визначає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, не дивлячись на вказівки касаційного суду та чіткий зміст положень ст. 436 КПК, при повторному зверненні до Верховного Суду ОСОБА_4 знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3