Номер провадження: 11-сс/785/1407/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003232, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Одеси, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.12.2010 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27.06.2014 року у зв`язку з відбуттям покарання,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0003232, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, 20.08.2018 року, приблизно о 23.00 годині, перебуваючи біля будинку №72 по вул. Обільна у м. Одесі, в ході конфлікту з ОСОБА_10 з малозначного приводу, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів кухонним ножем в область передньої частини тулуба, чим спричинив йому множинні колото-різані поранення лівої половини грудної клітини з проникненням у плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

21.08.2018 року ОСОБА_8 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

21.08.2018 року слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні наявні ризики переховування останнього від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, знищення, переховування чи спотворення речових доказів та вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року вказане клопотання було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 20.10.2018 року. Ухвала мотивована тим, що при розгляді клопотання слідчого знайшли своє підтвердження наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, заявлені слідчим ризики та неможливість запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфіковані невірно, у кримінальному провадженні відсутня обґрунтована підозра щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, натомість вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.123 КК України. Також захисник вважає, що заявлені слідчим ризики є необґрунтованими та надуманими, а прокурор під час розгляду клопотання не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.08.2018 року, копією довідки Одеської міської клінічної лікарні №1 від 20.08.2018 року щодо надходження ОСОБА_10 з численними колото-різаними пораненнями, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , від 21.08.2018 року, протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000511 від 21.08.2018 року.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працює, офіційно не одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає у житлі, яке винаймає разом з ОСОБА_12 , з якою знаходиться у фактичних шлюбних відносинах. Апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні наявний ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а наявність у ОСОБА_8 малолітніх дітей на утриманні та перебування у фактичних шлюбних відносинах, з огляду на характер та ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, не може свідчити про відсутність даного ризику.

Також підозрюваний ОСОБА_8 є раніше судимою особою, не має офіційного місця роботи або навчання, зі змісту показань свідків вбачається, що він зловживає спиртними напоями, що свідчать про існування реальних ризиків вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Окрім того, оскільки підозрюваний проживає на території одного домоволодіння з потерпілим, існує ризик можливого незаконного впливу ОСОБА_8 на потерпілого з метою викривлення його показань та уникнення кримінальної відповідальності, а також можливого продовження конфліктів між ними, які можуть призвести до тяжких наслідків.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя також врахував вагомість доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що на підставі наданих документів слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування підозра обґрунтована, а також наявні ризики, які унеможливлюють застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неправильності кваліфікації органом досудового розслідування дій підозрюваного апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вирішення даного питання не відноситься до компетенції слідчого судді та апеляційного суду під час досудового розслідування та може бути вирішено лише під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження доказами, тому підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Також слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а інших доводів суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2018 року, якою задоволене клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0003232, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4