Справа № 392/795/18
Провадження № 1-кп/395/73/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/73/2018, що зареєстроване в ЄРДР 18.03.2018 року за № 0000182 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмельове, Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого гірником очисного забою Схід ГЗК, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2018 року, близько 20.39 години, ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_5 . При розпитті спиртних напоїв між ними виникла словесна перепалка, в ході котрої, у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , взяв у кухонній кімнаті зі столу ніж, з яким вийшов на східцеву ділянку 5-го поверху, що поряд з квартирою АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_7 умисно наніс два удари ножем ОСОБА_5 в область живота, один удар в область лівої руки та один удар в область голови з правого боку, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 міжреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівий кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 352, тілесне ушкодження у вигляді рани, що проникає в черевну порожнину, враховуючи перевагу раньового каналу над довжиною рани могло утворитись від дії предмету, що має властивості колюче-ріжучого, та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та показав, що в березні місяці 2018 року у вечірній час він розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_8 , з яким раніше були знайомі. Під час розмови виникла сварка, під час якої він взяв ніж та умисно наніс удари ножем ОСОБА_5 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що 17.03.2018 року біля 20 години перебував у квартирі обвинуваченого з яким були раніше знайомі та вживали спиртні напої. В ході вказаного між ними виникла сварка у ході якої ОСОБА_7 попросив його вийти з його квартири. Він вийшов з квартири та в якийсь момент вибіг обвинувачений у ножем та спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження.

Крім повного визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_5 про те, що йому наніс удари та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;
-рапортом ОСОБА_9 від 18.02.2018 року;

-протоколом огляду місця події від 17-18.03.2018 року квартини АДРЕСА_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 під час якого останній розповів, а потім показав обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 з фото додатками;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 під час якого остання розповіла, а потім показала обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 з фото додатками;

-висновком експерта № 347 відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. На марлеву тампоні-змиві з ванної кімнати з місця події знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від особи (осіб) групи АВ і може належати потерпілому ОСОБА_5 . При цьому в даному об`єкті не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_10

-висновком експерта № 348 відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. На футболці та шортах, вилучених з ванної кімнати з місця події, знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1-3, 7, 8 виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даних об`єках може походити від особи (осіб) групи АВ і може належати потерпілому ОСОБА_5 . При цьому в даних об`єктах не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_10

-висновком експерта № 352 відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 межреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівій кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці. Вищезазначене тілесне ушкодження у вигляді рани, що проникає в черевну порожнину, враховуючи перевагу раньового каналу над довжиною рани, вважаю що воно утворилось від дії предмету, що має властивості колюче-ріжучого, та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке е небезпечним для життя в момент спричинення, згідно « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 п.2.1.3.к. Всі інші рани утворились від травматичного контакту з об`єктом, який мав властивості ріжучого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 п.2.3.2.а. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення власноруч, але не характерна. Вищезазначені тілесні ушкодження утворились від не менш 6-ти травматичних впливів;

-висновком експерта № 395/352 відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр.. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 межреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівій кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці. Механізм та локалізація тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_5 відповідає механізму, на який вказує потерпілий ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 року за участю ОСОБА_7 під час якого останній розповів, а потім показав обставини скоєння ним кримінального правопорушення з фото додатками.

Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_12 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

По даному кримінальному провадженню потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 та просив суд стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки в сумі 5409,90 гривень та завдану моральну шкоду у розмірі 120000 гривень.

В подальшому надав до суду розписку про те, що йому відшкодована матеріальна шкода родичами обвинуваченого в розмірі 5400 гривень, тому він відмовляється від позову в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні позов визнали частково.

Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне, задовольнити позов потерпілого частково зі слідуючих обставин.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні безсумнівно встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що потерпілий отримав психологічний стрес, пережив емоційний стрес, обурення та фізичної безпорадності, вимушений був адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності. Впродовж періоду лікування потерпілий почувався як джерело клопоту та обмежень життя для близьких родичів, які допомагали в одужанні та витрачали власний час та сили на турботу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат, стану здоров`я ОСОБА_5 , тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 та вважає за необхідне стягнути з останнього на користь ОСОБА_5 70000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає фактичним обставинам справи та тяжкості заподіяних потерпілому травм.

Крім того, за даним кримінальним правопорушенням прокурором в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у відповідності до якого прокурор просить суд стягнути з обвинуваченого 4399,72 гривень у рахунок відшкодування шкоди Маловисківській ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне, задовольнити позов зі слідуючих обставин.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_7 Маловисківській ЦРЛ спричинена матеріальна шкода, пов`язана з перебуванням потерпілого ОСОБА_5 на лікуванні у вищевказаного лікувальному закладі у період з 17.03.2018 року по 26.03.2018 року у розмірі 4399,72 гривень, яка підлягає беззаперечному стягненню в порядку ст. 1166 ЦК України з обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов прокурора в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Обираючи ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєного, стан здоров`я обвинуваченого, умови його життя, останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких за станом здоров`я потребує постійного лікування, він має постійне місце роботи, разом з тим ним було вчинено тяжкий злочин, а також особу обвинуваченого, який не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки, а так само конкретні обставини скоєння злочину, висновок органу з питань пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк щодо ОСОБА_7 , суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне обрати щодо нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Оскільки на даний час продовжують існувати ризики щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачені ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків та переховуватися від суду, суд вважає за необхідне змінити щодо нього міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання до часу вступу вироку суду в законну силу, яке буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 179, 194, 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до часу вступу вироку суду в законну силу.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 : прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібдо 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Негайно звільнити ОСОБА_7 з під варти із зали суду.

Копію вироку негайно передати прокурору для здійснення контролю за виконанням ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 70000 (сімдесят тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Маловисківської ЦРЛ кошти в сумі 4399 (чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у справі за проведення судової експертизи у розмірі 1287,00 гривень на користь держави .

Речові докази по справі, а саме: шорти, футболка, змиви РБК з ванної кімнати та ніж, що перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

копія
Справа № 392/795/18

Провадження № 1-кп/395/73/2018

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/73/2018, що зареєстроване в ЄРДР 18.03.2018 року за № 0000182 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмельове, Маловисківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого гірником очисного забою Схід ГЗК, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2018 року, близько 20.39 години, ОСОБА_7 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_5 . При розпитті спиртних напоїв між ними виникла словесна перепалка, в ході котрої, у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , взяв у кухонній кімнаті зі столу ніж, з яким вийшов на східцеву ділянку 5-го поверху, що поряд з квартирою АДРЕСА_2 . Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_7 умисно наніс два удари ножем ОСОБА_5 в область живота, один удар в область лівої руки та один удар в область голови з правого боку, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 міжреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівий кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 352, тілесне ушкодження у вигляді рани, що проникає в черевну порожнину, враховуючи перевагу раньового каналу над довжиною рани могло утворитись від дії предмету, що має властивості колюче-ріжучого, та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та показав, що в березні місяці 2018 року у вечірній час він розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_8 , з яким раніше були знайомі. Під час розмови виникла сварка, під час якої він взяв ніж та умисно наніс удари ножем ОСОБА_5 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що 17.03.2018 року біля 20 години перебував у квартирі обвинуваченого з яким були раніше знайомі та вживали спиртні напої. В ході вказаного між ними виникла сварка у ході якої ОСОБА_7 попросив його вийти з його квартири. Він вийшов з квартири та в якийсь момент вибіг обвинувачений у ножем та спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження.

Крім повного визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_5 про те, що йому наніс удари та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ;
-рапортом ОСОБА_9 від 18.02.2018 року;

-протоколом огляду місця події від 17-18.03.2018 року квартини АДРЕСА_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_5 під час якого останній розповів, а потім показав обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 з фото додатками;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 під час якого остання розповіла, а потім показала обставини скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_10 з фото додатками;

-висновком експерта № 347 відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. На марлеву тампоні-змиві з ванної кімнати з місця події знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від особи (осіб) групи АВ і може належати потерпілому ОСОБА_5 . При цьому в даному об`єкті не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_10

-висновком експерта № 348 відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. На футболці та шортах, вилучених з ванної кімнати з місця події, знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1-3, 7, 8 виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даних об`єках може походити від особи (осіб) групи АВ і може належати потерпілому ОСОБА_5 . При цьому в даних об`єктах не виключається можливість домішки крові підозрюваного ОСОБА_10

-висновком експерта № 352 відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 межреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівій кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці. Вищезазначене тілесне ушкодження у вигляді рани, що проникає в черевну порожнину, враховуючи перевагу раньового каналу над довжиною рани, вважаю що воно утворилось від дії предмету, що має властивості колюче-ріжучого, та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке е небезпечним для життя в момент спричинення, згідно « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 п.2.1.3.к. Всі інші рани утворились від травматичного контакту з об`єктом, який мав властивості ріжучого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 п.2.3.2.а. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для спричинення власноруч, але не характерна. Вищезазначені тілесні ушкодження утворились від не менш 6-ти травматичних впливів;

-висновком експерта № 395/352 відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр.. ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді: рани на лівій боковій поверхні живота в проекції 7-8 межреберій, рани вище пупка зліва на 4 см, нижче пупка справа рана, яка продовжується в раньовий канал проникаючий в черевну порожнину з пошкодженням сальника; рани на лівій кисті з пошкодженням сухожилків розгиначів 2 пальця лівої кисті, та лівому передпліччі, на правій щоці. Механізм та локалізація тілесних ушкоджень, які виявлені при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_5 відповідає механізму, на який вказує потерпілий ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 року за участю ОСОБА_7 під час якого останній розповів, а потім показав обставини скоєння ним кримінального правопорушення з фото додатками.

Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_12 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

По даному кримінальному провадженню потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 та просив суд стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки в сумі 5409,90 гривень та завдану моральну шкоду у розмірі 120000 гривень.

В подальшому надав до суду розписку про те, що йому відшкодована матеріальна шкода родичами обвинуваченого в розмірі 5400 гривень, тому він відмовляється від позову в частині стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні позов визнали частково.

Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне, задовольнити позов потерпілого частково зі слідуючих обставин.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова) оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У судовому засіданні безсумнівно встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що потерпілий отримав психологічний стрес, пережив емоційний стрес, обурення та фізичної безпорадності, вимушений був адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності. Впродовж періоду лікування потерпілий почувався як джерело клопоту та обмежень життя для близьких родичів, які допомагали в одужанні та витрачали власний час та сили на турботу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат, стану здоров`я ОСОБА_5 , тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 та вважає за необхідне стягнути з останнього на користь ОСОБА_5 70000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає фактичним обставинам справи та тяжкості заподіяних потерпілому травм.

Крім того, за даним кримінальним правопорушенням прокурором в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у відповідності до якого прокурор просить суд стягнути з обвинуваченого 4399,72 гривень у рахунок відшкодування шкоди Маловисківській ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши згадані показання, суд вважає за необхідне, задовольнити позов зі слідуючих обставин.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_7 Маловисківській ЦРЛ спричинена матеріальна шкода, пов`язана з перебуванням потерпілого ОСОБА_5 на лікуванні у вищевказаного лікувальному закладі у період з 17.03.2018 року по 26.03.2018 року у розмірі 4399,72 гривень, яка підлягає беззаперечному стягненню в порядку ст. 1166 ЦК України з обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов прокурора в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Обираючи ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєного, стан здоров`я обвинуваченого, умови його життя, останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких за станом здоров`я потребує постійного лікування, він має постійне місце роботи, разом з тим ним було вчинено тяжкий злочин, а також особу обвинуваченого, який не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки, а так само конкретні обставини скоєння злочину, висновок органу з питань пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк щодо ОСОБА_7 , суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне обрати щодо нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Оскільки на даний час продовжують існувати ризики щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачені ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків та переховуватися від суду, суд вважає за необхідне змінити щодо нього міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання до часу вступу вироку суду в законну силу, яке буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 179, 194, 368-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до часу вступу вироку суду в законну силу.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 : прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібдо 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Негайно звільнити ОСОБА_7 з під варти із зали суду.

Копію вироку негайно передати прокурору для здійснення контролю за виконанням ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 70000 (сімдесят тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Маловисківської ЦРЛ до ОСОБА_7 про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Маловисківської ЦРЛ кошти в сумі 4399 (чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у справі за проведення судової експертизи у розмірі 1287,00 гривень на користь держави .

Речові докази по справі, а саме: шорти, футболка, змиви РБК з ванної кімнати та ніж, що перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя /підпис/ОСОБА_1

з оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1