Справа № 569/9287/18
УХВАЛА

23 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на незаконне затримання, -
встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на незаконне затримання, у якій просить визнати затримання ОСОБА_5 незаконним та негайно звільнити його з-під варти.
Зі змісту скарги вбачається, що 17.05.2018р. старшим слідчим СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було затримано гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про що було складено відповідний протокол затримання.
З тексту протоколу затримання вбачається, що 17 травня 2018 року о 17 год. 50 хв. відбулось затримання ОСОБА_5 (підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України), на підставі ст.. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий. Або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».
Одночасно з цим, у відповідному протоколі відсутня інформація про очевидця, потерпілого чи виявлені слідством очевидні ознаки на тілі, одязі чи місці події, які спонукали слідчого вирішити, що саме ОСОБА_5 вчинив відповідний злочин, та відповідно надали б йому законні підстави для затримання цієї особи в порядку ст.. 208 КПК України. Власне у протоколі лише викладено текст п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, при цьому не наведено жодних фактичних обставин (супутніх ознак підозри), які могли б дозволити слідчому застосувати відповідну правову норму.
Крім того протокол затримання не вказує на наявність і іншої обов`язкової умови, яка є обов`язковою для отримання слідчим права затримати особу в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України безпосередність після вчинення злочину в «… щойно вчинила злочин». Тобто відсутній той невеликий, визначений законодавцем умовний проміжок часу в продовж якого, без ухвали слідчого судді, згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України особу можливо затримати.
Так, представник скаржника вважає, що вищезгаданий протокол затримання не містить жодної інформації про фактичний час вчинення злочину: час завдання потерпілій тілесних ушкоджень, час її смерті, час повідомлення про злочин, тощо.
Також всупереч вимогам ч. 5 ст. 208, ст.. 104 КПК України оскаржуваний протокол затримання взагалі не містить інформації про місце фактичного затримання ОСОБА_5 , а час фактичного затримання зазначено, час його доставлення у Рівненський ВП, що є порушенням вимог ст.. 209 КПК України.
Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просили частково задовольнити скаргу, в частині незаконного затримання. Крім того вказали на те, що у випадку затримання ОСОБА_5 строк його фактичного затримання перед моментом складання протоколу затримання становив більше п`яти годин. А тому на їх переконання у період з 20 год. 50 хв. по 23 год. 30 хв. 17 травня 2018 року підозрюваний утримувався під контролем органів слідства незаконно, що є грубим порушенням прав підозрюваного.
Слідчий в судовому засідання просив відмовити у задоволенні скарги та вказав, що затримання ОСОБА_5 , яке відбулось 17 травня 2018 року є законним з підстав, передбачених ст. 208 КПК України, а саме: уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі у випадках:
1)якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2)якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.
Про затримання підозрюваного ОСОБА_5 було здійснено дзвінки його співмешканці ОСОБА_6 та рідній сестрі ОСОБА_7 , однак абоненти не відповідали. Крім того, згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 було роз`ясненя його права та обов`язки.
ОСОБА_5 було затримано після безпосереднього вчинення злочину, очевидець, потерпілий та інші сукупні очевидні ознаки на місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин. Про час затримання підозрюваного було повідомлено його спімешканкута рідну сестру Наявних тілесних ушкоджень на підозрюваному не було.
Заслухавши пояснення адвоката, ОСОБА_5 , вислухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області знаходиться кримінальне провадження № 0002902 від 17.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно даних протоколу про затримання від 17 травня 2018 року ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції в порядку ст.. 208 КПК України.
Порядок затримання особи без ухвали слідчого судді визначений статтями 207-213 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 207 КПК України, кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:
1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;
2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.
Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Як вбачається з протоколу затримання від 17 травня 2018 року, він відповідає вимогам ст. 208 КПК України, в ньому зафіксовано дійсний час фактичного затримання підозрюваного о 17 год. 50 хв., і в ньому відображені підстави затримання, а також затримання проведено уповноваженою службовою особою.
Крім того, судом встановлено, що 19 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею також перевірявся дійсний час затримання підозрюваного, який становить як і в протоколі затримання 17 год. 50 хв.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про безпідставність доводів адвоката та підозрюваного щодо незаконного затримання ОСОБА_5 .
Згідно положення ст. 303 КПК України (п.1 ч.1), на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, захисником підозрюваного.
Зі змісту ст. 307 КПК України слідує, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
За наведених обставин слідчий суддя приходить до переконання щодо відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 щодо незаконного затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206,207,208, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на незаконне затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1