Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2018 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу за кримінальним провадженням № 0002503 від 24.06.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_3 подала до суду клопотання, в якому просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання, захисник вказала, що на 26.07.2018 року слідчим змінено кваліфікацію та, наразі, розслідування здійснюється за ч. 2 ст. 289 КК України, майнової шкоди кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 не завдано, автомобіль повернуто неушкодженим, відсутністю у потерпілого будь-яких претензій, не пред`явлення цивільного позову, наявність міцних соціальних зв`язків, тому даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні захисник підтримала своє клопотання, та зазначила, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, які в дійсності відсутні.
Підозрюваний, в порядку відео конференції, клопотання свого захисника підтримав та наголосив, що перешкоджати досудовому розслідуванню не має причин, зазначив також про те, що дійсно між ним і потерпілим виник спір цивільно-правового характеру, факт завдання своїми діями шкоди потерпілому не заперечував, та наразі потерпілий до підозрюваного претензій не має.
Прокурор у судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим, наполягає, що ризики, які визначалися раніше, збереглися.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони захисту, має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ст. 201 КПК України, обвинувачений, його захисник, мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканність. Заарештовувати або тримати під вартою особу можна лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід.
Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Такі заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що зазначені особи будуть намагатися ухилитися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатимуть встановленню істини у справі або продовжуватимуть злочинну діяльність.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом було встановлено, обґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вплинути на потерпілого та свідків; може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд також враховує, що по справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини 10 лютого 2011 року висловив думку про те, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Також суд вказав, що п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Крім того, суд бере до уваги, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Згідно ст.181 КПК України запобіжним заходом також є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд приходить до переконання, що у судовому засіданні на підставі наданих стороною захисту доказів встановлено, що після обрання підозрюваному запобіжного заходу, ступінь ризиків, які були встановлені судом, значно змінилися.
У судовому засіданні на підставі наданих стороною захисту доказів встановлено, що родина підозрюваного, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не заперечує щодо обрання відносно ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою, ОСОБА_4 до притягнення до кримінальної відповідальності по даній справі позитивно характеризувався за місцем проживання за згаданою адресою, має неповнолітню дитину та цивільну дружину.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що на даний час ризик, визначений судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу, як наявність підстав вважати, що підозрюваний вчинить нове кримінальне правопорушення, значно зменшився чи перестав існувати взагалі.
Суд враховує, що підозрюваний не заперечує факту завдання шкоди потерпілому, згоду родичів підозрюваного на цілодобовий арешт, з урахуванням викладеного, приходить до переконання, що на даний час не існує такого, передбаченого ст. 177 КПК України ризику, як наявність підстав вважати, що обвинувачений буде впливати на свідків, потерпілих, зможе знищити докази.
Разом з тим, приймаючи до уваги тяжкість санкції частини 2 статті 289 КК України, суд вважає, що є наявним ризик того, що підозрюваний, побоюючись покарання в разі визнання його винним, може ухилитися від суду. Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.
Суд приходить до переконання, що на даний час, з урахуванням ставлення потерпілого до кримінального правопорушення відносно нього, відсутності цивільного позову та майнових претензій з боку потерпілого, не існує виняткових та вагомих причин для продовження тримання ОСОБА_4 під вартою.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що необхідність у такому запобіжному заході як тримання під вартою відпала, процесуальну поведінку ОСОБА_4 забезпечить запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього, а відтак, відносно підозрюваного слід замінити раніше обраний запобіжний захід.
Згідно вимог ст. 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд має право покласти на підозрюваного обов`язки.
Дійшовши висновку про зміну запобіжного заходу, суд також враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що існують інші ризики, крім визначеного судом ризику. Суд вважає, що сторона обвинувачення не довела, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не буде достатнім для запобіганню визначеного судом ризику, а також не доведена доцільність продовження підозрюваному строку тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 369-372, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково;
Змінити запобіжний захід застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати квартиру АДРЕСА_2 ;
Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає звільненню з під варти з моменту пред`явлення даної Ухвали до Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України;
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , прокурора та до суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживатиме чи перебуватиме без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання слідчого СВ УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-повністю утриматись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданих до суду клопотанні про обрання запобіжного заходу з додатками та їх захисниками, окрім, сторони захисту та обвинувачення;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 21 серпня 2018 р. включно;
Обов`язки покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 на строк дії ухвали;
Копію ухвали скерувати слідчому СВ УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 та начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України - для виконання, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 та захиснику - для відома;
Копію ухвали вручити підозрюваному;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 ;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1