печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

13.03.2018 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, посилаючись, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000416 від 21.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження у сторони захисту виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до журналів (книг) обліку вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 і всієї України ОСОБА_5 за період червня 2013 року - лютого 2014 року, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (у завідуючого канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з можливістю здійснення їх копіювання за вказаний період

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі з підстав, що викладені в ньому.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду не прибув. Зазначені обставини в силу положень ч. 4 ст. 163 КПК України не перешкоджають розгляду клопотання у відсутність представника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000416 від 21.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно винесеної Генеральною прокуратурою України 21 листопада 2016 року підозри, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному позбавленні волі ОСОБА_6 , вчиненому шляхом перевищення службових повноважень за попередньою змовою групою осіб та здійсненому протягом тривалого часу.

Відповідно до обставин кримінального правопорушення, викладених органом досудового розслідування, учасникам злочину інкримінується те, що скориставшись наявністю кримінального провадження №0005375 від 15.06.2013 змусили ОСОБА_6 написати власноруч заяву про вжиття до нього заходів безпеки у зазначеному кримінальному провадженні, що перебувало в проваджені ІНФОРМАЦІЯ_5 , за фактом викрадення 14.06.2013 з території ІНФОРМАЦІЯ_6 настоятельниці Свято-Покровського жіночого монастиря та її помічниці, після чого його наче б то протиправно, проти його волі утримували у заміських клубах та готелях.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо обізнаності перших керівників держави та підзахисного з перебігом подій щодо застосування до ОСОБА_6 заходів безпеки працівниками підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_7 , орган досудового розслідування посилається на листи ІНФОРМАЦІЯ_1 та всієї України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 до Президента України ОСОБА_4 , від 29.08.2013, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 , від 02.12.2013, 06.12.2013 за №1295, 10.12.2013 за №1299, а також без номера та дати щодо 1025-річчя Хрещеня Русі.

Сторона захисту стверджує, що вивченням наведених листів, приєднаних органом досудового розслідування до матеріалів, якими обґрунтовано клопотання Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального досудового розслідування, від 19 липня 2017 року, встановлено, що лише деякі з листів, на які посилається орган досудового розслідування як на докази вини, містять реєстраційні номери вихідної кореспонденції.

Так, листи на ім`я ОСОБА_8 , від 6 грудня 2013 та від 10 грудня 2013 року містять номери реєстрації вихідної кореспонденції, виконані нумератором з номерами: 1295 та 1299 відповідно. Проте, лист на ім`я ОСОБА_9 від 04.12.2013, виконаний від імені того ж автора, містить реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто іншої нумерації та виконаний у інший спосіб. Лист на ім`я ОСОБА_10 від 02.12.2013 містить лише дату, виконану у рукописний спосіб та не містить взагалі реєстраційного номеру. Також не містить ні реєстраційного вихідного номеру ні дати лист на ім`я ОСОБА_8 , з нагоди 1025- річчя Хрещення Русі.

Не містить відомостей про реєстраційний номер також і лист, адресований ОСОБА_4 , з виконаною підписантом датою 29.08.2013. Викликає сумніви у достовірності виготовлення та направлення адресату лист №1299, адресований ОСОБА_4 від 03.07.2013. Реєстраційний номер на листі виконаний не механічним нумератором, та його порядковий номер дублюється з номером у листі, адресованому ОСОБА_8 10 ФУ дня 2013 року, порядкова черговість якого виникла лише у грудні і не могла бути використана у липні 2013 року.

У сторони захисту для одержання об`єктивних та достовірних відомостей щодо реальності виготовлення та відправлення зазначених листів адресатам, виникла необхідність в одержані тимчасового доступу до журналів (книг) обліку вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 і всієї України ОСОБА_5 за період червня 2013 року - лютого 2014 року, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (у завідуючого канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одним із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Тимчасовий доступ до речей і документів, у відповідності до ч. 1 ст. 159 КПК України полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Матеріали клопотання не містять підтвердження відповідного письмового зверненням сторони захисту щодо отримання необхідних документів в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, виходячи з положень ч. 4 ст. 132 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що захисником не використані надані йому процесуальні можливості, в межах досудового розслідування, де ним здійснюється захист, щодо отримання вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 і всієї України ОСОБА_5 за період з червня 2013 року лютий 2014 року без отримання тимчасового доступу.

Відтак у задоволені клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159-164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволені клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1