Провадження № 11-кп/783/1018/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2017р. щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чолгині Яворівського району Львівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України;
ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сокаля Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.м.т. Рокитне Рівенської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України,
у кримінальному провадженні № 0000837 від 16.11.2013р.
за участю: прокурорів ОСОБА_26 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 ,
потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

представників потерпілих: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,
ОСОБА_31 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2017р.:

ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 209 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, по епізодах відносно ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_24 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_40 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 визнано невинуватою та виправдано.
ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, по епізодах відносно ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_24 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_40 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 визнано невинуватим та виправдано.
ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, по епізодах відносно ОСОБА_32 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_45 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_40 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_42 визнано невинуватим та виправдано.
ОСОБА_25 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209 КК України, ч.4 ст.190 КК України визнано невинуватим та виправдано.
ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та засуджено на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до вимог ст.77 КК України.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки, та згідно із ст.76 КК України покладено на неї процесуальні обов`язки.
ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та засуджено на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до вимог ст.77 КК України.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки, та згідно із ст.76 КК України покладено на нього процесуальні обов`язки.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та засуджено на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до вимог ст.77 КК України.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 2 роки, та згідно із ст.76 КК України покладено на нього процесуальні обов`язки.
Запобіжні заходи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 до набранням вирком законної сили залишено попередньо обрані - застави.
Цивільні позови ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_40 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальних збитків залишено без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду усумі 40 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення вироку становить 1 027 694,70 грн. та 15 000 грн. моральної шкоди, а всього 1 042 694 грн. 70 коп.
Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 майнову шкоду у сумі 43 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення вироку становить 1 104 771 грн. 80 коп.
Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 майнову шкоду у сумі 2 800 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення вироку становить 71 938 грн. 63 грн.
Цивільний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди провадженням закрито.
Цивільний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_23 моральну шкоду в сумі 15 000 грн.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_21 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про стягнення майнової шкоди відмовлено.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_14 та ОСОБА_46 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_38 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди відмовлено.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_24 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задоволено.
Постановлено стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_24 завдану матеріальну шкоду в сумі 27 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення вироку становить 693 693 грн. 93 коп.
Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_7 , ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_18 матеріальну шкоду в сумі 277 750 грн. та 15 000 грн. моральної шкоди, а всього 292 750 грн.
Цивільний позов ОСОБА_37 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_37 матеріальну шкоду в сумі 13 000 доларів США заборгованості за договором позики, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення вироку становить 334 000 грн. 78 коп., 187 036 грн. 20 коп. процентів за користування коштами за договором позики та відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., а всього 526 036 грн. 98 коп. Процесуальні витрати на залучення експерта до стягнення відсутні у зв`язку із недоведеністю.
Скасовано арешти, накладені: 1) ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14 червня 2013 року на наступні об`єкти нерухомості: на квартиру АДРЕСА_8 , належну ОСОБА_47 ; на квартиру АДРЕСА_9 , належну ОСОБА_17 ; на квартиру АДРЕСА_10 , належну ОСОБА_15 ; на квартиру АДРЕСА_11 , належну ОСОБА_22 ; на квартиру АДРЕСА_12 , належну ОСОБА_13 ; на квартиру АДРЕСА_13 , належну ОСОБА_23 ; на квартиру АДРЕСА_14 , належну ОСОБА_18 ; на квартиру АДРЕСА_15 , належну ОСОБА_48 ; на квартиру АДРЕСА_16 , належну ОСОБА_49 та ОСОБА_50 ; на квартиру АДРЕСА_17 , належну ОСОБА_46 ; на квартиру АДРЕСА_18 , належну ОСОБА_51 та ОСОБА_52 ; на квартиру АДРЕСА_19 , належну ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 ; будинок за адресою АДРЕСА_20 , належний ОСОБА_37 ; на квартиру АДРЕСА_21 , належну ОСОБА_56 та ОСОБА_57 ; земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_22 , які належать ОСОБА_21 ; на приміщення за адресою АДРЕСА_23 , яке належить ОСОБА_32 ; нежитлове приміщення в АДРЕСА_24 , належне ОСОБА_48 ; 2)ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2013р. на майно, належне ОСОБА_25 на праві приватної власності, а саме: об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_25 ; автотранспортний засіб: OPEL ASTRA OTGF69, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автотранспортний засіб: MERSEDES-BENZ ML 270 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 3)постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_58 про накладення заборони на відчуження майна від 16.11.2012р., згідно із якою накладено заборону на відчуження або зміну права власності будь-яким іншим способом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_26 , належного ОСОБА_17 .
Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2013р. на належне ОСОБА_7 майно залишено без змін до вирішення цивільних позовів у порядку виконання.
Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2013р. на належне ОСОБА_11 та ОСОБА_9 майно залишено без змін до вирішення цивільних позовів у порядку виконання.
Після набрання вироком законної сили:
- заставу, внесену у розмірі 172 050 грн., яка була зарахована на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області 06.09.2013р. постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_59 ;
- заставу, внесену у розмірі 172 050 грн., яка була зарахована на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області 26.06.2013р. постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_60 ;
- заставу, внесену у розмірі 172 050 грн., яка була зарахована на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області 22.10.2013р. постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_61 ;
- заставу, внесену у розмірі 172 050 грн., яка була зарахована на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Львівській області 27.11.2013р. постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_62 .

За вироком суду, влітку 2007р. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману переконали пастора релігійної організації «Нове покоління» - ОСОБА_63 та його дружину ОСОБА_44 надати грошові кошти для використання у бізнесі. При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , позиціонуючи себе як успішних бізнесменів, переконаннями схилили ОСОБА_63 та ОСОБА_44 до оформлення кредиту під заставу нерухомого майна для того, щоб збільшити суму готівкових коштів, за користування якими обіцяли виплачувати від 36 до 50 відсотків річних.
Будучи введеними в оману ОСОБА_43 та ОСОБА_44 погодились на отримання кредиту, вирішили його оформити у ВАТ «Банк Універсальний». При цьому, під заставу надали свою двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_27 . Також, з метою збільшення суми кредиту, залучили до його оформлення прихожан релігійної організації «Нове покоління» ОСОБА_33 та його дружину ОСОБА_64 , розповівши їм про пасторів Церкви «Посольство Боже» та отриману від ОСОБА_9 інформацію, на що останні погодились та передали у заставу свою двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_18 .
Отримавши у ВАТ «Банк Універсальний» кредит у сумі 141 000 доларів США під заставу двох вищевказаних квартир згідно із кредитним договором №11-1/544К-07 від 14.08.2007р., ОСОБА_43 , перебуваючи 20.08.2007р. в офісі фірми «Амбасадор», за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, буд.26, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 20.08.2007р. становило 505 000 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_43 , ОСОБА_44 на загальну суму 505 000 грн.
У подальшому, на початку 2008р. пастор релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_43 , будучи введеним в оману пасторами Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останніх, шляхом повідомлення власної історії про вкладення грошових коштів в їхню діяльність переконував прихожан релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_65 та ОСОБА_66 у вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів релігійної організації «Посольство Боже».
Оскільки ОСОБА_65 та ОСОБА_66 не мали нерухомого майна та грошових коштів, ОСОБА_43 спільно із останніми переконували ОСОБА_23 , яка є матір`ю ОСОБА_65 , оформити кредит під заставу її однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_28 .
З метою оформлення кредиту, ОСОБА_43 залучив як позичальника прихожанку релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_67 , а ОСОБА_9 у свою чергу залучила до вказаного кредиту прихожанина Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_68 , при чому майновим поручителем виступала ОСОБА_23 .
Отримавши у ВАТ «Банк Універсальний» кредит у сумі 50 000 доларів США під заставу квартири ОСОБА_23 згідно із кредитним договором №049-2008-088 від 04.02.2008р., цього ж дня, перебуваючи в офісі за адресою АДРЕСА_29 , під впливом ОСОБА_9 та ОСОБА_11 шляхом обману ОСОБА_23 була переконана у вигідності вкладення грошових коштів в їхню діяльність. Як наслідок, ОСОБА_23 передала ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 45 000 доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 04.02.2008р. становило 227 250 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_23 у загальній сумі 227 250 грн.
Окрім цього, упродовж грудня 2007р. лютого 2008р. пастор релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_43 , будучи введеним в оману пасторами Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останніх, шляхом повідомлення власної історії про вкладення грошових коштів в їхню діяльність переконував прихожанок релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_46 та ОСОБА_36 вкласти грошові кошти у діяльність пасторів релігійної організації «Посольство Боже».
З метою збільшення суми грошових коштів, опираючись на власний приклад вкладення грошових коштів, ОСОБА_43 переконував вищевказаних прихожанок релігійної організації, а також батька останніх ОСОБА_14 у необхідності оформлення кредиту у банківській установі під заставу нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_30 , яка належить на праві власності ОСОБА_69 .
Переконавши вищевказаних осіб у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_43 консультаціями та порадами сприяв ОСОБА_14 в оформленні кредитного договору №049-2008-676 від 20.03.2008р. на суму 55 000 доларів США, при чому у забезпечення кредитного договору у заставу ВАТ «Універсал Банк» було передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_30 .
Отримавши, 20.03.2008р. у відділенні ВАТ «Універсал Банк» грошові кошти у сумі 55 000 доларів США ОСОБА_14 , ОСОБА_46 та ОСОБА_43 на автомобілі останнього відправились у приміщення фірми «Амбасадор» на вул. Староєврейську, 26 у м. Львові. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_9 , представляючи себе пастором Церкви «Посольство Боже», а також фахівцем у галузі нерухомості переконала ОСОБА_14 та ОСОБА_46 у надійності та вигідності вкладення грошових коштів в її діяльність. При цьому, ОСОБА_9 шляхом обману запевнила ОСОБА_14 та ОСОБА_46 , що за користування їхніми грошовими коштами буде сплачувати 40 відсотків річних.
Будучи введеними в оману, ОСОБА_14 та ОСОБА_46 погодились на вкладення у діяльність ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 42 000 доларів США під 40 відсотків річних, при чому 13 000 доларів США залишили собі для погашення кредитних зобов`язань перед ВАТ «Універсал Банк».
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, створення хибного враження у вигідності фінансової операції та приховування своєї злочинної діяльності, а також з метою отримання доступу до грошових коштів, ОСОБА_9 20.03.2008р., перебуваючи у приміщенні фірми «Амбасадор» на вул. Староєврейській, 26 у м. Львові, наказала своїй підлеглій ОСОБА_70 , яка була також прихожанкою Церкви «Посольство Боже» та не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 , підготувати та підписати договір позики грошових коштів між ОСОБА_70 та ОСОБА_14 , що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 , а також був підписаний акт передачі грошових коштів. Одночасно із підписанням вказаних документів, ОСОБА_14 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 42 000 доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 20.03.2008 року становило 212 100 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які діяли спільно за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_14 , ОСОБА_46 у загальній сумі 212 100 грн.
Окрім цього, будучи введеним в оману ОСОБА_9 , переконаним у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів Церкви «Посольство Боже», ОСОБА_14 , перебуваючи 21.04.2008р. у приміщенні фірми «Амбасадор» на вул. Староєврейській, 26 у м. Львові, вирішив вкласти ще 10000 грн. у діяльність пасторів. При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману остання повідомила ОСОБА_14 , що у зв`язку із зменшенням суми позики відсоткова ставка також буде нижчою і становитиме 24 відсотків річних.
Відразу після цього, ОСОБА_9 наказала своїй підлеглій ОСОБА_70 , яка була також прихожанкою Церкви «Посольство Боже» та не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 , підготувати та підписати договір позики грошових коштів між ОСОБА_70 та ОСОБА_14 , що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 . Одночасно із підписанням вказаного договору, ОСОБА_14 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10 000 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_14 у загальній сумі 10000 грн.
Окрім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вересні 2007р., перебуваючи у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою переконали прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які опинились у важких життєвих обставинах (чоловіки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 були безробітними і зловживали спиртними напоями, а чоловік ОСОБА_17 помер) отримати у банківських установах кредитні кошти та вкласти такі у їх бізнес на вигідних для прихожан умовах.
З метою забезпечення гарантованого отримання ОСОБА_16 кредитних грошових коштів та максимального збільшення суми кредиту, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, переконали прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_15 , яка доглядала за їхньою дитиною, та ОСОБА_17 виступити майновими поручителями (іпотекодавцями) під час отримання ОСОБА_16 кредиту, надавши у заставу (іпотеку) банку своє житло.
Як наслідок, 17.09.2007р. між прихожанкою Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_16 та ПрАТ «ПриватБанк» укладено кредитний договір на суму 127 000 доларів США, під заставу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_26 , що належить ОСОБА_17 та трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_15 .
Отримавши цього ж дня у касі ПрАТ «ПриватБанк», що у м. Львові по вул. Гуцульській грошові кошти в сумі 127 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 17.09.2007р. становило 641 350 грн., ОСОБА_16 передала їх ОСОБА_11 , який її супроводжував та контролював отримання кредиту.
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, створення хибного враження у вигідності фінансової операції та приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі фірми «Амбасадор», що у м. Львові по вул. Староєврейській, 26, 19.09.2007р. повідомила ОСОБА_16 , що частина грошових коштів у сумі 1200 доларів США повинна бути передана в фонд Церкви «Посольство Боже», а грошові кошти у сумі 2800 доларів США повинні бути передані ОСОБА_11 під виглядом позики. У цей же день укладено договір позики між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 про те, що позикодавець надає позичальнику позику у сумі 2800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2007р. становить 14 140 гривень строком на один рік. Проте, фактично грошові кошти у загальній сумі 127 000 доларів США ще 17.09.2007 р. отримав ОСОБА_11 .
Також, з метою приховування своєї злочинної діяльності та створення у ОСОБА_17 хибного враження про надійність і вигідність фінансової операції, ОСОБА_9 18.09.2007р., перебуваючи в офісі фірми «Амбасадор» на вул. Староєврейській, 26 у м. Львові, передала ОСОБА_17 10 700 доларів США, щоб остання здійснювала щомісячні проплати відсотків по кредиту у сумі 890 доларів США, а також передала останній розписку про те, що ОСОБА_9 позичила у ОСОБА_17 40 000 доларів США на купівлю земельної ділянки у с. Сокільники, Пустомитівського р-ну, Львівської області. Одночасно, з метою приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 переконала ОСОБА_15 підписати договір позики від 19.09.2007р. з ОСОБА_11 на суму 43 000 доларів США.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 на загальну суму 433 290 грн.
Окрім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у січні 2008р., перебуваючи у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, маючи спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману переконали ОСОБА_21 вкласти кошти під високі відсотки у їх бізнес та у зв`язку з відсутністю в останнього грошей переконали його отримати необхідні грошові кошти у кредит у банківській установі під заставу його житла.
Будучи введеним в оману, 22.01.2008р. ОСОБА_21 оформив кредитний договір №LVDRGA із ПрАТ «ПриватБанк» на суму 125 000 доларів США, під заставу належних йому будинку та земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_22 .
Цього ж дня, перебуваючи неподалік відділення ПрАТ «ПриватБанк», що у м. Дрогобичі, Львівської області, будучи введеним в оману, ОСОБА_21 передав ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в автомобілі останнього, грошові кошти у сумі 80 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2008р. становить 404 000 грн., при чому, з метою приховування своїх злочинних намірів ОСОБА_9 надала для підписання ОСОБА_21 договір позики, згідно із яким останній надає ОСОБА_9 позику вусумі 80 000 доларів США.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_21 у загальній сумі 404 000 грн.
Окрім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 упродовж грудня 2007р. січня 2008р., перебуваючи у м. Львові, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою переконали прихожанку Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_18 надати її особисті грошові кошти для використання в їх бізнесі. При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , позиціонуючи себе успішними бізнесменами, переконаннями схилили ОСОБА_18 в оформленні кредиту під заставу нерухомого майна для того, щоб збільшити суму готівкових коштів, за користування якими ОСОБА_9 обіцяла виплачувати 36 відсотків річних.
Переконавши ОСОБА_18 у надійності та вигідності вкладення грошових коштів в їх діяльність, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 консультаціями та порадами сприяли ОСОБА_18 в оформленні договору про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008р. на суму 277 750 грн., при чому як позичальника до вказаного кредитного договору ОСОБА_9 залучила прихожанку Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_71 , яка не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 . А також, в забезпечення кредитного договору у заставу ЗАТ КБ «ПриватБанк» було передано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_31 , яка належала ОСОБА_18 на праві приватної власності.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_18 , ОСОБА_11 безпосередньо біля каси у відділенні ЗАТ КБ «ПриватБанк», що у м. Львові, отримав грошові кошти згідно із договором про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008р. у сумі 277 750 грн. за які розписалась позичальник ОСОБА_71 не будучи обізнаною у протиправності дій ОСОБА_11 .
Відразу після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та створення хибного враження у вигідності фінансової операції та приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 24.01.2008р., перебуваючи у приміщенні фірми «Амбасадор» на вул. Староєврейській, 26 у м. Львові, підготували договір позики, згідно із яким ОСОБА_9 позичила у ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 40 800 доларів США, пояснюючи різницю між сумою кредиту та позики грошових коштів супутніми витратами. Того ж дня сторони підписали зазначений договір позики.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_18 у загальній сумі 277 750 грн.
Окрім цього, у червні 2008р. ОСОБА_72 , який є двоюрідним братом ОСОБА_9 , не будучи обізнаним у злочинному характері дій ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , поділився із своїм колегою по роботі ОСОБА_13 , отриманою від ОСОБА_9 та ОСОБА_11 інформацією щодо порядку отримання кредиту та вигідністю вкладення отриманих кредитних коштів в їхню діяльність з метою отримання прибутку.
Довіряючи ОСОБА_53 , ОСОБА_13 погодився на отримання кредиту та спільно із своєю дружиною ОСОБА_12 вирішили оформити кредит за місцем роботи останньої у ПАТ «Піреус Банк МКБ». При цьому, під заставу надали свою квартиру за адресою: АДРЕСА_32 .
У подальшому, отримавши у ПАТ «Піреус Банк МКБ» кредит в сумі 45 000 доларів США, ОСОБА_13 01.07.2008 року разом із ОСОБА_73 прибули в офіс фірми «Амбасадор», за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, буд.26.
Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, шляхом обману переконала ОСОБА_13 вкласти його грошові кошти у розмірі 180 000 грн. в її діяльність пов`язану із нерухомістю при чому запевнила останнього у вигідності такої операції та гарантувала щомісячну сплату 24 відсотків річних за користування коштами та повернення всієї суми позики до 01.07.2009р.
Відразу після цього, ОСОБА_9 наказала своїй підлеглій ОСОБА_70 , яка була також прихожанкою Церкви «Посольство Боже» та не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 , підготувати та підписати договір позики грошових коштів між ОСОБА_70 та ОСОБА_13 , що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 . Одночасно із підписанням вказаного договору, ОСОБА_13 передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 180 000 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які діяли спільно за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_13 у загальній сумі 180 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 упродовж березня-квітня 2008р., перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів реалізовуючи умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою прихожанки Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_37 , переконав останню вкласти грошові кошти під високі відсотки у його бізнес.
Діючи з корисливих мотивів, з метою одержання можливості заволодіти грошовими коштами ОСОБА_37 у великих розмірах та у зв`язку із відсутністю у останньої на той момент грошових коштів, ОСОБА_7 переконав ОСОБА_37 закласти у банк її власне житло.
Беззаперечно довіряючи ОСОБА_7 , як пастору Церкви «Посольство Боже», 02.04.2008р. ОСОБА_37 оформила кредитний договір з ПрАТ «ПриватБанк» під заставу будинку за адресою: АДРЕСА_20 , на підставі якого отримала у кредит грошові кошти у сумі 15 000 доларів США.
Цього ж дня, з метою приховування злочинної діяльності та отримання доступу до грошових коштів прихожанки ОСОБА_37 було укладено договір позики між ОСОБА_37 та ОСОБА_7 про те, що позикодавець надає позичальнику позику у сумі 13 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02.04.2008р. становило 65650 грн.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_37 у загальній сумі 65 650 грн.
Окрім цього, ОСОБА_7 упродовж квітня - травня 2008р., перебуваючи у м. Червоногораді Львівської області, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, переконав прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_24 , його дружину ОСОБА_74 та сина ОСОБА_39 оформити кредит у банківській установі та, з метою збільшення суми грошових коштів, закласти в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_33 , яка належить ОСОБА_75 та ОСОБА_76 на праві приватної власності.
Довіряючи ОСОБА_7 , як пастору Церкви «Посольство Боже», ОСОБА_24 15.05.2008р. в Червоноградському відділенні ЛФ АКБ «Форум» уклав кредитний договір № 0001/08/6.10-CLNv на суму 33 000 доларів США, при чому у заставу банку було надано квартиру за адресою: АДРЕСА_33 , яка належить на праві власності ОСОБА_75 та ОСОБА_77 .
Цього ж дня, з метою приховування злочинної діяльності та отримання доступу до грошових коштів у м. Червонограді було укладено договір позики, згідно із яким ОСОБА_7 позичив у ОСОБА_24 грошові кошти у сумі 30 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 15.05.2008р. становило 151 500 грн. Одночасно із підписанням зазначеного договору позики, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_24 передав вищевказану суму грошових коштів такому.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_24 , ОСОБА_75 та ОСОБА_76 у загальній сумі 151 500 грн.
Окрім цього, ОСОБА_7 протягом серпня 2008р., перебуваючи у м. Львові та в м. Пустомити Львівської області, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, позиціонуючи себе фахівцем у галузі нерухомості та успішного підприємця, переконав ОСОБА_41 , який на той час працював у ОСОБА_7 водієм та сестра якого була прихожанкою Церкви «Посольство Боже», вкласти грошові кошти ОСОБА_41 під високі відсотки у діяльність ОСОБА_7 пов`язану із нерухомістю. При цьому, діючи з корисливих мотивів переконав ОСОБА_41 у вигідності такої операції та гарантував щомісячну сплату 30 відсотків річних за користування коштами останнього і як наслідок повернення всієї суми позики до 26.02.2009р.
Будучи введеним в оману ОСОБА_78 погодився на пропозицію ОСОБА_7 та вирішив вкласти свої грошові кошти в розмірі 20 000 грн. у діяльність останнього.
У подальшому, ОСОБА_7 26.08.2008р., з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, отримання доступу до грошових коштів, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_23 , отримав від ОСОБА_41 грошові кошти останнього в загальній сумі 20 000 грн. Одночасно ОСОБА_7 підписав з ОСОБА_79 договір позики грошових коштів та акт прийому передачі грошових коштів.
Заволодівши грошовими коштами, отриманими шахрайськими діями, ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_80 у загальній сумі 20 000 грн.
При цьому стороною обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_81 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. В обвинувальному акті зазначено наступне:
« ОСОБА_9 , будучи засновником та пастором (керівником) релігійної громадської організації «Церква «Посольство Благословенного царства Божого для всіх народів» (надалі - Церква «Посольство Боже»), маючи вищу економічну освіту та досвід роботи у банківській сфері, переслідуючи корисливі мотиви, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених на протиправне заволодіння майном та грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом здійснення господарської та інвестиційної діяльності, за попередньою змовою групою осіб спільно із своїм чоловіком - пастором Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_11 , пастором зазначеної ОСОБА_82 , пастором зазначеної Церкви ОСОБА_25 , який одночасно являвся керівником Львівської філії ТзОВ «Ліонебанк Україна», а також іншими, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, які залучалися на різних етапах злочинної діяльності, діючи упродовж 2007 2008 років на території м. Львова та Львівської області вчиняли заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, ОСОБА_9 безпосередньо керувала підготовкою кримінальних правопорушень та приймала активну участь у їх скоєнні, розроблюючи плани злочинних дій, які були відомі всім співучасникам кримінальних правопорушень.
Виходячи з визначених ОСОБА_9 конкретних ролей та функцій, вона особисто організовувала та приймала участь у вчиненні кримінальних правопорушень, при чому розподіляла серед інших співучасників отримані злочинним шляхом кошти. З метою приховування злочинної діяльності, організовувала проведення бізнес семінарів, підготовку та оформлення кредитних договорів, переконаннями та вмовляннями схиляла потерпілих надавати у заставу банківським установам своє нерухоме майно та під виглядом оформлення договорів позики, безпосередньо, або із залученням інших осіб отримувала від громадян грошові кошти.
ОСОБА_25 , як пастор Церкви «Посольство Боже» та директор Львівської філії ТзОВ «Ліонебанк Україна», за планом, розробленим ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та будучи обізнаним про злочинні наміри і дії інших співучасників кримінальних правопорушень, проводив серед прихожан Церкви «Посольство Боже» бізнес семінари, рекламу діяльності ТзОВ «Ліонебанк Україна», позиціонуючи себе успішним бізнесменом та фахівцем в галузі фінансів. Крім цього, ОСОБА_25 з метою приховування злочинної діяльності, організовував підготовку та оформлення кредитних договорів, переконаннями та вмовляннями схиляв потерпілих і свідків надавати у заставу банківським установам своє нерухоме майно та під виглядом оформлення договорів позики, безпосередньо, або із залученням інших осіб отримував від громадян грошові кошти, які у подальшому розподілялись між співучасниками кримінальних правопорушень.
ОСОБА_11 , як пастор Церкви «Посольство Боже» за планом, розробленим ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та будучи обізнаним про злочинні наміри і дії інших співучасників кримінальних правопорушень, активно проводив серед прихожан Церкви «Посольство Боже» та інших осіб рекламу діяльності пасторів Церкви по вмінню примножувати грошові кошти, позиціонуючи себе успішним бізнесменом та фахівцем у галузі фінансів. Також, з метою приховування злочинної діяльності та заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 підшукував громадян, які опинились у скрутних життєвих обставинах, організовував підготовку та оформлення кредитних договорів, з метою збільшення суми грошових коштів, переконаннями та вмовляннями схиляв потерпілих надавати у заставу банківським установам своє нерухоме майно та під виглядом оформлення договорів позики, безпосередньо, або із залученням інших осіб отримував від громадян грошові кошти, які у подальшому розподілялись між співучасниками кримінальних правопорушень.
ОСОБА_7 , як пастор Церкви «Посольство Боже» за планом, розробленим ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та будучи обізнаним про злочинні наміри і дії інших співучасників кримінальних правопорушень, активно проводив серед прихожан Церкви «Посольство Боже» та інших осіб рекламу діяльності пасторів Церкви по вмінню примножувати грошові кошти, позиціонуючи себе успішним бізнесменом та фахівцем у галузі фінансів. Також, з метою приховування злочинної діяльності та заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 підшукував громадян, які опинились у скрутних життєвих обставинах, організовував підготовку та оформлення кредитних договорів, з метою збільшення суми грошових коштів, переконаннями та вмовляннями схиляв потерпілих надавати у заставу банківським установам своє нерухоме майно та під виглядом оформлення договорів позики, безпосередньо, або із залученням інших осіб отримував від громадян грошові кошти, які у подальшому розподілялись між співучасниками кримінальних правопорушень.
Упродовж 2006 - 2009 років ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_81 , ОСОБА_7 у своїх проповідях як пастори (керівники Церкви) всіляко підкреслювали, що участь віруючих у різного роду фінансових справах дає можливість реалізувати їхні особисті творчі можливості, розвивати здібності у фінансово-економічній сфері, кожна з яких є відображенням «божественних благословень». У діяльності керівництва та членів Церкви «Посольство Боже», з цього часу, проявилися ознаки комерційного культу, активно освоювалися сфери бізнесу при цьому особлива увага приділялася прихожанам релігійної організації, які опинилися у важких життєвих обставинах та володіли об`єктами нерухомості.
Крім цього, відповідно до розробленого плану, погодженого усіма співучасниками, з метою прикриття своєї злочинної діяльності, створення у громадян довіри до себе як знавців по примноженню коштів та залученню більшої кількості вкладників і грошових коштів, використовуючи свій вплив як керівників Церкви «Посольство Боже», у вказаний період часу учасниками злочинного об`єднання з метою отримання доступу до грошових коштів потерпілих та введення їх в оману, укладалися договори позики та частково виплачувалися так звані відсотки по них, виключно із коштів, залучених по наступним договорам, а не від отриманих прибутків від їхньої діяльності.
Всього, упродовж 2007 - 2008 років, ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 та іншими, невстановленими на даний час особами, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян на загальну суму 3 587 190, 00 грн.
Так, у кінці 2006р. на початку 2007р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, переконаннями схилили прихожанку Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_32 оформити на неї кредит у банківській установі, так як остання під впливом пасторів Церкви зареєструвалася фізичною особою підприємцем та могла безперешкодно оформити кредит.
Будучи введеною в оману, та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви Посольство Боже, перебуваючи під їхнім постійним впливом ОСОБА_32 погодилася на оформлення кредиту у банківській установі.
У подальшому, згідно із розробленим злочинним планом, відомим усім співучасникам кримінального правопорушення, оформленням кредитного договору керувала ОСОБА_9 , яка безпосередньо вказувала ОСОБА_32 , які документи необхідно оформляти, які дані у них вказувати, де підписуватись, тощо, і як наслідок, 26.02.2007р. між прихожанкою Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_32 та АТ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір на суму 100 тис. доларів США. При цьому, з метою створення видимості надійності зазначеної операції та збільшення суми грошових коштів ОСОБА_9 виступила майновим поручителем під час оформлення кредиту на ОСОБА_32 , надавши у заставу банку приміщення за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, буд.12, яке ОСОБА_9 придбала за кошти, отримані від прихожан Церкви Посольство Боже та фактично не ризикувала власним майном.
Отримавши цього ж дня у касі АТ «УкрСиббанк», що у м. Львові по вул. Куліша грошові кошти у сумі 100 тис. доларів США, що згідно із офіційним курсом Національного Банку України станом на 26.02.2007р. становило 505 тис. грн., ОСОБА_32 , будучи введеною в оману та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви Посольство Боже передала всю суму грошових коштів ОСОБА_11 , який спільно із ОСОБА_9 супроводжували ОСОБА_32 , контролювали отримання останньою кредиту та обіцяли особисто його повернути у встановлений договором строк.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено ОСОБА_32 матеріальну шкоду у сумі 505 тис.грн.
Окрім цього, влітку 2007р. ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконала пастора релігійної організації Нове покоління ОСОБА_63 та дружину останнього ОСОБА_44 надати їхні особисті та залученні від прихожан релігійної організації Нове покоління грошові кошти для їхнього використання у бізнесі пасторів релігійної організації Посольство Боже у сфері нерухомості. При цьому, ОСОБА_9 , позиціонуючи себе та пасторів релігійної організації Посольство Боже ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 як успішних бізнесменів, переконаннями схилила ОСОБА_63 та ОСОБА_44 до оформлення кредиту під заставу нерухомого майна для того, щоб збільшити суму готівкових коштів, за користування якими ОСОБА_9 обіцяла виплачувати від 36 до 50 відсотків річних.
Будучи введеними в оману, та беззаперечно довіряючи пасторам релігійної організації Посольство Боже, ОСОБА_43 та ОСОБА_44 погодились на отримання кредиту, вирішили його оформити у ВАТ Банк Універсальний. При цьому, під заставу надали свою двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_27 . Також, з метою збільшення суми кредиту, залучили до його оформлення прихожан релігійної організації Нове покоління ОСОБА_33 і його дружину ОСОБА_64 , розповівши їм про пасторів Церкви Посольство Боже та отриману від ОСОБА_9 інформацію, на що останні погодились та передали в заставу свою двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_18 .
Отримавши у ВАТ Банк Універсальний кредит в сумі 141 тис. доларів США під заставу двох вищевказаних квартир згідно із кредитним договором №11-1/544К-07 від 14.08.2007, перебуваючи 20.08.2007 в офісі фірми Амбасадор, за адресою м. Львів, вул. Староєврейська, буд.26 де свою діяльність провадили пастори Церкви Посольство Боже, ОСОБА_43 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 тис. доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 20.08.2007 становило 505 тис. грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_51 та ОСОБА_52 у загальній сумі 505 тис. грн.
Окрім цього, у вересні 2007р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконали прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які опинились у важких життєвих обставинах (чоловіки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 були безробітними і зловживали спиртними напоями, а чоловік ОСОБА_17 помер) отримати у банківських установах кредитні кошти та вкласти їх у бізнес пасторів Церкви «Посольство Боже» на вигідних для прихожан умовах.
З метою забезпечення гарантованого отримання ОСОБА_16 кредитних грошових коштів та максимального збільшення суми кредиту, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, переконала прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_15 , яка також працювала в ОСОБА_9 нянею її дитини, та ОСОБА_17 виступити майновими поручителями під час отримання ОСОБА_16 кредиту, надавши у заставу банку своє житло.
Згідно із розробленим злочинним планом, відомим усім співучасникам кримінального правопорушення, оформленням кредитного договору та договорів застави керував ОСОБА_11 і як наслідок, 17.09.2007р. між прихожанкою Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_16 та ПрАТ «ПриватБанк» укладено кредитний договір на суму 127 тис. доларів США, під заставу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_26 , що належить ОСОБА_17 та трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_15 .
Отримавши цього ж дня у касі ПрАТ «ПриватБанк», що у м. Львові по вул. Гуцульській грошові кошти у сумі 127 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 17.09.2007р. становило 641 350 грн., ОСОБА_16 передала їх ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які її супроводжували та контролювали отримання кредиту. У подальшому, вказані грошові кошти ОСОБА_11 та ОСОБА_84 , діючи згідно із розробленим злочинним планом перевезли в офісне приміщення, за адресою: АДРЕСА_34 де передали їх ОСОБА_9 , з метою подальшого розподілення грошових коштів між усіма співучасниками злочинних дій.
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, створення хибного враження у вигідності фінансової операції та приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі фірми Амбасадор, що у м. Львові по вул. Староєврейській, 26, 19.09.2007р. повідомила ОСОБА_16 , що частина грошових коштів в сумі 1 200 доларів США повинна бути передана у фонд Церкви «Посольство Боже», а грошові кошти у сумі 2800 доларів США повинні бути передані ОСОБА_11 під виглядом позики. У цей же день укладено договір позики між ОСОБА_16 (позиководавець) та ОСОБА_11 (позичальник) про те, що позикодавець надає позичальнику позику у сумі 2800 доларів США що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2008р. становить 14 140 гривень строком на один рік. Проте, фактично грошові кошти вузагальній сумі 127 тис. доларів США ще 17.09.2007р. отримав ОСОБА_11 .
Також, після заволодіння грошовими коштами прихожан в загальній сумі 127 тис. доларів США, з метою приховування своєї злочинної діяльності та створення у ОСОБА_17 хибного враження про надійність і вигідність фінансової операції, 18.09.2007р., перебуваючи в офісі фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові, ОСОБА_9 передала ОСОБА_17 10 700 доларів США щоб остання здійснювала щомісячні проплати відсотків по кредиту в сумі 890 доларів США, а також передала останній розписку про те, що ОСОБА_9 позичила у ОСОБА_17 40 тис. доларів США на купівлю земельної ділянки у с. Сокільники, Пустомитівського р-ну, Львівської області. Одночасно, з метою приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_9 переконаннями змусила ОСОБА_15 підписати фіктивний договір позики від 19.09.2007р. ОСОБА_11 43 тис. доларів США.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 у загальній сумі 641 350 грн.
Окрім того, у січні 2008р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконали ОСОБА_21 вкласти кошти під високі відсотки у бізнес пасторів Церкви «Посольство Боже», а у зв`язку з відсутністю в останнього грошей переконали його отримати необхідні грошові кошти у кредит у банківській установі під заставу його житла.
Будучи введеним в оману та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже», 22.01.2008р. ОСОБА_21 оформив кредитний договір №LVDRGA із ПрАТ «ПриватБанк» під заставу належних йому будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_22 .
Цього ж дня, перебуваючи неподалік відділення ПрАТ «ПриватБанк», що у м. Дрогобичі, Львівської області, беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже» та будучи введеним в оману ОСОБА_21 передав ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в автомобілі останнього грошові кошти у сумі 80 тис. доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2008р. становить 404 тис. грн. при чому, з метою приховування своїх злочинних намірів ОСОБА_9 надала для підписання ОСОБА_21 договір позики згідно із яким останній надає ОСОБА_9 позику у сумі 80 тис. доларів США.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 , та привласнені ними чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_21 в загальній сумі 404 тис. грн.
Окрім цього, упродовж грудня 2007р. січня 2008р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконала прихожан Церкви Посольство Боже ОСОБА_18 та її чоловіка ОСОБА_42 надати їхні особисті грошові кошти для використання у бізнесі пасторів Церкви Посольство Боже у сфері нерухомості. При цьому, ОСОБА_9 , позиціонуючи себе та пасторів Церкви Посольство Боже ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 як успішних бізнесменів, переконаннями схилила ОСОБА_18 і ОСОБА_42 в оформленні кредиту під заставу нерухомого майна для того, щоб збільшити суму готівкових коштів, за користування якими ОСОБА_9 обіцяла виплачувати 36 відсотків річних.
Переконавши ОСОБА_18 та її чоловіка ОСОБА_42 у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів Церкви Посольство Боже, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 консультаціями та порадами сприяли подружжю ОСОБА_85 в оформленні договору про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008р. на суму 277 750 грн. при чому як позичальника до вказаного кредитного договору ОСОБА_9 залучила прихожанку Церкви Посольство Боже ОСОБА_86 , яка не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 . А також, в забезпечення кредитного договору у заставу ЗАТ КБ ПриватБанк було передано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_31 , яка належала ОСОБА_18 на праві приватної власності.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_18 і ОСОБА_42 , ОСОБА_11 безпосередньо біля каси у відділенні ЗАТ КБ ПриватБанк що у м. Львові отримав грошові кошти згідно із договором про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008р. у сумі 277 750 грн. за які розписалась позичальник ОСОБА_71 не будучи обізнаною у протиправності дій ОСОБА_11 .
Відразу після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та створення враження легальності операції, 24.01.2008р., перебуваючи у приміщенні фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 піготували договір позики, згідно із яким ОСОБА_9 позичила у ОСОБА_18 грошові кошти у сумі 40 800 доларів США пояснюючи різницю між сумою кредиту та позики грошових коштів супутніми витратами. Того ж дня сторони підписали зазначений договір позики.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_18 та ОСОБА_87 у загальній сумі 277 750 грн.
Окрім цього, влітку 2007р. ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконала пастора релігійної організації Нове покоління ОСОБА_63 та дружину останнього ОСОБА_44 надати їхні особисті та залученні від прихожан релігійної організації Нове покоління грошові кошти для їхнього використання на дуже вигідних умовах у бізнесі пасторів релігійної організації Посольство Боже у сфері нерухомості.
У подальшому, на початку 2008р. пастор релігійної організації Нове Покоління ОСОБА_43 , будучи введеним в оману, та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви Посольство Боже ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останніх, шляхом повідомлення власної історії про вкладення грошових коштів в їхню діяльність переконував прихожан релігійної організації Нове Покоління ОСОБА_65 та ОСОБА_66 у вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів релігійної організації Посольство Боже.
Оскільки ОСОБА_65 та ОСОБА_66 не мали нерухомого майна та грошових коштів, ОСОБА_43 спільно із ними переконували ОСОБА_23 , яка одночасно була матір`ю ОСОБА_65 , оформити кредит під заставу її однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_28 .
З метою оформлення кредиту, ОСОБА_43 залучив як позичальника прихожанку релігійної організації Нове Покоління ОСОБА_67 , а ОСОБА_9 у свою чергу залучила до вказаного кредиту прихожанина Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_68 при чому майновим поручителем виступала ОСОБА_23 .
Отримавши у ВАТ Банк Універсальний кредит у сумі 50 тис. доларів США під заставу квартири ОСОБА_23 згідно із кредитним договором №049-2008-088 від 04.02.2008р., цього ж дня, перебуваючи в офісі Церкви Посольство Боже, за адресою АДРЕСА_29 під впливом пасторів вказаної Церкви ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_23 була введена останніми в оману та переконана у вигідності вкладення грошових коштів в їхню діяльність. Як наслідок, ОСОБА_23 передала ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 45 тис. доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 04.02.2008р. становило 227 250 грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_23 у загальній сумі 227 250 грн.
Окрім цього, влітку 2007р. ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконала пастора релігійної організації Нове покоління ОСОБА_63 та дружину останнього ОСОБА_44 надати їхні особисті та залученні від прихожан релігійної організації Нове покоління грошові кошти для їхнього використання на дуже вигідних умовах у бізнесі пасторів релігійної організації Посольство Боже у сфері нерухомості.
У подальшому, упродовж грудня 2007р. лютого 2008р. пастор релігійної організації Нове Покоління ОСОБА_43 , будучи введеним в оману, та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви Посольство Боже ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останніх, шляхом повідомлення власної історії про вкладення грошових коштів в їхню діяльність переконував прихожанок релігійної організації Нове Покоління ОСОБА_46 та ОСОБА_36 вкласти грошові кошти у діяльність пасторів релігійної організації Посольство Боже.
З метою збільшення суми грошових коштів, опираючись на власний приклад вкладення грошових коштів, ОСОБА_43 переконував вищевказаних прихожанок релігійної організації, а також батька останніх ОСОБА_14 у необхідності оформлення кредиту у банківській установі під заставу нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_35 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_69 .
Переконавши вищевказаних осіб у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів Церкви Посольство Боже, ОСОБА_43 консультаціями та порадами сприяв ОСОБА_14 в оформленні кредитного договору №049-2008-676 від 20.03.2008р. на суму 55 тис. доларів США при чому у забезпечення кредитного договору у заставу ВАТ Універсал Банк було передано однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_30 .
Отримавши, 20.03.2008р. у відділенні ВАТ Універсал Банк грошові кошти у сумі 55 тис. доларів США ОСОБА_14 , ОСОБА_46 та ОСОБА_43 на автомобілі останнього відправились у приміщення фірми Амбасадор на вул. Староєврейську, 26 що у м. Львові та де здійснювали свою діяльність пастори Церкви Посольство Боже.
Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_9 , користуючись довірою ОСОБА_63 та представляючи себе пастором Церкви Посольство Боже, а також фахівцем у галузі нерухомості переконала ОСОБА_14 та ОСОБА_46 у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність очолюваної нею Церкви. При цьому, ОСОБА_9 шляхом обману запевнила ОСОБА_14 та ОСОБА_46 , що за користування їхніми грошовими коштами буде сплачувати 40% річних.
Будучи введеними в оману, ОСОБА_14 та ОСОБА_46 погодились на вкладення у діяльність ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 42 тис. доларів США під 40% річних при чому 13 тис. доларів США залишили собі для погашення кредитних зобов`язань перед ВАТ Універсал Банк.
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця та створення враження легальності операції, а також з метою отримання доступу до грошових коштів, 20.03.2008р., перебуваючи у приміщенні фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові, ОСОБА_9 наказала своїй підлеглій, яка була також прихожанкою Церкви Посольство Боже ОСОБА_70 та не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 , піготувати та підписати договір позики грошових коштів між останньою та ОСОБА_14 що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 , а також був підписаний акт передачі грошових коштів. Одночасно із підписанням вказаних документів, ОСОБА_14 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 42 тис. доларів США, що згідно із курсом Національного Банку України станом на 20.03.2008 становило 212 100, 00 грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 в загальній сумі 212 100 грн.
Окрім цього, будучи введеним в оману, переконаним у надійності та вигідності вкладення грошових коштів у діяльність пасторів Церкви Посольство Боже, ОСОБА_14 , перебуваючи 21.04.2008р. у приміщенні фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові де здійснювали свою діяльність пастори Церкви Посольство Боже, під впливом та переконаннями ОСОБА_9 вирішив вкласти ще 10 тис грн. у діяльність пасторів. При цьому, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, порадившись із своїм чоловіком ОСОБА_11 , ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_14 , що у зв`язку із зменшенням суми позики відсоткова ставка також буде нижчою і становитиме 24% річних.
Відразу після цього, ОСОБА_9 наказала своїй підлеглій, яка була також прихожанкою Церкви Посольство Боже ОСОБА_70 та не була обізнана у злочинних намірах ОСОБА_9 , піготувати та підписати договір позики грошових коштів між останньою та ОСОБА_14 що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 21.04.2008р. у приміщення фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові. Одночасно із підписанням вказаного договору, ОСОБА_14 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10 тис. грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_14 у загальній сумі 10 тис. грн.
Окрім цього, упродовж березня-квітня 2008р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, скориставшись важкими життєвими обставинами прихожанки Церкви Посольство Боже ОСОБА_37 , син якої зловживав спиртними напоями та вживав наркотичні засоби, переконали останню вкласти грошові кошти під високі відсотки у бізнес пасторів Церкви «Посольство Боже».
Діючи з корисливих мотивів, з метою одержання можливості заволодіти грошовими коштами ОСОБА_37 в особливо великих розмірах та у зв`язку із відсутністю у останньої на той момент грошових коштів пастори Церкви «Посольство Боже» переконали ОСОБА_37 закласти у банк її власне житло.
Будучи введеною в оману та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже», 02.04.2008 ОСОБА_37 оформила кредитний договір з ПрАТ «ПриватБанк» під заставу будинку за адресою: АДРЕСА_20 , на підставі якого отримала в кредит грошові кошти в сумі 15 тис. доларів США.
Цього ж дня, з метою приховування злочинної діяльності та отримання доступу до грошових коштів прихожанки ОСОБА_37 було укладено договір позики між ОСОБА_37 (позикодавець) та ОСОБА_7 (позичальник) про те, що позикодавець надає позичальнику позику в сумі 13 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 02.04.2008р. становило 65 650 грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 , та привласнені ними чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_37 у загальній сумі 65 650 грн.
Окрім цього, упродовж квітня - травня 2008р., ОСОБА_7 , перебуваючи у м.Червоногораді Львівської області, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим ОСОБА_9 злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, переконали прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_24 , його дружину ОСОБА_74 та сина ОСОБА_39 оформити кредит у банківській установі та, з метою збільшення суми грошових коштів, закласти в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_33 , яка належить ОСОБА_75 та ОСОБА_76 на праві приватної власності.
Будучи введеним в оману, перебуваючи у важких життєвих обставинах у зв`язку із звільненням із місця відбування покарань та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже», ОСОБА_24 15.05.2008р. у Червоноградському відділенні ЛФ АКБ «Форум» уклав кредитний договір № 0001/08/6.10-CLNv на суму 33 тис. доларів США, при чому, у заставу банку було надано квартиру за адресою АДРЕСА_36 , яка належить на праві власності ОСОБА_75 та ОСОБА_77 .
Цього ж дня, з метою приховування злочинної діяльності та отримання доступу до грошових коштів прихожан у м. Червонограді було укладено договір позики між ОСОБА_24 (позикодавець) та ОСОБА_7 (позичальник) про те, що позикодавець надає позичальнику позику у сумі 30 тис. доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 15.05.2008р. становило 151 500 грн. Одночасно із підписанням зазначеного договору позики, не будучи обізнаним про злочинні наміри пасторів Церкви Посольство Боже, ОСОБА_24 передав вищевказану суму грошових коштів ОСОБА_7 .
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 , та привласнені ними чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_24 , ОСОБА_75 та ОСОБА_76 у загальній сумі 151 500 грн.
Окрім того, упродовж травня-червня 2008р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, скориставшись важкими життєвими обставинами прихожан Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_19 , який зловживав спиртними напоями, та його дружини ОСОБА_20 , переконали останніх вкласти грошові кошти під вигідні для них відсотки у бізнес пасторів Церкви «Посольство Боже». У зв`язку із відсутністю у подружжя ОСОБА_88 грошових коштів та з метою одержання максимальної суми кредиту, переконали вказане подружжя отримати необхідні грошові кошти у кредит у банківській установі під заставу житла подружжя ОСОБА_88 .
У подальшому, будучи введеними в оману, беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже» та перебуваючи під їхнім впливом, ОСОБА_20 11.06.2008р. оформила у ЗАТ «ОТП Банк» кредитний договір №601/632/08/1 від 11.06.2008р. під заставу квартири своєї матері ОСОБА_40 за адресою: АДРЕСА_37 , згідно із яким ОСОБА_20 отримала у кредит гроші в сумі 41 209 доларів США.
Для забезпечення безперешкодного отримання убанківській установі кредитних коштів, контролю за цим процесом та діючи з корисливих мотивів у відповідності до відведеного плану злочинних дій, ОСОБА_25 виступив поручителем по вищевказаному кредитному договору.
Після одержання у ЗАТ «ОТП Банк» кредитних коштів, ОСОБА_20 передала їх своєму чоловіку ОСОБА_19 , а останній 30 тис. доларів США передав ОСОБА_89 під виглядом позики, про що була укладена угода з метою створення видимості легітимності фінансової операції. Через декілька днів, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 , так як ОСОБА_25 виступав поручителем у банку, повернув кошти ОСОБА_19 , а той в свою чергу 20.06.2008р., перебуваючи у м. Львові, передав ОСОБА_25 30 тис. доларів США, що згідно із офіційним курсом Національного Банку України на момент передачі становило 145 575 грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_47 у загальній сумі 145 575 грн.
Окрім цього, у квітні 2008р. ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, скориставшись родинними зв`язками та довірою свого двоюрідного брата ОСОБА_90 , переконала останнього вкласти його грошові кошти під високі відсотки в діяльність Львівської філії Ліоне Банку, керівником якого на той час був ОСОБА_25 . При цьому, для вигідності операції та збільшення суми грошових коштів ОСОБА_9 запевнила ОСОБА_90 в необхідності оформлення кредиту під заставу його житла на що останній погодився.
Будучи введеним в оману та беззаперечно довіряючи своїй двоюрідній сестрі, яка спільно із своїм чоловіком ОСОБА_11 позіціонували себе успішними бізнесменами в сфері нерухомості ОСОБА_72 вклав 45 тис. доларів США в Львівську філію Ліоне Банк за що лише упродовж травня та червня 2008р.отримував відсотки.
Не будучи обізнаним у злочинному характері дій пасторів Церкви Посольство Боже ОСОБА_72 у червні 2008р. поділився отриманою від ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 інформацією із своїм колегою по роботі ОСОБА_13 , оскільки останній на той час перебував у скрутному матеріальному становищі та шукав можливостей його покращити.
Беззаперечно довіряючи ОСОБА_53 , ОСОБА_13 погодився на отримання кредиту та спільно із його дружиною ОСОБА_12 вирішили оформити кредит за місцем роботи останньої у ПАТ Піреус Банк МКБ. При цьому, під заставу надали свою квартиру за адресою: АДРЕСА_32 і як наслідок 27.06.2008р. отримали грошові кошти у сумі 45 тис. доларів США.
У подальшому, отримавши у ПАТ Піреус Банк МКБ кредит у сумі 45 тис. доларів США, 01.07.2008р. ОСОБА_13 разом із ОСОБА_73 прибули в офіс фірми Амбасадор, за адресою м. Львів, вул. Староєврейська, буд.26 де свою діяльність провадили пастори Церкви Посольство Боже.
Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_9 , користуючись довірою свого двоюрідного брата ОСОБА_90 , діючи з корисливих мотивів, переконала ОСОБА_13 вкласти його грошові кошти в її діяльність пов`язану із нерухомістю при чому запевнила останнього у вигідності такої операції та гарантувала щомісячну сплату 24 відсотків річних за користування коштами ОСОБА_13 і як наслідок повернення всієї суми позики до 01.07.2009р.
Будучи введеним в оману, та довіряючи ОСОБА_9 , яка також була двоюрідною сестрою його колеги по роботі, ОСОБА_13 погодився на пропозицію ОСОБА_9 та вирішив вкласти грошові кошти своєї сім`ї у розмірі 180 тис. грн.
Відразу після цього, ОСОБА_9 наказала своїй підлеглій, яка була також прихожанкою Церкви Посольство Боже ОСОБА_70 (та не була обізнана в злочинних намірах ОСОБА_9 ) піготувати та підписати договір позики грошових коштів між останньою та ОСОБА_13 що і було зроблено у присутності та під контролем ОСОБА_9 01.07.2008р. у приміщення фірми Амбасадор на вул. Староєврейській, 26 що у м. Львові. Одночасно із підписанням вказаного договору, ОСОБА_13 передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 180 тис. грн.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у загальній сумі 180 тис. грн.
Окрім цього, упродовж травня-липня 2008р., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, скориставшись важкими життєвими обставинами прихожанина Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_22 , який зловживав спиртними напоями, переконали останнього вкласти грошові кошти під високі відсотки у бізнес пасторів Церкви «Посольство Боже», а у зв`язку із відсутністю грошей в останнього, переконали його отримати необхідні грошові кошти у кредит у банківській установі під заставу його житла.
При цьому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, та отримання можливості оформити кредитний договір під заставу житла ОСОБА_22 , діючи з корисливих мотивів та у відповідності до відведеної ролі, відомої усім співучасникам кримінального правопорушення, ОСОБА_25 до оформлення кредитного договору залучив як позичальника свого зведеного брата ОСОБА_91 , а також як поручителя свого вітчима ОСОБА_92 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_25 .
Так, 17.07.2008р. між банківською установою ПрАТ «Сведбанк» та ОСОБА_93 оформлено кредитний договір, під заставу квартири ОСОБА_22 за адресою АДРЕСА_38 , при чому оформленням усіх документів по кредитному договору та договору іпотеки займався ОСОБА_25 .
Перебуваючи під впливом пасторів Церкви «Посольство Боже», та беззаперечно довіряючи останнім ОСОБА_94 зі згоди ОСОБА_22 , який також був введений в оману, отримав у кредит грошові кошти у сумі 50 тис. доларів США, що згідно із офіційним курсом Національного Банку України станом на 18.07.2008р. становило 242 015 грн. та 18.07.2008р. передав їх ОСОБА_25 на умовах сплати останнім кредиту перед банком та відсотків ОСОБА_22 .
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_22 у загальній сумі 242 015 грн.
Окрім цього, протягом серпня 2008р. ОСОБА_7 перебуваючи у м. Львові та у м. Пустомити Львівської області, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим ОСОБА_9 планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 , у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, позиціонуючи себе фахівцем у галузі нерухомості та успішного підприємця, вмовляннями переконав ОСОБА_41 , який на той час працював у ОСОБА_7 водієм та сестра якого була прихожанкою Церкви Посольство Боже, вкласти грошові кошти ОСОБА_41 під високі відсотки в діяльність ОСОБА_7 повязану із нерухомістю. При цьому, діючи з корисливих мотивів та з відома усіх співучасників кримінального правопорушення, використовуючи довірительські відносини з ОСОБА_79 , переконав останнього у вигідності такої операції та гарантував щомісячну сплату 30 відсотків річних за користування коштами ОСОБА_41 і як наслідок повернення всієї суми позики до 26.02.2009р..
Будучи введеним в оману та беззаперечно довіряючи ОСОБА_7 , ОСОБА_78 погодився на пропозицію останнього та вирішив вкласти свої грошові кошти у розмірі 20 тис. грн. у діяльність ОСОБА_7 пов`язану із нерухомістю на запропонованих ним умовах.
У подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, отримання доступу до грошових коштів ОСОБА_41 , діючи з корисливих мотивів та з відома усіх співучасників кримінального правопорушення 26.08.2008р., перебуваючи у приміщенні за адресою АДРЕСА_23 , ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_41 грошові кошти останнього у загальній сумі 20 тис. грн. Одночасно, з метою створення видимості законності проведеної операції ОСОБА_7 підписав з ОСОБА_79 договір позики грошових коштів та акт прийому передачі грошових коштів.
Отримані шахрайським способом грошові кошти були розділені між ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_80 на загальну суму 20 тис. грн.
Всього, упродовж 2007 - 2008 років, діючи з корисливих мотивів спрямованих на заволодіння шахрайським способом грошовими коштами громадян, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та інші, невстановлені на даний час особи, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян на загальну суму 3 587 190, 00 грн., що у відповідності до примітки ст.185 КК України становить особливо великі розміри.».
Окрім цього згідно з обвинувальним актом ОСОБА_95 зазначена потерпілою від кримінального правопорушення, в якості якої і допитувалася у суді першої інстанції.
Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що обвинуваченим не пред`являлось обвинувачення за епізодом вчинення злочину відносно неї, а під час судового розгляду прокурор не змінював і не уточнював обвинувачення та не висував додаткового.
Окрім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме фінансових операціях та правочинів із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України, за наступних обставин:
«Заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, упродовж 2007-2008 років вчиняла фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиняла використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів.
Так, упродовж 2007-2008 років пастор Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_9 відповідно до відомостей отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України отримала офіційний дохід у розмірі - 22 207, 34 грн.
Разом з тим, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 13.03.2007р. згідно із умовами договору купівлі продажу від 13.03.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_96 , придбала у громадянина США ОСОБА_97 за ціною 499 950 грн.(99 тис. дол. США) квартиру за адресою АДРЕСА_29 , тобто легалізувала (відмила) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 499 950 грн.
Окрім цього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 28.02.2008р. згідно із умовами договору №28/02-08 від 28.02.2008р. придбала в ТОВ «Рік-Авто» автомобіль марки Хонда CRV загальною вартістю 221 190 грн., за який ОСОБА_9 здійснила оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у сумі 44 238 грн. та 176 925 грн. (35 200 дол.США) кредитними коштами, отриманими 07.03.2008р. від ВАТ «Електрон Банк» по кредитному договору KF 47665. Також, 07.03.2008р., перебуваючи у м. Львові, ОСОБА_9 здійснила оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у сумі 15 969 грн. як страховий внесок у ЗАТ «Страхова компанія «Галактика» і у період з березня по листопад 2008р. здійснювала оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у сумі 27 629 грн. (5471 дол.США) як сплату відсотків по кредитному договору KF 47665 з ВАТ «Електрон Банк», тобто повторно легалізувала (відмила) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 87 836 грн.
Окрім цього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 05.05.2008р. згідно із умовами договору купівлі продажу автомобіля № 148 від 05.05.2008р. придбала у ТОВ «Компанія АРВ» автомобіль марки SSangYongAction загальною вартістю 161 297 грн. (31 940 дол.США), за який ОСОБА_9 здійснила оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у сумі 32 260 грн. та 129 037 грн. (26 996 дол. США) кредитними коштами отриманими 07.05.2008р. від ВАТ «Електрон Банк» по кредитному договору KF 48929. Також 07.05.2008р., перебуваючи у м. Львові, ОСОБА_9 здійснила оплату коштами, здобутими злочинним шляхом у сумі 9 710, 08 грн. як страховий внесок у ЗАТ «СК «Кредо-Класик» і у період з травня по листопад 2008р. здійснювала оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у сумі 15 852 грн. (4504 дол. США) як сплату відсотків по кредитному договору KF 48929 з ВАТ «Електрон Банк», тобто повторно легалізувала (відмила) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 57 822, 08 грн.
Усього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., та маючи у вказаний період офіційний дохід у розмірі - 22 207, 34 грн., ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, упродовж 2007-2008 років, повторно, вчиняла фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиняла використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів і як наслідок легалізувала (відмила) кошти, здобуті злочинним шляхом на загальну суму 623 400, 74 грн.».
ОСОБА_11 пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст.209 КК України, оскільки такий вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме фінансову операцію та правочин із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.209 КК України.
Органом досудового розслідуванням встановлено, що «заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, упродовж 2008 року вчиняв фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиняв використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів.
Так, упродовж 2008 року пастор Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_11 відповідно до відомостей отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України отримав офіційний дохід у розмірі - 3999 грн.
Разом з тим, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 25.12.2005 уклав з КБП «Карпатбуд» договір № 1305-28-2803 про пайову участь у будівництві квартири за яку, відповідно до акта звірки розрахунків про пайову участь у будівництві від 06.08.2008р., здійснив повну оплату у касу КПБ «Карпатбуд» коштами, здобутими злочинним шляхом у сумі 387 840 грн. і як наслідок, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи за попередньою змовою і з відома усіх співучасників кримінального правопорушення, 11.09.2008р. зареєстрував право власності на квартиру (свідоцтво № НОМЕР_2 від 11.09.2008р.) за адресою АДРЕСА_39 , тобто легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 387 840 грн.
Усього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., та маючи у вказаний період офіційний дохід у розмірі 3 999 грн., ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові упродовж 2008 року, вчинив фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинив використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів і як наслідок легалізував (відмив) кошти, здобуті злочинним шляхом на загальну суму 383 841 грн.»
Окрім цього, згідно обвинувального акта, ОСОБА_25 вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме фінансову операцію та правочин із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.209 КК України.
Так, «Заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_25 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, упродовж 2008р. вчиняв фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиняв використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів.
Так, упродовж 2008р. пастор Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_25 відповідно до відомостей отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України отримав офіційний дохід в розмірі - 25 191, 42 грн.
Разом з тим, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_25 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 19.05.2008р. згідно із умовами договору купівлі продажу квартири від 19.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_98 за ціною 106 434 доларів США придбав у ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 та ОСОБА_103 квартиру за адресою АДРЕСА_25 , за яку заплатив коштами, здобутими злочинним шляхом, 53 752, 00 грн. (10 644 дол.США), а також кредитними коштами у сумі 95 790 доларів США отриманими 19.05.2008р. за договором іпотеки з ТзОВ «Український промисловий банк» (кредитний договір №11-0211009/ФКВ-08 від 19.05.2008) під заставу вказаної квартири, тобто легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 53 752 грн.
Усього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., та маючи у вказаний період офіційний дохід у розмірі - 25 191, 42 грн., ОСОБА_25 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові упродовж 2008р., вчинив фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинив використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів і як наслідок легалізував (відмив) кошти, здобуті злочинним шляхом на загальну суму 28 560, 28 грн.»
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.209 КК України - вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, повторно.
Так, «заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові та Львівській обл., упродовж 2007-2008 років вчиняв фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчиняв використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів.
Так, упродовж 2007-2008 років пастор Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_7 відповідно до відомостей отриманих з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України отримав офіційний дохід в розмірі - 38 485, 20 грн.
Разом з тим, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Львові, 03.04.2007р. згідно із умовами договору купівлі продажу квартири від 03.04.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_104 , придбав в ОСОБА_9 квартиру за адресою АДРЕСА_29 за ціною 631 250 грн.(125 тис. дол.США), за яку заплатив коштами, здобутими злочинним шляхом, 25 250 грн. (5 000 дол. США)т а 120 тис. дол. США, отриманих 03.04.2007р. у ЗАТ КБ «Приват Банк» по іпотечному кредиту під заставу вказаної квартири, тобто легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 25 250 грн.
Окрім цього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Сколе, Львівської обл., 17.03.2008р. згідно із умовами договору купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 17.03.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської обл. ОСОБА_105 , придбав у ОСОБА_106 с.Тухля Сколівський р-н) за ціною 121 200 грн. (24 тис. дол. США) будинок та земельну ділянку за адресою с. Козьова Сколівського району Львівської області, за яку заплатив коштами, здобутими злочинним шляхом, 12 625 грн. (2 500 дол.США) та 21 500 доларів США, отриманих 17.03.2008р. у ВАТ «ВТБ Банк» по іпотечному кредиту (кредитний договір №10.36/08-КД від 17.03.2008) під заставу вказаного будинок та земельної ділянки з терміном повернення до 17.03.2015р.. Також протягом березня-вересня 2008р. ОСОБА_7 здійснював оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у загальній сумі 13 792 грн. (2 731 дол.США), як сплату відсотків по кредитному договору №10.36/08-КД з ВАТ ВТБ Банк, тобто повторно легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 26 417 грн.
Крім цього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Городок, Львівської обл., 21.05.2008 згідно із умовами договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.05.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. ОСОБА_107 , придбав у ОСОБА_108 ( АДРЕСА_40 ) земельну ділянку площею 0,0550 га, в с. Керниця Городоцького району Львіської області за яку заплатив коштами, здобутими злочинним шляхом, 10 тис. грн., тобто повторно легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 10 тис. грн.
Окрім цього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м. Пустомити Львівської обл., 26.06.2008р. згідно із умовами договорів від 26.06.2008р. купівлі продажу житлового будинку та купівлі продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської обл. ОСОБА_109 , придбав у ОСОБА_110 будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_41 , за ціною 476 тис. грн. за які заплатив коштами, здобутими злочинним шляхом 30 085 грн. (5 969 дол. США) та 445 915 грн. (88 300 дол. США) отриманих 26.06.2008р. у ВАТ «ВТБ Банк» по іпотечному кредиту під заставу вказаного будинок та земельної ділянки (кредитний договір №63/1700/511 від 26.04.2008р.). Також, упродовж червня - жовтня 2008р. ОСОБА_7 здійснював оплату коштами, здобутими злочинним шляхом, у загальній сумі 24 199 грн. (4792 дол.США) як сплату відсотків по кредитному договору №63/1700/511 з ВАТ ВТБ Банк, тобто повторно легалізував (відмив) доходи, одержані злочинним шляхом на суму 54 284 грн.
Усього, заволодівши упродовж 2007 2008 років шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах на загальну суму 3 587 190 грн., та маючи у вказаний період офіційний дохід у розмірі - 38 485, 20 грн., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи свій умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, перебуваючи у м.Львові та Львівській області упродовж 2007-2008 років, повторно, вчинив фінансові операції та правочини із коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинив використання коштів, одержаних внаслідок суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів і як наслідок легалізував (відмив) кошти, здобуті злочинним шляхом на загальну суму 77 465, 80 грн.».
Не погоджуючись із даним вироком суду апеляційні скарги подали прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи винуватість обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, щодо яких судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким:

- ОСОБА_9 визнати винуватою за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України та призначити їй покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 209 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та конфіскацією усього належного їй майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_9 призначити у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та з конфіскацією майна;

- ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України та призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 209 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та з конфіскацією майна;

- ОСОБА_11 визнати винуватим за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України та призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 209 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_11 призначити у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та з конфіскацією майна;

- ОСОБА_25 визнати винуватим за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України та призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 209 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_25 призначити у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності, а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк до 2 років та з конфіскацією майна.

В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування закону, який підлягав застосуванню та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого.

Вважає, що вина обвинувачених у частині вчинення шахрайських дій щодо потерпілої ОСОБА_32 , повністю доведена, оскільки сама потерпіла не потребуючи кредиту, не цікавлячись ним та не збираючи необхідних для цього документів, сама того не розуміючи стала власником коштів у сумі 100 тис. доларів США, які не бачила та фізично у руках не тримала. ОСОБА_9 , виступивши майновим поручителем при оформленні кредиту, отримала у касі гроші кредиту ОСОБА_32 та придбала квартиру на свої ім`я, яку у подальшому продала ОСОБА_7 . Отже, після продажу квартири у ОСОБА_111 була можливість повернути Потурай кошти або оплатити отриманий кредит, однак вони цього не зробили, а привласнили ці кошти, що свідчить про відсутність у них наміру виконувати будь-які зобов`язання перед потерпілою.

Щодо отримання кредиту потерпілими ОСОБА_112 , то останні не отримали жодної вигоди, оскільки 30 тис. доларів США було спочатку передано ОСОБА_7 , а у подальшому, за вказівкою ОСОБА_113 , передану ОСОБА_25 , та обвинувачені розпорядились ними на власний розсуд. Жодних коштів у вигляді відсотків родина ОСОБА_112 в обвинувачених не отримала, як і не було виконано жодних умов розписки ОСОБА_25 щодо сплати відсотків банку за користування цими коштами. Звертає увагу, що показання ОСОБА_25 про вклад коштів у діяльність ТзОВ Ліоне Банк не підтверджено, а на час укладання кредитного договору із ОСОБА_20 відсутня жодна інформація щодо правовідносин ОСОБА_25 із ТзОВ Ліоне Банк та суми отриманих ним доходів. Окрім цього, вважає, що дані про майновий стан ОСОБА_25 свідчать про формальність його фінансової поруки.
Шодо отримання коштів у кредит братом ОСОБА_25 - ОСОБА_93 , то ОСОБА_114 , знаючи про свої про свої зобов`язання перед банком та Глущенками, не маючи стабільних офіційних доходів, не маючи можливості самостійно укласти ще один кредитний договір, шляхом обману для отримання кредиту залучив своїх батька та брата, яким розповів історію про допомогу ОСОБА_22 , який насправді такої не потребував. ОСОБА_25 шляхом обману переконав ОСОБА_22 передати свою квартиру у забезпечення кредиту, оформленого на ОСОБА_115 . Отриманими кредитними коштами ОСОБА_25 розпорядився на власний розсуд.

Покликається на те, що суд першої інстанції не застосовано закон, який підлягав застосуванню щодо кваліфікації дій обвинувачених „за попередньою змовою групою осіб. Так, реалізація спільного, єдиного умислу обвинувачених на заволодіння грошовими коштами громадян свідчить про системний характер протиправних дій обвинувачених, який виразився у регулярному, на протязі 1 року, протиправному заволодінні чужим майном, вчиненим у один і той же спосіб, вказує на їх єдиний умисел, спрямований на заволодіння коштами потерпілих. Усі дії обвинувачених були послідовними та узгодженими між собою. Звертає увагу, що ні одного кредиту, отриманого у банку на свої ім`я, жоден з обвинувачених самостійно не погасили. Лише з метою створення обставин вигідності та переконливості в одержанні доходу перед прихожанами церкви Посольства Божого та іншими потерпілими, обвинувачені лише частково протягом кількох місяців оплачували відсотки у банку, щоб увійти у довіру і не викликати сумніви. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна кожного х обвинувачених від 12.03.2016р. вбачається, що усе майно обвинувачених на час укладення ними договорів позик із потерпілими перебувало у іпотеці чи під арештом.

Зазначає, що аналіз доходів обвинувачених як ФОП чи ПП дає висновок того, що їх реєстрації як ФОП та ПП проведена з метою прикриття їх злочинної діяльності, пов`язаної з наданням фінансових послуг без отримання відповідних ліцензій та договорів. Жодної офіційної діяльності ці підприємці не здійснювали, податки та інші внески не сплачували свою печатку використовували лише для укладення з потерпілими договорів фінансової інвестиції з метою створення у них видимості злочинної діяльності. Покликається, що надані обвинуваченими довідки про показані ними обороти та доходи, суперечать матеріалам кримінального провадження. Вважає, що висновок суду про відсутність у діях обвинувачених ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України, суперечить матеріалам справи, а також висновку суду першої інстанції у частині визнання винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про застосування до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, з огляду на невизнання обвинуваченими своєї вини, відсутність щирого каяття, вчинення злочину за обставин, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо осіб похилого віку, не вжиття заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, думку потерпілих, які наполягали на призначенні обвинуваченим суворого покарання, наслідки злочинну частина потерпілих залишилась без житла, заволодіння шахрайським способом грошима потерпілих майже у сумі 700 000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити за відсутністю події злочину. В обґрунтування своїх вимог покликається на незаконність вироку суду, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Вважає, що між усіма обвинуваченими та потерпілими існують цивільно-правові спірні відносини, які підлягають вирішенню у порядку та спосіб, передбачений цивільно-процесуальним законодавством. Заперечує наявність у своїх діях умислу на заволодіння шахрайським способом грошима потерпілими. Наявність у нього майна дозволяє виконати свої зобов`язання перед ним, проте, накладений слідчим арешт на дане майно не дозволяв йому це зробити. Звертає увагу, що перед потерпілим ОСОБА_79 свої зобов`язання по договору позики він виконав повністю. Стверджує, що зобов`язання перед потерпілими виконувались повністю і вчасно згідно договорів, укладених у встановленому законом порядку, і були припинені тільки після вересня 2008р. (часу настання фінансово-економічної кризи), та змінені спробами виконати їх в інший спосіб. Покликається на те, що самостійно успішно займався підприємницькою діяльністю, пов`язаною зокрема із нерухомістю, що стверджується його податковою звітністю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити за відсутністю події злочину. В обґрунтування своїх вимог покликається на незаконність вироку суду, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Вважає, що між усіма обвинуваченими та потерпілими існують цивільно-правові спірні відносини, які підлягають вирішенню у порядку та спосіб, передбачений цивільно-процесуальним законодавством. Стверджує, що діяльність ОСОБА_9 , вже після настання форс-мажорних обставин, яка була скерована на розрахунок з кредиторами любими шляхами, свідчить про її наміри виконати зобов`язання де це було можливо. Це простежується по кожному інкримінованому їй епізоду неповернутих коштів. Зобов`язання виконувались і були припинені тільки після вересня 2008р. (часу настання фінансово-економічної кризи), та змінені спробами виконати їх в інший спосіб. Практично по всіх інкримінованих ОСОБА_9 епізодах отримання коштів у громадян між нею та особами, які визнані потерпілими, відбувалось у повній відповідності з нормами цивільного кодексу України. Позичені кошти ОСОБА_9 та інші обвинувачені вкладали в бізнес, пов`язаний із торгівлею нерухомості. При чому, ОСОБА_9 займалась торгівлею нерухомості виключно із своїм чоловіком ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 виправдати за ч.4 ст. 190 КК України за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, а провадження у справі закрити за відсутності події злочину. В обґрунтування покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку суду. Вважає, що вирок суду та матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних доказів на підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому дій. Стверджує, що суд першої інстанції помилково надав оцінку обставинам, пов`язаним із укладанням із потерпілими договорів позик, як кримінально караного діяння, які обмежується виключно цивільно-правовими відносинами. Вважає безпідставним висновок суду про те, що дії ОСОБА_11 не були спрямовані на реальне виконання умов договорів позики та настання вигоди для потерпілих. Судом першої інстанції не зазначено, які саме дії обвинуваченого перешкодили виконанню умов договорів позики або у чому полягали обман або зловживання довірою з його боку, а також у чому полягає нереальність укладених договорів позик у контексті вимог кримінального закону. Покликається на неврахування судом того, що ОСОБА_11 до настання кризи виконувались умови договорів позик, які були укладені у відповідності до вимог чинного законодавства. У вироку суду наведено досліджені ним докази, проте, аналіз таких відсутній.

В апеляційній скарзі із доповненнями потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 просять скасувати оскаржуваний вирок суду частково у частині відмови у задоволенні їхнього цивільного позову від 19.02.2014р. із врахуванням уточнень до такого від 26.07.2017р. та ухвалити у цій частині новий вирок, яким стягнути із відповідачів суму у розмірі 1 912 397 грн. 60 коп. (в еквіваленті 74 412 доларів США по курсу 1 до 25,7). В обґрунтування покликаються на незаконність оскаржуваного вироку, який ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що судовий розгляд проведено однобічно та неповно. Судом першої інстанції не надано належної оцінки зібраним у справі доказам, які підтверджують вину обвинувачених, неповно досліджено характер і розмір заподіяної шкоди.

Вважають, що наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, які є належними, допустимими та достовірними, підтверджується вина усіх обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 209 КПК України, а також заподіяння ними потерпілим майнової та моральної шкоди. За час розгляду справи судом обвинувачені не сплатили жодної суми на відшкодування завданих збитків. Покликаються на те, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачені ОСОБА_116 визнали факт отримання коштів від потерпілих ОСОБА_117 та використання їх у власних цілях. Факт передачі коштів підтверджується допитами самих обвинувачених, а також допитами свідків. Окрім цього, суду першої інстанції було надано необхідні документи на підтвердження спричинення обвинуваченими матеріальної та моральної шкоди подружжю ОСОБА_117 .

У наслідок незаконних дій обвинувачених їм було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді заволодіння їх майном, а саме коштами у сумі 180 тис. гривень, які вони отримали в кредит у банку. Покликається на те, що вони змушені самостійно гасити заборгованість по кредитних договорах, що суттєво вплинуло на матеріальний стан сім`ї. Окрім цього, загальна заборгованість по кредитних договорах станом на 17.12.2013р. складала 63 291, 88 доларів США. Дані обставини вплинули на стан здоров`я потерпілих, зокрема, ОСОБА_12 у 2012р. через нервовий стрес проходила стаціонарне лікування. Окрім фізичної та матеріальної шкоди діями обвинувачених потерпілим було спричинено немайнову шкоду спричинену моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у їх житті, зокрема, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від соціального життя, порушення сну, та інше. Судом жодним чином не враховано, що потерпілий ОСОБА_13 через брак коштів та часу, який необхідно приділяти на вихід із негативних обставин, змушений був звільнитись з роботи. Потерпіла ОСОБА_12 у зв`язку із завданої їй моральною шкодою, яка полягала у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань також звільнилась з роботи.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_14 просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по епізоду щодо нього у частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 190 КК України та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання у виді 10 років позбавлення волі. Задоволити його цивільний позов та стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на його користь 42 000 доларів США матеріальної шкоди і 109 620 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суд першої інстанції призначивши ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України належним чином не врахував тяжкість вчиненого ними злочину, те, що обвинувачені своєї вини не визнали, завдану потерпілим шкоду не відшкодували. Наведена у вироку обставина, що обтяжує покарання обвинувачених, - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, судом фактично не врахована. Вважає, що обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, свідчать про неможливість застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України.

Зазначає, що судом встановлено факт заволодіння обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у шахрайський спосіб його грошима у сумі 42 тис. доларів США. За таких обставин, рішення суду про відмову у задоволенні його цивільного позову на суму 51 247 доларів США у повному об`ємі є безпідставним. Щодо розміру спричиненої йому моральної шкоди, то детальний розрахунок такого наведено ним у позовній заяві.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_15 просить скасувати вирок суду у частині засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 190 КК України по епізоду шахрайських дій відносно неї та потерпілих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 щодо розміру завданої матеріальної шкоди та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 винними у вчиненні цього ж злочину та заподіянні шкоди потерпілим на суму 587 315 грн. Окрім цього, просить скасувати вирок суду у частині виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_25 по епізодах вчинення шахрайських дій відносно неї та потерпілих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , та ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_25 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Окрім цього, просить скасувати цей же вирок у частині призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 покарання у зв`язку із м`якістю та неправильним застосуванням положень ст. 75 КК України, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суд допустив ряд істотних порушень кримінального та кримінального процесуального закону, внаслідок чого неправомірно виправдав обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , а також призначив надто м`яке покарання. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_88 , ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_42 про те, що початком злочинних дій обвинувачених є період часу, коли пастори розпочали процес підкорення волі віруючих та приступили до формування у них бажання зайнятися запропонованим пасторами «бізнесом». Зазначає, що на спільність дій усіх обвинувачених вказують встановлені судом обставини, і за усіма епізодами (окрім епізоду ОСОБА_21 ) обвинувачені виступають як співучасники, оскільки їх дії були мотивовані одним умислом, спрямовані на досягнення спільного результату, а тому вважає безпідставним виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_25 по епізодах вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

Покликається на те, що судом першої інстанції невірно визначено розмір шкоди заподіяної потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 у сумі 433 290 грн. Вважає, що при визначені розміру збитків слід виходити не з сум зазначених обвинуваченими у фіктивних договорах позики, а із загальної суми коштів, якими реально заволоділи обвинувачені, тобто 116 300 доларів США, що становить 587 315 грн.

Не погоджується із призначенням мінімального покаранням обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , які вчинили особливо тяжкий злочин щодо значної кількості потерпілих, вини не визнали, застосовували щодо потерпілих протягом тривалого часу потужні психологічні прийоми та маніпулятивні технології, а їх дії призвели не лише до заволодіння коштами потерпілих, але і позбавили потерпілих права власності на предмети майнової застави, непрямої майнової шкоди у вигляді зобов`язань перед кредитними установами. Також вважає невірним та незаконним застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції не мотивовано визнання такої пом`якшуючої покарання обставини, як часткове відшкодування шкоди потерпілим, з огляду на співвідношення розміру такої із розміром заподіяної шкоди. Не погоджується і з визнанням такої пом`якшуючої покарання обставини, як наявність на утриманні обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 неповнолітньої дитини, адже у потерпілих, які фактично залишились без житла та засобів існування також є неповнолітні діти. Деякі з потерпілих досягли пенсійного віку.

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 містять апеляційні вимоги та доводи на їх обґрунтування аналогічні вимогам та доводам апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_15 .

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_18 просить скасувати вирок суду у частині виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_25 по епізоду вчинення шахрайства щодо неї та ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_25 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Окрім цього, просить скасувати цей же вирок у частині призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 покарання у зв`язку із м`якістю та неправильним застосуванням положень ст. 75 КК України, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 190 КК України. Доводи на обґрунтування даної апеляційної скарги є аналогічні доводам апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 просять скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованим, немотивованим, таким, що ухвалений із порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Окрім цього, покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності ряду потерпілих, які належним чином не повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_25 по епізоду вчинення ним шахрайства відносно потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_118 . В основу вироку було покладено показання обвинувачених, які містять значні розбіжності та суперечності. При цьому, суд не взяв до уваги показання потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та не мотивував таке рішення. Вважає, що висновок суду про відсутність у обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 попередньої змови на вчинення щодо них та ОСОБА_40 злочину не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема показанням самих обвинувачених, які були обізнані про дії один одного. Вважає, що судом першої інстанції здобуто достатньо доказів про те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 не мали наміру повертати їм майно, діяли спільно і вчиняли активні дії для реалізації злочинного умислу. Покликається на те, що достовірність показань обвинуваченого ОСОБА_25 у частині розпорядження ним їх коштами судом не перевірена, а будь які докази на підтвердження таких показань обвинуваченого у матеріалах кримінального провадження відсутня. Окрім цього, судом першої інстанції не враховано, те що на час укладення кредитного договору ОСОБА_25 виступив поручителем, при цьому на цей час все майно ОСОБА_25 перебувало у заставі і він виконував зобов`язання за іншим кредитним договором, а отже достеменно знав, що не зможе достеменно поручитись за виконання зобов`язань по кредитному договору потерпілої ОСОБА_20 .

Вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суперечить висновку цього ж суду про відсутність у їх діях складу злочину, передбаченому ст. 209 КК України. Покликається на те, що викладені у вироку показання ОСОБА_25 , а саме «частину отриманих коштів вклав у «Ліон Банк», який з часом збанкрутував, а на іншу частину грошей купив земельну ділянку…» не відповідають змісту наданих обвинуваченим показань, які зафіксовані за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Вказує, що у резолютивній частині вироку не зазначено передбачених законом підстав виправдання обвинувачених. Звукозаписи судових засідань, датованих 11.08.2017р., неналежної якості.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_21 просить скасувати вирок суду у частині призначеного ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання у зв`язку із м`якістю та неправильним застосуванням положень ст. 75 КК України, та ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_11 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що при призначенні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мінімального покарання, суд першої інстанції не у повній мірі врахував тяжкість вчинених ним злочинів, які є особливо тяжкими. Зазначає, що злочинна діяльність обвинувачених була ретельно спланована і їх умисел до заволодіння коштами значної кількості потерпілих є очевидним. Вказує, що за вказівкою обвинувачених потерпілі укладали кредитні договори у банківських установах, а також договори іпотеки єдиного належного їм цінного майна квартир та будинків. Вважає, що обвинувачені не мали на меті виконувати замість позичальників зобов`язання за даними договорами, у зв`язку із чим заставлене майно потерпілих опинилось під реальною загрозою його втрати. Зокрема, вказує, що на його будинок, який є єдиним житлом його сім`ї, до складу якої входять двоє неповнолітніх дітей, вже звернено стягнення. Ще одним наслідком злочинної діяльності ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є наявність у нього великої та фактично довічної заборгованості по нарахованих банком відсотків, які він намагався погашати власними коштами, у той час, коли це обіцяли робити обвинувачені.

Не погоджується із застосуванням до обвинувачених положень ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції не мотивовано визнання такої пом`якшуючої покарання обставини, як часткове відшкодування шкоди потерпілим, з огляду на співвідношення розміру такої із розміром заподіяної шкоди. Окрім цього, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно визнав пом`якшуючою покарання обставиною вчинення злочину вперше, з огляду на умисну та багатоепізодну злочинну діяльність обвинувачених. Не погоджується і з визнанням такої пом`якшуючої покарання обставини, як наявність на утриманні обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 неповнолітньої дитини, адже на його утриманні двоє неповнолітніх дітей. Не враховано також, що частина потерпілих є людьми похилого віку, які внаслідок діяльності обвинувачених залишились без засобів до існування.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_22 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованим, немотивованим, таким, що ухвалений із порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Окрім цього, покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності ряду потерпілих, які належним чином не повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що під час судового провадження, з показань свідків, потерпілих та обвинувачених було встановлено відсутність цивільно-правових відносин між потерпілими та обвинуваченими, а дії останніх були спрямовані виключно на заволодіння майном потерпілих, зокрема і його майном. Вважає, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_25 та взяв до уваги його показання, які містять значні розбіжності та суперечності з показаннями свідків, потерпілих та іншими доказами. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги його показання, не надав їм оцінки та не навів мотивів їх відхилення.

Покликається на те, що судом було здобуто достатньо доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_25 не мав наміру повертати його кошти. Про це, зокрема, свідчить те, що ОСОБА_25 отримавши гроші, які були взяті під заставу квартири ОСОБА_22 , вклав такі у «Ліон Банк» не на ім`я потерпілого, а на членів своєї сім`ї. При цьому, на цей час все майно ОСОБА_25 перебувало у заставі і він мав інші кредитні зобов`язання. Звертає увагу, що кредит під заставу квартири ОСОБА_22 було оформлено на ім`я брата ОСОБА_25 ОСОБА_91 , і ОСОБА_25 було відомо, що ОСОБА_94 не є спроможнім у будь - який спосіб виконати зобов`язання за кредитним договором. Суд першої інстанції не перевірив достовірність показань ОСОБА_25 у частині розпорядження ним коштів ОСОБА_22 , а у матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження таких показань обвинуваченого.

Вважає, що ОСОБА_25 вчинив активні дії, щоб кредитний договір було укладено у будь-який спосіб, обвинувачений міг заволодіти коштами та розпорядитися ними на власний розсуд. Це зокрема підтверджується і показаннями брата обвинуваченого свідка ОСОБА_115 .

Вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суперечить висновку цього ж суду про відсутність у їх діях складу злочину, передбаченому ст. 209 КК України.

Вказує, що у резолютивній частині вироку не зазначено передбачених законом підстав виправдання обвинувачених. Звукозаписи судових засідань, датованих 11.08.2017р., неналежної якості.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_23 просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам чинного законодавства, є необґрунтованим, немотивованим, таким, що ухвалений із порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Окрім цього, покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності ряду потерпілих, які належним чином не повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги показання деяких потерпілих, не надано їм оцінку та у вироку суду не наведено мотиви відхилення цих показань. При цьому судом першої інстанції враховано суперечливі показання обвинувачених. В основу вироку покладено недостовірні докази. Покликається на те, що викладені у вироку показання ОСОБА_25 , а саме: «частину отриманих коштів вклав у «Ліон Банк», який з часом збанкрутував, а на іншу частину грошей купив земельну ділянку…» не відповідають змісту наданих обвинуваченим показань, які зафіксовані за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, суперечить висновку цього ж суду про відсутність у їх діях складу злочину, передбаченому ст. 209 КК України. Вказує, що у резолютивній частині вироку не зазначено передбачених законом підстав виправдання обвинувачених. Звукозаписи судових засідань, датованих 11.08.2017р., неналежної якості. Окрім цього, покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судовий розгляд було проведено за відсутності ряду потерпілих, які належним чином не повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Стверджує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 65 КК України, не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину та призначив їм покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Покликання суду першої інстанції на часткове відшкодування обвинуваченими завданої шкоди не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_24 просить скасувати вирок суду у частині виправдання ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 по епізоду шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_38 , ОСОБА_119 та ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Окрім цього, просить скасувати цей же вирок у частині призначеного ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 покарання у зв`язку із м`якістю та неправильним застосуванням положень ст. 75 КК України, та ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_25 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суд першої інстанції, обґрунтовано визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні шахрайства щодо його родини, допустив помилку, виправдавши по цьому ж епізоду обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . При цьому, судом першої інстанції було враховано показання обвинувачених, які суперечать показанням потерпілих. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання потерпілих про те, що початком злочинних дій обвинувачених є період часу, коли пастори розпочали процес підкорення волі віруючих та приступили до формування у них бажання зайнятися запропонованим пасторами «бізнесом». Зазначає, що на спільність дій усіх обвинувачених вказують встановлені судом обставини. Не погоджується із висновком суду про те, що злочинна діяльність ОСОБА_7 не була пов`язана із злочинною діяльністю інших обвинувачених. Вважає, що за усіма епізодами обвинувачені виступають як співучасники, оскільки їх дії були мотивовані одним умислом, спрямовані на досягнення спільного результату, а тому виправдання ОСОБА_25 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по епізоду шахрайства щодо нього та членів його сім`ї є безпідставним.

Також вважає незаконним вирок суду у частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , які вчинили особливо тяжкий злочин щодо значної кількості потерпілих, вини не визнали, застосовували щодо потерпілих протягом тривалого часу потужні психологічні прийоми та маніпулятивні технології, а їх дії призвели не лише до заволодіння коштами потерпілих, але і позбавили потерпілих права власності на предмети майнової застави, непрямої майнової шкоди у вигляді зобов`язань перед кредитними установами. Також вважає невірним та незаконним застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції не мотивовано визнання такої пом`якшуючої покарання обставини, як часткове відшкодування шкоди потерпілим, з огляду на співвідношення розміру такої із розміром заподіяної шкоди. Не погоджується і з визнанням такої пом`якшуючої покарання обставини, як наявність на утриманні обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 неповнолітньої дитини, адже у потерпілих, які фактично залишились без житла та засобів існування також є неповнолітні діти. Деякі з потерпілих досягли пенсійного віку.

В запереченнях на апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 представник потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_37 та ОСОБА_23 - адвокат ОСОБА_29 просить залишити такі без задоволення. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що укладання між обвинуваченою ОСОБА_9 та потерпілими договорів позики було спрямовано лише на створення у останніх хибного враження про добропорядність обвинуваченої та на приховування злочинного умислу винної особи, спрямованого на протиправне заволодіння чужими коштами. У ході судового розгляду було встановлено, що проплати на користь потерпілих здійснювались обвинуваченими лише з однією метою приховати свій злочинний намір, отже дану обставину не можна розцінювати як належне виконання цивільно-правових відносин. Всі дії обвинувачених вчинялись з метою викликати у потерпілих впевненість про вигідність передачі їм майна. Довірливі відносини між потерпілими та обвинуваченими склалися в силу того, що останні були пасторами, духовними лідерами релігійної організації. Покликання в апеляційних скаргах захисту на те, що потерпілі передавали пасторам кошти лише з метою отримання вигоди не відповідає дійсності, оскільки під час судового провадження згідно показань потерпілих було встановлено, що основною метою потерпілих було збільшення розміру десятини, яку вони щомісячно сплачували у церкві. Окрім цього, покликання обвинувачених на те, що отримані від потерпілих кошти вони вкладали у бізнес проекти не досліджено та не підтверджено доказами. Звертає увагу, що з показань обвинувачених вбачається, що вони діяли спільно і вчиняли активні дії для реалізації єдиного умислу на заволодіння майном потерпілих.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурорів у підтримку поданої прокурором апеляційної скарги та безпідставність апеляційних скарг, поданих в інтересах обвинувачених, виступ обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані в інтересах обвинувачених апеляційні скарги та заперечили апеляційні скарги інших учасників судового провадження, виступи потерпілих та їх представників у підтримку поданих ними апеляційних скарг та безпідставність апеляційних скарг, поданих в інтересах обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Як передбачено п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про те, що судом першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, судове провадження здійснювалось за відсутності ряду потерпілих, які належним чином не були повідомлені про дату, час та місце проведення судових засідань, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що усі потерпілі у даному провадженні повідомлялись належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань.

Окрім цього, суд першої інстанції, виправдавши обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 209 КК України та по окремих епізодах за ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 за ч.1 ст. 209 КК України та по окремих епізодах за ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_25 за ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України, у резолютивній частині вироку на зазначив підстав для виправдання обвинувачених.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.374 КК України , у разі визнання особи виправданою , у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів , за яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії суддів , суд першої інстанції всупереч положенню ст.94 КПК України не оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності , а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а прийняв рішення щодо виправдання даних осіб недостатньо мотивувавши його.

Так суд прийшов до висновку , що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 є виними у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 190 К України , оскільки вони внаслідок обману чи зловживання довірою заволоділи коштами потерпілих і водночас наводить протилежний висновок про відсутність складу злочину , передбаченого ст. 209 КК України , покликаючись на те , що одержані кошти у потерпілих обвинуваченими одержані як позика офіційно. Ці два висновки суперечать один одному, і суд першої інстанції ці протиріччя не усунув , а тому у відповідності до ст. 411 КПК України , судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегія суддів вважає , що судом першої інстанції не достатньо досліджено умисел обвинувачених на заволодіння грошовими коштами громадян , системний характер їх дій та спосіб вчинення . З огляду на це , висновок суду , що діяльність обвинувачених не була узгодженою і вони не виступали як співучасники підлягає перевірці з урахуванням положення , викладеного в абзаці 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 « Про судову практику про злочини проти власності від 6.11.2009 р». щодо кваліфікації дій обвинувачених за попередньою змовою групою осіб .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , даних про особу винного та обставини , що пом`якшують або обтяжують покарання.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання « зазначено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Призначаючи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 покарання із застосуванням положення ст. 75 КК України, суд не врахував конкретні обставини скоєння злочинів, те, що жоден із обвинувачених не усвідомив протиправність своїх дій та наслідків , до яких привели їх дій , наявність боргових зобов`язань перед потерпілими та їх вимоги , а обране їм покарання не мотивував.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. У відповідності до ч. 5 ст.107 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію запису судового засідання ,зроблену за допомогою технічного засобу. Між тим , як встановлено колегією суддів , звукозапис від 11 серпня 2017 року не належної якості , що позбавило можливості встановити зміст проведеної процесуальної дії.

З урахуванням наведенного , колегія суддів вважає , що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінально- процессуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

За таких обставин , колегія суддів вважає , що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2017 р. щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_120 слід скасувати і призначити новий розгдяд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід перевірити усі доводи , викладені обвинуваченими та прокурором , вимоги потерпілих, зазначені в апеляційних скаргах , дати належну оцінку доказам , що містяться у справі та дотримуючись вимог КПК прийняти законне , обгрунтоване та вмотивоване рішення.

На переконання колегії суддів , у випадку доведеності винуватості обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 та ОСОБА_120 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень , призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України є несправедливим через м`якість.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409,412, 415 , 419 КПК України , колегія суддів ,

п о с т а н о в и л а :
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_121 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 задоволити частково.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11.08.2017 р. щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 скасувати та призначити у данному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_122