ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8797/18
провадження № 1-кс/753/2579/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

затриманого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві підполковника поліції ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про заміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0010327, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2017р., за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 і ч.3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 25.09.2017 року близько 05 год. 15 хв. умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення майна, знаходячись на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 , впевнившись та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом зламу запірного замка за допомогою заздалегідь приготованої для полегшення вчинення злочину викрутки та розвідного ключа, відкрив вхідні двері до загального коридору кв. АДРЕСА_3 , після чого через вказані двері таємно проник до загального коридору вказаного будинку, звідки таємно викрав майно, що належало ОСОБА_7 , а саме: чоловічи кросівки «Адідас» ZX 750 (44 розміру) вартістю 600 грн., куртка чоловіча «Into sport mear» вартістю 500 грн., а також взуття яке належило ОСОБА_8 , а саме: жіночі туфлі «Cherollny» розміром (235) вартістю 400 грн. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи вказані речі, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак з причин, що не залежали від його волі, не зміг довести свої злочинні дії до кінця, оскільки був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, при цьому виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто скоїв злочин, передбачений ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч.3 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши сторони та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0010327 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2017р., за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.

Вивченням підозрюваної особи встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17.07.1997 Дарницьким районним судом м.Києва, за ст. 141 ч.2 КК України /1960р./ до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 по постанові Прилуцького міського суду Чернігівської області звільнений 27.08.1998 з Прилуцької виховної колонії Чернігівської області умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 місяць 12 днів;

- 16.07.1999 Дарницьким районним судом м.Києва, за ст. ст. 140 ч.2,215-3 ч.2,42 КК України /1960р./ до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 28.10.2002 звільнений з Райківської ВК №73 Житомирської області по відбуттю строку покарання;

- 20.01.2005 Дарницьким районним судом м. Києва, за ст.185 ч.3,69 КК України,/2001р./ до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 09.02.2006 звільнений з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання;

- 17.05.2007 Дарницьким районним судом м. Києва, за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.1,70 КК України, /2001р./ до 3 років позбавлення волі, 15.12.2009 звільнений з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання;

- 10.08.2010 Печерським районним судом м.Києва, за ст.186 ч.2 КК України, /2001р./ до 4 років позбавлення волі, 14.05.2014 звільнений з Бучанської ВК №85 Київської області по відбуттю строку покарання, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.02.2007 з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання каннабиноїдів. Синдром залежності.

25.09.2017 о 11 годин 40 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
25.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч. 3 ст.185 КК України.

Слідчий обґрунтовує наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України, зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяв потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , про злочин від 25.09.2017; протоколом огляду місця події від 25.09.2017; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , від 25.09.2017; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5

26.09.2017 р. ухвалою Дарницького районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 в якості міри запобіжного заходу обраний домашній арешт заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год.00 хв., до 07 год.00 хв., наступного дня, терміном до 25.11.2017 року. Визначивши строк дії ували до 25.11.2017 р., також підозрюваному було роз`яснення, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

26.09.2011 р. в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , старшим слідчим Дарницького УП ГУНП в м. Києві, було складено а потім останнього ознайомлено з протоколом «про оголошення підозрюваному ухвали слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу та вручення її копії» відповідно до вимог ч.ч.4,5,6 ст.194, ч.5 ст.196 КПК України. Крім того, того ж дня, в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , старшим слідчим Дарницького УП ГУНП в м.Києві, було складено а потім останнього ознайомлено з протоколом « Про роз`яснення підозрюваному обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, тобто було роз`яснено обов`язки підозрюваного які зазначені в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва, ОСОБА_12 .

Відповідно до контролю за виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва, працівниками ВКП Дарницького УП ГУНП в м.Києві, було здійснено декілька разів перевірку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , але останнього в квартирі не було.

Під час досудового розслідування встановити місце знаходження підозрюваного, працівникам поліції не надалось можливим.

10.11.2017 р. року слідчим було винесено постанову про оголошення підозрюваного в розшук.

13.11.2017 р. слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернулись до слідчого судді з клопотаннями про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , привід для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

22.11.2017 р. слідчим суддею Дарницького районного суду м.Києва, ОСОБА_13 , клопотання щодо застосування приводу підозрюваного ОСОБА_5 , для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою було задоволено ухвалою, яка відповідно до ст.190 КПК України втратила свою законну силу 22.05.2018 року.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування тобто, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інший злочин чи продовжити даний злочин, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим за аналогічні злочини, а також за тяжкі злочини, тобто можна дійти висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 , належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, місця роботи та постійного джерела доходів не має, на які кошти проживає невідомо, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.

Тому можливо припустити той факт, що ОСОБА_5 продовжить вчинення злочинів, перебуваючи на свободі.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що остання раніше судима за злочини проти власності.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваної вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що останній не має міцних соціальних зв`язків в м. Києві, а також засобів для проживання, що буде перешкоджати прибуттю до слідчого та суду за викликом для проведення слідчих дій, а також сприятиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року наголошено на тому, що питання про арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду: прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування |від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою... При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом...(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Крім того, відповідно до постанови пленуму верховного суду України № 6 від 26.03.1999 року «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» застава замість тримання під вартою щодо осіб, які обвинувачуються у вчиненні тяжких насильницьких злочинів чи злочинів у складі організованих груп, а також щодо рецидивістів та осіб, які раніше намагались ухилитися від правосуддя, може застосовуватись лише у виняткових випадках.

Сукупність вищенаведених обставин, висока суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному тяжкого злочину, та високий ступінь існуючих ризиків дають підстави вважати, що жоден із вищевказаних більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим, зокрема і з вищенаведених підстав щодо кожного з них, і зазначені обставини в їх сукупності вказують на існування суспільної потреби у позбавленні волі та виправдовують застосування такого винятково суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до положень ч.3 та п.1) ч.4 ст.183 КПК України, належить визначити і розмір застави - в максимальному розмірі, встановленому процесуальним законом для тяжких злочинів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07 год. 00 хв. 30 липня 2018р.
Дія ухвали закінчується 27 вересня 2018 року.

У разі внесення застави в розмірі 140960 грн., на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в місті Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, прокурора або суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру №2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Проголошення повного тексту ухвали призначено на 12 год. 15 хв. 03.08.2018 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: