АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/5419/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-cc/790/1312/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 13.08.2018 року, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в Харківській установі виконання покарань Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) строком на 60 днів до 11.10.2018 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 обчислювати з 13.08.2018 року.

Визначено ОСОБА_9 розмір застави, а саме 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 44 050 гривен. 00 коп.

У разі внесення застави ОСОБА_9 з-під варти звільнити і зобов`язати не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Як зазначено в ухвалі, слідчий Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Як вбачається з клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КПК України,тобто відкритому викраденню чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

13 серпня 2018 року о 18-00 год. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 серпня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (1-2).

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , а саме злочину передбаченого ч.2 ст.186 КПК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років позбавлення волі, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Крім того, підозрюваний на території м. Харкова не зареєстрований, є громадянином іноземної держави, при цьому на території України перебуває не легально, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, повторно вчинив корисливий тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того слідчим зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та протоколами проведення даних слідчих дій, копії яких містяться в матеріалах кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 , підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 України та вважав встановленим існування ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави щодо ОСОБА_9 , прийшов до висновку та відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначив її в розмірі 25 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, як такий, що здатний забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 15.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без цілодобового контролю.

Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушеннями КПК України, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти неї, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

На цій стадії досудового розслідування доводи апеляції захисника не є визначальними для висновків щодо безперечної причетності підозрюваного до інкримінованого злочину та потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається саме слідчим суддею, судом з урахуванням кримінального правопорушення і межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, вірно зазначено, що застава у розмірах, визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Більш того, ч.3 ст.183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України та належним чином враховано негативну репутацію підозрюваного.

Наявність у підозрюваного цивільної дружини та її малолітніх дітей, неофіційне місце роботи вірність висновку слідчого судді не спростовує.

Медичної документації, що підозрюваний ОСОБА_9 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою до апеляційного суду, як і до суду першої інстанції не надано.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без цілодобового контролю.

Судова колегія зазначає, що фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, вірності кваліфікації, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Щодо невідповідності на думку захисника інших дій слідчого, вказаних ним в апеляційній скарзі, то слід зазначити, що відповідно до вимог ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 КПК України.

За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року, щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування до 11.10.2018 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: