АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/258/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/307/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
24 липня 2018 року м. Кривий Ріг
Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
суддя-доповідач ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
учасники кримінального провадження- прокурор ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор у апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи скарги, прокурор посилається на те, що суд в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, не виклав у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а лише навів обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачувався органами досудового слідства, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
При формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, суд вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , 07 лютого 2018 року близько 23:00, перебував в ігровому залі державної лотереї ТОВ "Ребел", яке розташоване за адресою смт. Софіївка, вул. Незалежності,62, Софіївського району, Дніпропетровської області, де в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон "ZTE"V889S, вартістю 1005,86 грн., який належить ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №561/18 від 19.02.2018 потерпілому ОСОБА_10 кримінальним правопорушенням заподіяно матеріального збитку на загальну суму 1005,86 грн.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор доводи, викладені в апеляційній скарзі першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , підтримав та наполягав на їх задоволенні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, суд дійшов до такого висновку.
Вимогами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються зокрема: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті, наголошуючи на тому, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п.52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п.58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п.34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).
Судом першої інстанції вказаних вимог закону належним чином дотримано не було.
Так, з вироку видно, що при визнанні ОСОБА_7 винуватим в інкримінованому йому злочині, суд послався на показання обвинуваченого, який визнав себе винним у повному обсязі та пояснив про обставини вчинення ним 07 лютого 2018 року о 23.00 годині з приміщення ігрового залу державної лотереї ТОВ "Ребел", крадіжки мобільного телефону потерпілого ОСОБА_10 (т.1, а.п.43 зворот).
Між тим, з мотивувальної частини вироку слідує, що при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, послався на обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, встановлені досудовим розслідуванням (т.1, а.п.43).
Отже, встановивши, що злочин обвинуваченим вчинено за обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, в порушення вимог ст.ст. 370, 374 КПК України, не сформулював належним чином обвинувачення, визнане доведеним, а лише зазначив встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення ОСОБА_7 злочину.

Окрім того, під час апеляційного перегляду провадження встановлено порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З вироку видно, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та зазначено, що учасники судового провадження не оспорювали обставини вчиненого злочину та не заперечували проти спрощеного судового провадження. Також вказано, що суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, та роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (т.1, а.п.43-зворот).
З журналу судового засідання та при прослуховуванні технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження від 29 березня 2018 року встановлено, що після визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, прокурор запропонував проведення судового провадження у спрощеному порядку, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, та визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, й порядок їх дослідження, суд ухвалив рішення про допит обвинуваченого, потерпілого, і дослідження матеріалів справи (т.1, а.п.27- зворот, 28).
Разом з цим, після роз`яснення обвинуваченому ст.63 КК України, без з`ясування у учасників судового провадження добровільності їх позиції щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих обставин, які ними не оспорються, правильності розуміння змісту цих обставин, без роз`яснення обмеження права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд перейшов до допиту обвинуваченого (т.1, а.п.28).
За викладених обставин, суд першої інстанції, не виконавши в повному обсязі вимоги ст.349 КПК України, порушив право обвинуваченого на захист, та обмежив право інших учасників судового провадження на апеляційне оскарження судового рішення,

Вищенаведене, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого ч.1 ст.415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .
З огляду на те, що розгляд провадження в суді відбувався за скороченою процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження усіх доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості належним чином перевірити доводи апеляційної скарги прокурора та ухвалити нове судове рішення за наслідками їх розгляду, оскільки спрощена процедура судового розгляду унеможливлює належне встановлення обставин кримінального провадження судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції не вправі встановлювати й доказувати факти, які не були встановлені та не доведені судом першої інстанції.
Отже, керуючись принципом безпосередності дослідження доказів, суд апеляційної інстанції не в праві дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не були досліджені при апеляційному перегляді рішення суду.
Згідно з п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи зазначені обставини та з метою забезпечення загальних засад кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Призначити у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4