Справа № 156/1105/17 Провадження №11-кп/773/284/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000127 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня -спеціальна , неодружений, непрацюючий,
засуджений:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що в період часу з 07.04.2017 по 10.04.2017 року , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав дві металевих рельси, загальною вагою 518,6 кг, котрі знаходилися поблизу паркану господарства АДРЕСА_2 та належали ОСОБА_8 . Всього ОСОБА_7 викрав майна на загальну суму 3215 грн. 32 коп..
У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, покаранням біль суворим, призначеним вироком Горохівського районного суду від 10.10.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття 6 років позбавлення волі без конфіскації. У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Горохівського районного суду від 10.10.2017 року, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання, тобто з 19.07.2017 року. В решті вирок просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечував, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними в справі доказами та ніким не оскаржується.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував при призначенні покарання положень ч.4 ст.70 КК України, то вони не заслуговують на увагу.
Так згідно правил, встановлених ч.4 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Разом з тим з матеріалів провадження вбачається, що вирок Горохівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, з призначенням покарання, на дату ухвалення оскаржуваного вироку не набрав законної сили.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вірно не застосував положення ч.4 ст.70 КК України, оскільки на час постановлення вироку Іваничівським районним судом Волинської області щодо вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме станом на 21 лютого 2018 року, вирок Горохівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року ще не набрав законної сили, внаслідок чого не було встановлено винність ОСОБА_7 у вчиненні іншого злочину, а тому апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 08.05.2018р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_9