Справа № 357/2955/18
1-кп/357/776/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого суддяі- ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви угоду про визнання винуватості від 02.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003721 від 16.07.2017 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Манківського району, Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей 2015 та 2011 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.09. 2012 року Ставищенським районним судом Київської області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, 13.11.2013 року Ставищенським районним судом Київської області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2016 року умовно - достроково на невідбутий термін 9 місяців 21 день, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, а саме, 16.07.2017 року в період часу з 15 год. 41 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , куди приїхав на належному йому автомобілі марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, користуючись відсутністю власника майна, шляхом пошкодження дуги навісного замка, проник до гаража, виготовленого із деревини та розміщеного на території вказаного домоволодіння, належного потерпілому ОСОБА_4 , звідки вчинив крадіжку двох каністр ємністю по 20 л з бензином марки «А-95» (вартість 1 л бензина становить 24 грн. 91 коп.) загальною вартістю 996 грн. 40 коп., болгарки марки «Дніпро - М» САБ - 150 М міні, вартістю 1 770 грн згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 07.10.2017 року, після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3 326 гривень 40 копійок.

02.05.2018 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:

обвинувачений ОСОБА_6 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину та суду показав, що завдані ним матеріальні збитки потерпілому повністю відшкодовані, більше вчиняти злочинів не буде. Просить затвердити угоду про визнання ним винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди судом йому зрозумілі.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження судом угоди, наслідки затвердження угоди судом йому роз`яснені та зрозумілі, до укладення угоди про визнання винуватості надав письмову згоду прокурору на укладення ним угоди.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинення крадіжки за кваліфікуючими ознаками повторно, з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої, середньої тяжкості чи тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив умисний тяжкий злочин, який не спричинив тяжких наслідків, обвинувачений не працює, характеризується позитивно, на утриманні має двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей що визнається судом обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Таким чином суд прийшов до висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, в умовах нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, а тому обвинуваченому слід призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки та покласти на нього процесуальні обов`язки, що узгоджено між сторонами кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 застосований у виді цілодобового домашнього арешту , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: ДВД-диск з відеозаписом камер спостереження кафе «Арарат», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах провадження, спеціалізований пакет № 3957781 з навісним замком з ключем до нього, кепка-блейзер, чоловічу сумку, металеві ножиці, дві каністри 20л. кожна, пошкоджену наліпку, білу пластикову каністру 10л. з мастилом, які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП слід знищити.

Судові витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-трасологічних експертиз в сумі 3666,56 грн. слід стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.05.2018 року, укладену у кримінальному провадженні № 0003721 від 16.07.2017 року по обвинуваченню за ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_6 , між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим з іншого боку.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього за місцем проживання, АДРЕСА_1 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: ДВД-диск з відеозаписом камер спостереження кафе «Арарат», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах провадження, спеціалізований пакет № 3957781 з навісним замком з ключем до нього, кепку-блейзер, чоловічу сумку, металеві ножиці, дві каністри 20л. кожна, пошкоджену наліпку, білу пластикову каністру 10л. з мастилом, які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП - знищити.

Судові витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-трасологічних експертиз в сумі 3666,56 грн. - стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1