АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року, у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № №0000497 від 22 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про накладення арешту по матеріалам кримінального провадження ЄРДР №0000497 від 22 серпня 2018 року.

На вказану ухвалу слідчого судді, прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати повністю.

Ухвалити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області та накласти арешт на тимчасово вилучене майно лісодеревину породи «Дуб», загальним об`ємом 28, 5 м3 у вигляді колод дерев з наступними розмірами: 5м*43 см, 3м*50 см, 3м*43 см, 3м*57 см, 3м*36 см, 3м*36 см, 3м*45 см, 3м*40 см та іншої лісодеревини, вилученої 22 серпня 2018 року працівниками Кіцманського ВП УГНП у Чернівецькій області з автомобіля «Даф», державний номерний знак НОМЕР_1 , причепу до нього з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого є ФОП ОСОБА_6

Провадження №11-сс/794/179/18 р. Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_9

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню з підстав не відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що вказані підстави відмови слідчого судді у задоволенні клопотання, а саме: що тимчасове вилучене майно не визнано речовим доказом, а також не доведеність ризиків та критеріїв, передбачених ст.ст. 167-170 КПК України, є суперечливими та такими, що не відповідають вимогам закону.

Вказує, що враховуючи положення ч. 1 ст. 167 КПК України, процесуальний статус майна як тимчасово вилученого, передбачає подальше вирішення слідчим суддею питання про накладення на нього арешту або його повернення власнику/володільцю, при цьому, можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту, за минуванням стадії накладення арешту, відсутня.

Зазначає, що арешт майна допускається і з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також, апеляційну скаргу обґрунтовує і тим, що на момент виявлення кримінального правопорушення, існував ризик зникнення, підміни, псуванню, перетворення, розвантаження та інших дій з лісодеревиною, що призведе до ускладнення її повторної ідентифікації, а тому, з метою пошуку, знаходження, виявлення та попереднього дослідження відомостей про сорт, сортимент, довжину, діаметр, об`єм лісодеревини та проведення інших слідчих дій, спрямованих на встановлення законності походження лісодеревини, у зв`язку із чим, слідчим було вилучено вказане майно. На думку апелянта, на даний час зазначені ризики продовжують існувати, а тому необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене слідчим майно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи власника майна, відносно якого вирішується питання про арешт, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Виходячи зі змісту ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду.

Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2018 року до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшов рапорт інспектора УПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , про те, що під час патрулювання в складі екіпажу 1010, в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, на автодорозі М-19 було зупинено транспортний засіб марки «Даф» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , який без

відповідних документів перевозив деревину породи «Дуб» в кількості 28, 5 м3. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 358 КК України (а.с.4).

З протоколу огляду місця події вбачається, що 22 серпня 2018 року було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Даф» д.н.з. НОМЕР_3 та пристроєним причепом д.н.з. НОМЕР_4 з деревиною породи «Дуб» в кількості 28,5 м3 , які передано на зберігання на територію ПрАТ «Кіцманська РТМ» м. Кіцмань, вул. Механізаторів, 14, в особі директора ОСОБА_12 (а.с.6-8,10).

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної №15 від 22 серпня 2018 року, власником лісодеревини породи «Дуб» об`ємом 28,5 м3 є ОСОБА_6 (а.с.11).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані. Слідчий суддя, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеного у ЄРДР №0000497 з тих підстав, що не доведено ризики та критерії, передбачені ст. 167-170 КПК України і відсутні підстави вважати, що лісодеревина породи «Дуб» об`ємом 28,5 м3 відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Також, відсутні підстави вважати, що вказана деревина підлягатиме і спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до матеріалів справи, кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000497 від 22 серпня 2018 року, порушене за ч. 1 ст. 358 КК України.

Диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України передбачена кримінальна відповідальність, зокрема, за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується вказаними у ній суб`єктами, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання, збуту такого документа підроблювачем чи іншою особою…

Предметом вказаного злочину є підроблене посвідчення чи інший офіційний документ, підроблена печатка, штамп та бланки підприємств, установ, організацій незалежно від їх форми та власності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що затримана та тимчасово вилучена працівниками поліції лісодеревина не є предметом вказаного злочину і накладення на неї арешту призведе до незаконного обмеження ОСОБА_6 його прав, як власника та володільця майна.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії», де визначено, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також, згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У матеріалах судового провадження відсутні докази того, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме, що воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України чи зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом. Слідчим та прокурором не доведено, яким чином вилучене майно причетне до правопорушення за яким відкрито кримінальне провадження, крім того, суду не надано жодних доказів, які би підтверджували вказані обставини апелянтом.

Більше того, слідчим у клопотанні та прокурором у апеляційній скарзі не наведено обґрунтування існування реальних ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце та не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Не доведено існування вказаних ризиків і під час судового апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які б давали безумовні підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та їм надав вірну правову оцінку, а тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2018 року, у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № №0000497 від 22 серпня 2018 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_9 (посада) (підпис) (ПІБ)

05.09.2018 року

(дата засвідчення) копії)