АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000041 від 02.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 червня 2018 року захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи вирок суду в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.258-3 КК України та доведеності його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, просить суд апеляційної інстанції змінити вирок в частині призначення покарання, оскільки призначене вважає надто суворим. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не повною мірою врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, не встановив наявності пом`якшуючих обставин. Стверджує, що життєві обставини, в яких опинився його підзахисний, могли змусити його до вчинення інкримінованих дій.

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 725/3812/18
Провадження №11-кп/794/363/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.1 ст.258-3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 червня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла. Строк відбування покарання встановлено рахувати з моменту затримання та приведення вироку до виконання. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 3432,00 грн. за проведення експертизи.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_5 є командиром роти управління протитанковими керуючими ракетами «ПТКР» н.з.ф. «11 полк 1 АК ДНР», та з травня 2014 року по даний час, під командуванням військових з Російської Федерації приймає участь в бойових діях проти Збройних сил України на території Донецької області.

ОСОБА_5 , діючи умисно на території Донецької області, за власною ініціативою вступив та приймає участь у терористичній організації, поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), яку утворено 07.04.2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.

Влітку 2014 року ОСОБА_5 взяв участь у боях між українською армією та проросійськими терористичними угрупуванням, в складі бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під АДРЕСА_2 , в ході яких загинули військові ЗС України (близько 20-ти загиблих).

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, вислухавши учасників засідання в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого учасниками кримінального провадження не оспорювалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження у суді першої інстанції здійснювалося в порядку спеціального судового провадження згідно ст.323 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, однак у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, колегія суддів вважає за можливе продовжувати судовий розгляд за його відсутності за участі його захисника.

Що стосується апеляційних вимог захисника, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2003 року N 7, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому покарання врахував всі дані, отримані органом досудового розслідування.

Так, районним судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, його наслідки (встановлена у ході досудового розслідування та врахована вироком районного суду загибель понад 20-ти військовослужбовців ЗСУ, небезпеку для життя та здоров`я людей, майнову шкоду).

Що стосується тверджень апелянта про недоведеність ініціативи ОСОБА_5 в участі в терористичній організації, то цей факт цілковито спростовується матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що останній є активним учасником терористичної організації, веде бойові дії у складі бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 », надавав неодноразово інтерв`ю на цю тему, бере участь в публічних заходах та має нагороди терористичної організації «ДНР», що відображено у всесвітній мережі Інтернет (т.1 171-178).

Колегія суддів вважає, що районним судом враховано всі дані про особу обвинуваченого, які сторона обвинувачення мала змогу отримати у ході досудового розслідування. Доводи апелянта щодо вимушеності участі ОСОБА_5 в терористичній організації через життєві обставини, не знаходять свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Надавши правову оцінку зазначеним районним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд першої інстанції обґрунтовано обрав покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України в межах санкції норми та дійшов вірного висновку, про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства, врахувавши повною мірою і ті обставини, на які посилається апелянт.

З огляду на викладене, доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.258-3 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

28.08.2018 року
(дата засвідчення копії)