Справа № 301/2206/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд, Закарпатської області
в складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України не судимого, з середньою освітою, одружений, водій П/П «Садварій І.І. »

за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 13 червня 2017 року, близько 20 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 у зв`язку з неприязними стосунками з сім`єю ОСОБА_9 з приводу під`їзної дороги до вказаного домогосподарства, де під час сварки з ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння фізичного болю, наніс їй долонею один сильний удар в область обличчя, а потім долонями рук спричинив удар в область грудей, від яких у потерпілої викликало фізичну біль.

Крім цього, ОСОБА_4 13 червня 2017 року близько 20 години 00 хвилин знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 у зв`язку з неприязними стосунками з сім`єю ОСОБА_9 з приводу під`їзної дороги до вказаного домогосподарства і будучи агресивно налаштованим до мешканців даного будинку, де під час сварки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умисно, протиправно з метою створення реального сприйняття вказаними особами позбавлення їх життя, наносячи побої ОСОБА_6 , хапаючи руками її в область шиї, беручи в руки каміння, висловлював неодноразові погрози вбивством потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Таким чином своїми діями ОСОБА_4 створив реальні підстави побоюватись реалізації свого задуму потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому розкаюється, по суті обвинувачення показав, що дійсно за обставин вказаних в обвинувальному акті, 13 червня 2017 року, близько 20 години, знаходячись на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 у зв`язку з неприязними стосунками з сім`єю ОСОБА_9 з приводу під`їзної дороги до вказаного домогосподарства, де під час сварки з ОСОБА_6 наніс їй долонею один сильний удар в область обличчя, а потім долонями рук спричинив удар в область грудей, після чого погрожував вбивством ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просить застосувати щодо нього Закон України " Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Вина обвинуваченого підтверджується показами :

- потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 , 13 червня 2017 року, близько 20 години, на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 під час сварки наніс їй долонею один сильний удар в область обличчя, а потім долонями рук спричинив удар в область грудей та наносячи побої, хапаючи руками її в область шиї, беручи в руки каміння, висловлював неодноразові погрози вбивством їй та її чоловіку;

- потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 під час сварки наносив удари по обличчю ОСОБА_6 та брав до рук каміння та погрожував їм вбивстом.

Аналізуючи досліджені в суді докази суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.126 КК України - в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень; ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказані злочини відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, обвинувачений позитивно характеризуються за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння проведення досудового розслідування.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, яка передбачає покарання за вчинені ним злочини, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів .

Обвинувачений подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України " Про амністію у 2016 році"

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив злочини невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він скоїв 13 червня 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, зокрема, що амністія в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.

В даному кримінальному провадження потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, яка складається з 2026,12 гривень витрат пов`язаних із лікуванням, 1833,12 гривень- транспортних витрат, 25,00 гривень витрат на виготовлення СD, 26000 гривень витрат за надання правової допомоги та моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень, свої позовні вимоги мотивують тим, що позивачам нанесено як матеріальну шкоду так і моральну. Матеріальна полягає і незапланованих фінансових витратах, що пов`язані із наслідками злочинних дій Відповідача, а саме: ОСОБА_6 після нанесених їй побоїв була змушена проходити кваліфіковані обстеження, у зв`язку з чим понесла фінансові витрати на придбання медикаментів та МРТ головного мозку в розмірі 2026,12 грн, .а також ОСОБА_7 який змушений був нести витрати на паливо для своєчасної доставки ОСОБА_6 до медичних закладів, поїздів до Іршавського відділу поліції та прокуратури, яка становить 1833,12грн. Позивачі також понесли 25,00грн. витрат пов`язаних із записом СD-диску на який було проведено запис відео, що приєднано до матеріалів провадження, а також Позивачі внаслідок протиправної поведінки Відповідача несуть витрати пов`язані із отриманням в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді правової допомоги, яка становить 26000 гривень.

Крім того Відповідач своїми діями наніс Позивачам значну моральну шкоду, яка випливає із отримання та переживання фізичного болю, стресі, негативному емоційному стані, страху за власне життя Позивачів як в момент скоєння Відповідачем стосовно них злочинів так і протягом усього часу розслідування та розгляду кримінального провадження бо Відповідач з того часу як вчинив кримінальні правопорушення і до даного моменту не вчинив жодних дій які б вказали на те, що він хоча б шкодує про скоєне, не прагнув він навіть елементарного- вибачитися перед Позивачами, не говорячи вже про добровільне з`ясування розміру та компенсацію завданих їм збитків. Нанесена Позивачам моральна шкода в даному випадку характеризується в перенесеному фізичному болю, постійними значними душевними хвилюваннями, стражданнями і переживаннями, побоюванні за власні життя. Позивачі в зв`язку з цим зазнали та переживають зараз: фізичний біль в момент скоєння Відповідачем злочину, порушення життєвого ритму, дискомфорт у спілкуванні із знайомими та близькими, порушення сну та постійні нервові стреси. Таку завдану моральну шкоду Позивачі оцінюють в суму - 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов не визнав, вважає його безпідставним і таким, що не грунтується на вимогах закону, а тому просить відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши цивільний позов та заперечення на позовну заяву, вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме матеріальна шкоду в розмірі 2026,12 гривень, 25,00 гривень витрат на виготовлення диску та 26 000 гривень витрат на надання правової допомоги слід задовольнити повністю. Що стосується моральної шкоди, то з урахуванням фізичного болю та моральних страждань суд оцінює моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, ст. 70, 57,76 КК України,-
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України та ч. 1 ст. 129 КК УКраїни

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126 КК України покарання у вигляді 60 годин громадських робіт, за ч.1 ст. 129 КК України покарання у вигляді обмеженняволі на строк один рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом року не вчинить нового злочину, з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 2051, 12 гривень матеріальної шкоди, 5000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 26000 гривень витрат за надання правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1