Провадження № 1-кс/742/1229/18
Єдиний унікальний № 742/1786/18
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2018 року Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002347 від 16.12.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2018 року слідчий СВ Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002347 від 16.12.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України,про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 зібраними фактичними даними в своїй сукупності обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, санкцією якої передбачено штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років. Оскільки у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, ухиляється від органів досудового розслідування та з 26.07.2018 року по 28.08.2018 року перебував в розшуку, а також будучи підозрюваним за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296 КК України на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу вчинив аналогічні злочини, а тому оцінивши сукупність всіх обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

Прокурор, яким погоджено клопотання в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Слідчий у судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, а підозрюваний проти його задоволення заперечував, оскільки доводи прокурора та слідчого не обгрунтовані.

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочин, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296 КК України, за які передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів, за які санкцією статті не передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Однак прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виключає застосування обмежень прав підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу.
Тому у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181,194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002347 від 16.12.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України, про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1