Справа №750/4941/18
Провадження №1-кс/750/3521/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , вивчивши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000121 від 21.05.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

22.08.2018 року старший слідчий слідчого відділу УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Радоміно Кімрського району Тверської області Російської Федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на грошу купюру номіналом 100 доларів США, яка має номер LL09213737H; грошу купюру номіналом 100 доларів США, яка має номер LB 98740987G; грошу купюру номіналом 100 доларів США, яка має номер LF 64031989D, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, ознаки якого передбачено ч.3 ст. 368 КК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За змістом абзацу 2 частини 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Однак, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий вказує, що розгляд такого необхідно провести без повідомлення власника майна, що суперечить нормам ч.2 ст. 172 КПК України, оскільки майно, що належить арештувати вже було тимчасово вилучене 22.05.2018 року під час огляду місця події, на підтвердження чого до матеріалів клопотання самим же слідчим надано копію вищевказаного протоколу огляду місця події, та й в самому клопотанні слідчий посилається на цю обставину. Тобто, посилання слідчого на вказану норму закону є незрозумілим та жодним чином не мотивоване.

Крім того, з клопотання та долучених до нього документів, зокрема копії повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, слідує, що підозрюваний ОСОБА_4 користується послугами захисника, проте слідчим ані у клопотанні, ані у долучених до нього документах не зазначено про фактичне місцеперебування ОСОБА_4 на час звернення до суду з відповідним клопотанням, як і не вказано про наявність чи відсутність захисника у останнього, що позбавляє суд виконати вимоги ч.1 ст. 172 КПК України, щодо повідомлення таких осіб про дату, час та місце розгляду поданого слідчим клопотання.

Недодержання зазначених вимог є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, що випливає зі змісту ч.3 ст. 172 КПК України.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно - прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1