18.10.18№ 336/6254/18
Пр. № 1-кс/336/1897/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бочарова, 12-А.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 13 жовтня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 3349 внесено відомості за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, а саме: 125 метрів належного публічному акціонерному товариству «Укртелеком» кабелю ТПП 10х2, яке мало місце 12 жовтня 2018 року в комунікаційному колодязі біля будинку № 12-А по вул. Бочарова в м. Запоріжжі.

Під час огляду місця події за зазначеною адресою були виявлені: 80 метрів кабелю в чорній обмотці марки ТПП 10х2, а також 45 метрів кабелю тієї ж марки в обмотці чорного кольору. Вказані предмети, за поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були викрадені ними з комунікаційного колодязю за вказаною адресою.

Посилаючись на те, що вказані речі мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні як предмети викрадення, тому мають бути піддані арешту, просить про накладення арешту на них.

Слідчий, належним чином викликаний для розгляду клопотання, до суду не з`явився з невідомих причин, що в силу ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий не довів правової підстави для застосування арешту, хоча вказані предмети і мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні як предмети викрадення, оскільки не довів наявність ризиків їхнього приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тому слідчий суддя не вбачає процесуальних підстав для ухвалення рішення на користь доводів клопотання.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя, не вбачаючи передумов для накладення арешту, вважала б за доцільне порекомендувати слідчому за наявності обґрунтованих підстав визначити статус цих речей як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їхнього збереження в інтересах ефективного розслідування визначити в силу ст. 100 КПК України належне місце для зберігання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1