31.05.2018 Справа № 756/4399/18
Справа №1-кп/756/815/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Димер, Вишгородського району, Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На початку жовтня 2016 року, ОСОБА_5 , повідомив невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та відомості про місце роботи з метою внесення їх до підробленого документа, листка непрацездатності.
В подальшому, в жовтні 2016 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Києві, поблизу станції метрополітену «Контрактова Площа», зустрівся з раніше незнайомим чоловіком та отримав підроблений офіційний документ листок непрацездатності, з внесеними до нього анкетними даними ОСОБА_5 , з штампом та печатками медичного закладу.

У подальшому, ОСОБА_5 , в кінці жовтня, знаходячись за місцем роботи, а саме за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 4, надав керівнику його підрозділу, а саме начальнику відділу транспорту ТОВ «Глас Трьош Київ», завідомо підроблений офіційний документ, а саме листок непрацездатності, виданий на власне ім`я, який містив неправдиві відомості.

За таких обставин ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у пособництві, тобто наданні засобів у підробленні офіційного документа, який видається установою і який надає права та звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документу, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

30 березня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а саме покарання у виді штрафу.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 30 березня 2018 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточну міру покарання ОСОБА_5 визначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1