АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2433/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , і накладено арешт на майно, а саме на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без виклику власника майна ТОВ «ТРАНСФЛОТ» чи його представника, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді товариство не отримувало, а 17 квітня 2018 року випадково дізналося про її існування з Єдиного державного реєстру судових рішень і 18 квітня 2018 року подало апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва.

Стосовно ухвали слідчого судді, то директор ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 , вважаючи її незаконною та необґрунтованою, зазначає, що при накладенні арешту слідчий суддя не перевірив і не встановив наявність достатніх підстав для арешту вищевказаного майна. Крім того, автор апеляції стверджує, що старшим слідчим не було додано до клопотання жодних документів, які б доводили, що саме несамохідна баржа-площадка «7053» чи її власник ТОВ «ТРАНСФЛОТ» причетні до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Також апелянт зауважує, що несамохідна баржа-площадка «7053» за типом та призначенням є несамохідним судном з районом плавання внутрішні водні шляхи України розряду «Р» (річки) і, відповідно, обладнана для перевезення сипучих вантажів та не придатна до перевезення будь-яких інших вантажів, окрім сипучих, і в будь-яких інших районах плавання, крім тих, що зазначені, але слідчим суддею не було встановлено взагалі, в яких районах плавання здійснено кримінальне правопорушення та чи могла несамохідна баржа-площадка «7053» за своїми властивостями здійснювати перевезення в цих районах плавання. При цьому ОСОБА_8 звертає увагу, що несамохідна баржа-площадка «7053» з 2013 року знаходиться у відстоюванні. Разом з тим, апелянт стверджує, що накладення арешту на несамохідну баржу-площадку «7053» фактично позбавило ТОВ «ТРАНСФЛОТ» можливості здійснювати господарську діяльність, що призводить до відповідних збитків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що директором ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з початку 2015 року по теперішній час посадові особи ТОВ «Портофлот-Транс» (), ТОВ «Брокбункерсервіс» (), ТОВ «Дунайбункер-Плюс» (), ТОВ «Трансфлот» (), а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за сприянням службових осіб Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ, ДП «Адміністрації морських портів» та співробітників інших контролюючих органів України, організували і запровадили схему незаконного переміщення (транспортування) через митний кордон України поза митним контролем в територіальних водах України (акваторії Чорного моря) незаконно виготовлених тютюнових виробів та інших підакцизних товарів з метою їх подальшого збуту на внутрішньому ринку України.

Для цього невстановлені досудовим розслідуванням особи здійснюють придбання тютюнових виробів за кордоном, в тому числі і на тимчасово окупованій Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим. В подальшому вказані підакцизні товари з порушенням порядку виїзду з тимчасово окупованої території АРК підконтрольними співучасникам злочину морськими суднами переміщуються в північно-західну частину Чорного моря, зокрема, у зону відповідальності Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ. Надалі вказані тютюнові вироби перевантажуються на судна, які, в свою чергу, доставляють вантаж на територію України поза зонами митного контролю за сприяння військовослужбовців Чорноморського регіонального управління ДПСУ.

15 грудня 2017 року СБ України отримано інформацію про протиправне переміщення морським судном «СТК-5» (ІМО 8806084, стара назва «JOBBER», під прапором України (власник ТОВ Портофлот-Транс) тютюнових виробів на материкову Україну поза зонами митного контролю. Тоді ж вказане судно виявлене під час прямування у північно-західній частині Чорного моря до 12 мильної зони в район відповідальності Азово-Чорноморського регіонального управління.

Того ж числа співробітниками ППРС «Очаків», в порушення встановленого порядку, передбаченого п. п. 2.5.2, 3.2.2 3.2.5, 4.1.5 та 4.2.2 42.3 «Правил плавання і лоцманського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровського-лиманському та Херсонському морському каналах, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01 серпня 2007 року № 655, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 жовтня 2007 року за № 1150/14417, були створені умови для безперешкодного проходу судном «СТК-5» каналом, а саме надання судну дозволу на плавання в зоні дії ПРРС «Очаків» без відповідної заявки на прохід каналом, надання послуг лоцманського проведення судна без відповідної заявки та сплати обов`язкових платежів, надання дозволу судну рухатись каналом з вимкнутим судновим обладнанням АІС та у період заборони руху каналом усіх типів суден у зв`язку із погодними умовами (видимість менше за 1 КБТ). Крім того, екіпажем судна під час слідування Херсонським морським каналом постійно мінялись пункти призначення та маршрути, спочатку Росія Нова Каховка, надалі маршрутом до міста Одеси, а в подальшому до ХМК-Єгипет, та повідомлялось, що судно не завантажене. В свою чергу, судно «СТК-5» до жодного з портів України не заходило.

З метою припинення протиправної діяльності судна «СТК-5» 15 грудня 2017 року із залученням сил та засобів ВМС ЗС України та ДПС України було організовано пошук та фіксацію вказаного судна з метою його огляду та вивчення на предмет порушень правил в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, а також на предмет незаконного переміщення підакцизних товарів.

Вжитими заходами затримати вказане судно не виявилось за можливе, оскільки «СТК-5» вдалося втекти від катерів берегової охорони та покинути територіальні води України. Під час переслідування судна «СТК-5» візуально спостерігалось, що воно завантажено близько 20 морськими контейнерами, хоча екіпажем раніше повідомлялось, що судно йде без вантажу на баласті.

Разом з тим, встановлено, що для доведення свого злочинного умислу щодо переміщення (транспортування) з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів до кінця співучасниками злочину у другій половині грудня 2017 року за межами територіальних вод України було організовано завантаження тютюнових виробів на судно «WHISPER» (ІМО8982319, під прапором Танзанії), а саме 1737 коробів із сигаретами марки «Mikado», без марок акцизного збору. Після цього даним судном тютюнові вироби були доставлені до 12 мильної зони в район села Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області для подальшого незаконного переміщення зазначеного вантажу на митну територію України поза митним контролем.

31 грудня 2017 року в територіальних водах України катером ВМС ЗС України вказане судно виявлено, зупинено та супроводжено до порту «Одеса» для огляду. Того ж числа в ході огляду судна «WHISPER» співробітниками ДПС України було виявлено тютюнові вироби марки «Mikado», у кількості 1737 коробів, без марок акцизного збору та відповідних товарно-супровідних документів.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, для переміщення (транспортування) з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів використовуються наступні судна: - суховантажне судно «Прима», реєстраційний номер SRU920038, 1949 року побудови, судновласник ТОВ «Портофлот-Транс» (); - буксир «Рибачок», реєстраційний номер SRU601955, судновласник ТОВ «Портофлот-Транс» (СДРПОУ 38449055); - буксир штовхач «НІСТРУ», реєстраційний номер SRU060363, судновласник TOB «Портофлот-Транс» (); - судно «СТК-5», реєстраційний номер SRU602142, ІМО 8806084, стара назва «JOBBER», судновласник ТОВ «Портофлот-Транс» (); - кран плавучий «Трансфлот», реєстраційний номер SRU844101, судновласник ТОВ «Трансфлот» (); - несамохідна баржа площадка «Р-0501», 1986 року побудови, судновласник ТОВ «Трансфлот» (); - буксир «Джура», 1978 року побудови, судновласник ТОВ «Трансфлот» (); - несамохідна баржа-площадка «7053», 1966 року побудови, судновласник ТОВ «Трансфлот» (); - суховантажне судно «ST-707», ММСІ 272155900, номер SRU 602208, судновласник ТОВ «Брокбункерсервіс» (), власник LVR Commercial Limited Hong Kong; - самохідний танкер «NTC OIL», ІМО 8013120, судновласник TOB «Дунайбункер-Плюс» (), власник National Trading Corporation Limited.

12 березня 2018 року постановою начальника 2-го відділення 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, проведеними заходами встановлено, що на даний час група осіб намагається приховати речовий доказ несамохідну баржу-площадку «7053» шляхом зміни її назви та переоформлення цієї баржі на інше підконтрольне підприємство.

21 березня 2018 року (датоване 13 березня 2018 року) старший слідчий в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту намайно, а саме на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000036, про накладення арешту на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які були додані до клопотання, та на їх основі прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови, з огляду на те, що вказана несамохідна баржа-площадка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК Україна, тобто вона є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що органом досудового розслідування у встановленому порядку було винесено відповідну постанову.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання старшого слідчого та накладення арешту на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження цієї несамохідної баржі-площадки як речового доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищевказану несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , і накладено арешт на майно, а саме на несамохідну баржу-площадку «7053», 1966 року побудови, залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «ТРАНСФЛОТ» ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4