Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/237/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.06.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного та застосовано відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селиша Ляки, Агдашського району, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, перебуваючого на території України без реєстрації, з порушенням міграційного законодавства, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів підозрюваного раніше не судимого, учасника збройних конфліктів на території інших держав,

підозрюваного за ч.3 ст.289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з моменту його фактичного затримання, починаючи з 12 години 40 хвилин, 07 червня 2018 року до 12 години 40 хвилин, 05 серпня 2018 року, без визначення розміру застави
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою громадянина ОСОБА_10 , який підозрюється у тому що він: 07.06.2018 року приблизно о 12-00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_13 , на узбіччі 722 км. об`їзної автодороги м. Кропивницький, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , тримаючи у руці ніж незаконно заволодів автомобілем «ВМW 530d», реєстраційний номер НОМЕР_1 , законним володільцем якого є потерпілий, тобто ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінально правопорушення передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

За результатом розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Врахувавши, що злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру ОСОБА_10 є: умисним, корисливим, за попередньою змовою групою осіб, особливо тяжкий, зухвало вчинений у денний час із заздалегідь підшуканими знаряддями злочину. Посягає на суспільні інтереси - проти життя особи та власності. Шкоду не відшкодовано. Вказані обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного визначаються, як заздалегідь сплановані, Обдумані, ретельно законспіровані. Підозрюваний не має законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати. Також, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, - до дванадцяти років позбавлення волі, що може стати умовою для продовження можливого переховування від слідства та суду.

А отже, у разі застосування стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на свідків, потерпілого і його родичів, а також знищенню чи перетворенню доказів, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування. Відсутність законної реєстрації на території України, та задекларованого джерела отримання доходу буде приводом вчинення нових кримінальних правопорушень, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження. Наявність утриманців не підтверджується, змінив місце реєстрації, яке не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тимчасово мешкає в іншому населеному пункті, що свідчить про несформовані соціальні зв`язки та ризик неявки до суду. Має досвід участі в бойових діях, ігнорує принцип мирного володіння майном і не здатен мирно врегульовувати конфлікти, тому менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити ризики передбачені ст. 177 КПК України та належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, слідчий суддя не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у злочині, пов`язаному з насильством.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Захисник зазначає, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину визнає. Таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність.

Водночас, підозрюваний фактично проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_14 , яка знаходиться на останніх строках вагітності, що підтверджується відповідними довідками, та бажає бути присутнім під час народження своєї дитини, що підтверджується довідками про проходження ним відповідних аналізів, тобто знаходячись під вартою, він не зможе бути присутнім під час народження дитини, та надавати допомогу ні співмешканці, ні новонародженої дитині, що може потягнути за собою негативні наслідки для співмешканки, наприклад народження дитини раніше призначеного строку, відсутності у співмешканки молока для новонародженого та таке інше. Підозрюваний до теперішнього часу на території Украйни не судимий, та є громадянином іншої Держави.

Сторона обвинувачення не може обґрунтовувати своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, оскільки жодних доказів на підтвердження даної думки не має. Також підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійно жити далі і займатись вихованням дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали клопотання слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно частини першої ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Кіровоградського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 07 червня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000506, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою застосування насильства, як небезпечне для життя та здоров`я потерпілого.

08.06.2018 року, ОСОБА_10 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

Окрім того, підозра ОСОБА_10 підтверджується письмовими матеріалами доданими до клопотання, а саме: рапортом інспектора роти №3 батальону УПП; протоколом прийняття заяви про вчинений злочин; протоколом огляду місця події; протоколом затриманням особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання, а також протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Окрім того, обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_10 , не оспорюється і в апеляційній скарзі захисника, а також самим підозрюваним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що оголошена підозра ОСОБА_10 , обґрунтовується наявними в матеріалах судового та кримінального проваджень та зазначених у клопотанні слідчого, оскільки вказані докази у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 міг вчинити кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 289 КК України.

Крім того, колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність реальних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи дані про особу підозрюваного, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, за попередньою змовою групою осіб, особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, зухвало вчинений у денний час із заздалегідь підшуканими знаряддями злочину, який посягає на суспільні інтереси проти життя особи та власності. Підозрюваний перебуває на території України без законних на те підстав, не працює, суспільно корисною працею не займається, немає законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати, а отже може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 після вчинення дій в яких він підозрюється, вчинив умисні дії на приховування злочину, залишив місце пригоди, намагався приховати речові докази і знаряддя злочину, тобто свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі, що істотно підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
На переконання колегії суддів у разі застосування стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, відстоювання власної правової позиції є передумовою для впливу на свідків, потерпілого і його родичів, а також знищенню чи перетворенню доказів, тобто ускладнить і затягне досудове розслідування. Відсутність законної реєстрації на території України, та законного джерела доходу, буде приводом вчинення нових кримінальних правопорушень, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , слідчий суддя своїм рішенням забезпечив не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, зокрема на наявність вагітної цивільної дружини, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з погрозою застосування насильства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , даних про його особу, застосував її запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 червня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 12 години 40 хвилин, 07 червня 2018 року до 12 години 40 хвилин, 05 серпня 2018 року, без визначення розміру застави - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4