УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5220/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
13 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01 червня 2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира від 01 червня 2018 року, клопотання старшого слідчого в СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 задоволено.
Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці, тобто до 29.07.2018 року 19 год. 30 хв.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, орган досудового слідства підозрює ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин. 05.04.2018 близько 22 год. 27 хв. ОСОБА_11 , анкетні дані якого змінені, зателефонував до ОСОБА_12 , з яким домовився, що останній продасть йому особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований».
ОСОБА_12 , з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, у невстановлений день, час, місці та спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,1158 г., яким незаконно зберігаючи за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , чекав на прихід ОСОБА_11
05.04.2018, близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_11 , прибувши в узгоджене місце постукав у вікно кв. АДРЕСА_2 , яке відкрила ОСОБА_7 . Остання, діючи в рамках раніше досягнутої попередньої злочинної змови ОСОБА_12 , направленої на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу за попередньою змовою групою осіб, в цей же день, час та місці, взяла за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,1158 г., який незаконно зберігаючи при собі, перенесла до вікна квартири, через яке, діючи в рамках раніше досягнутої попередньої злочинної змови з ОСОБА_12 , незаконно збула ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,1158 г., за що отримала 200 грн.
Крім того, 06.04.2018 близько 11 год. 56 хв. ОСОБА_13 , анкетні дані якого змінені, зателефонував до ОСОБА_12 , з яким домовився, що останній продасть йому особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», обіг якого заборонено.
ОСОБА_12 , з метою незаконного повторного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, у невстановлений день, час, місці та спосіб повторно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,134 г., який незаконно зберігаючи за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , чекав на прихід ОСОБА_13
06.04.2018, близько 12 год. 25 хв., ОСОБА_13 постукав у вікно кв. АДРЕСА_2 , яке відкрила ОСОБА_7 . Остання, діючи в рамках раніше досягнутої попередньої злочинної змови з ОСОБА_12 , направленої на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу за попередньою змовою групою осіб, в цей же день, час та місці, взяла за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,134 г., який незаконно зберігаючи при собі, перенесла до вікна квартири, через яке, діючи в рамках раніше досягнутої попередньої злочинної змови з ОСОБА_12 , незаконно збула ОСОБА_11 особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,134 г., за що отримала 250 грн.
16.01.2018 року ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 193, 194 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду та вручення грошових коштів від 05.04.2018 року; протоколом огляду покупця від 06.04.2018 року; протоколом допиту ОСОБА_11 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 06.04.2018 року; висновком експерта №2/278 від 18.04.2018 року; висновком експерта №2/279 від 17.04.2018 року; протокол огляду покупця від 06.04.2018 року; протокол допиту ОСОБА_13 , матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Також, в клопотанні зазначено, що у зв`язку з необхідністю у встановленні каналу отримання ОСОБА_7 наркотичного засобу, а також інших осіб, які його придбавають та збувають, зможуть надати можливість ОСОБА_7 впливати на встановлення та показання осіб, оскільки вони їй достеменно відомі, які в подальшому будуть залучені в якості свідків чи посібників у вчиненні вищевказаного злочину у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, під загрозою тяжкості покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
За наведених обставин, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особисте зобов`язання, оскільки вона вину визнає, щиро кається, надає детальні свідчення по справі, а тому не буде перешкоджати кримінальному провадженню та має на утримані дитину 2007 року народження, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не спростовують того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, понятих. Крім того підозрювана ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, оскільки на даний час проживає у свого співмешканця, ніде не працює, її дитина проживає окремо від неї, тобто у її батьків в м.Бровари Київської області.
Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваної під вартою в матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваній запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Так, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється лише у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши необхідний її розмір.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01 червня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.07.2018 року 19 год. 30 хв. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :