КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 09 жовтня 2018 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 05 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бруслинівка, Літинського району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України,
за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 діб, а саме до 02 листопада 2018 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 528 600 грн. та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, та те, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного продовжують існувати.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо подали апеляційні скарги в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року. При цьому, захисники просять обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, захисник ОСОБА_6 наголошує на порушенні слідчим суддею ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки підозрюваний не повідомлений щодо причин підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а тому відсутня обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 та ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК України, а лише наявна підозра, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України. Також, захисник зазначає про відсутність в матеріалах клопотання доказів, як це передбачено п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри та необґрунтованість висновку слідчого судді щодо зникнення ризиків у разі внесення застави в розмірі 528 600 грн. При цьому, захисник наголошує, що слідчий суддя вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, взагалі не розглядав можливості обрання останньому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею допущено неповний судовий розгляд, невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, захисник зазначає, що її підзахисному 14 травня 2018 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а вже 25 травня цього ж року повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України, тобто за ті ж самі дії, однак з іншою кваліфікацією. Проте, слідчий суддя всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України не перевірив та не надав оцінку правовій кваліфікації кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , адже надані матеріали провадження містять виклад обставин, які свідчать про те, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні двох різних кримінальних правопорушень за одне і те ж саме діяння, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України. Враховуючи те, що ОСОБА_7 пред`явлено необґрунтовану підозру та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на переконання захисника у слідчого судді були відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 . При цьому слідчим суддею жодним чином не обґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України у разі їх наявності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, кожен з яких підтримав апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 13 травня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000083, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України.
14 травня 2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України, та повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
16 травня 2018 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 12 липня 2018 року включно, який обчислювати з часу його затримання, тобто з 08 год. 40 хв. 14 травня 2018 року.
25 травня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України.
25 травня 2018 року Апеляційним судом Житомирської області скасовано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 та постановлено нову ухвалу, якою застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України 60 діб, який обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 08 год. 40 хв. 14 травня 2018 року, з одночасним визначенням розміру застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 528 600 грн.
09 липня 2018 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, тобто до 08 год. 40 хв. 10 вересня 2018 року, визначивши розмір застави в сумі 528 600 грн.
13 липня 2018 року першим заступником Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено іншому органу досудового розслідування Головному слідчому управлінню Національної поліції України.
Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 від 01 вересня 2018 року продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000083 до 12 місяців, а саме до 14 травня 2019 року.
05 вересня 2018 року старший слідчий в особливо важливих справах 2 відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , строком на два місяці у межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року задоволено вищевказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 діб, а саме до 02 листопада 2018 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 528 600 грн. та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя, всупереч доводам апеляційних скарг, з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 02 листопада 2018 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому безпідставними є доводи апеляційних скарг з приводу того, що слідчим суддею не враховано недоведеність та недопустимість доказів, що підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_7 , які підкреслені слідчим в клопотанні.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, суд, всупереч доводам апеляційних скарг, врахував дані, про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням виключного випадку, визначив відповідний розмір застави, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , застава у розмірі 528 600 грн. належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку її внесення.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Доводи авторів апеляційних скарг щодо відсутності у матеріалах провадження доказів, які б вказували на існування заявлених слідчим ризиків, є безпідставними, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Що стосується посилань захисника ОСОБА_6 на ті обставини, що наявність двох повідомлень про підозру, щодо однієї особи, в одному кримінальному провадженні, главою 22 розділу III КПК України, не передбачено, то колегія суддів вважає їх голослівними, оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс вказаної заборони не містить.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники підозрюваного просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 02 листопада 2018 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 528 600 грн., - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/455/2018 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1