Єдиний унікальний номер 242/2351/17 Номер провадження 11-кп/775/98/2018

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті кримінальні провадження №00000839, №00000859 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк, громадянин України, на підставі ст. 89 КК України не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку суду першої інстанції, 11.05.2017 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_7 проїжджав на велосипеді вздовж вул. Смирнова в м. Селидове Донецької області біля будинку № 29, який належить ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 зайшов на територію домоволодіння за даною адресою та застосувавши фізичну силу, штовхнув руками вхідні двері до будинку, тим самим вирвав скобу з дверної лутки, на якій знаходився навісний замок. Відкривши таким чином вхідні двері, ОСОБА_7 проник всередину будинку, звідки таємно викрав речі, які належать ОСОБА_8 . Погрузивши викрадене на велосипед, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 479 грн. 76 коп.

Крім того, на початку травня 2017 року у денний час доби ОСОБА_7 , прямуючи від будинку АДРЕСА_1 до дачі свого знайомого ліворуч від проїзної частини дороги, по вул. Козацька в м. Селидове Донецької області, знайшов на землі під деревом патрони та корпус гранати, які поклав в кармани своїх штанів, тим самим незаконно, умисно придбав бойові припаси до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм промислового виробництва у кількості 42 патрони та вибухову речовину у вигляді корпусу наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 промислового виробництва у кількості 1 одиниця. Цього ж дня ОСОБА_7 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс вказані бойові припаси до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 15.05.2017 року.

15.05.2017 року о 19 годині 20 хвилин робітниками поліції біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 42 патрони, які є боєприпасами до нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм та придатні для стрільби; корпус наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 виготовлений промисловим (заводським) способом, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Вибухова речовина до вибуху придатна.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вважає, що судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам вчинених злочинів та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та призначивши покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Так, судом належним чином не враховано того факту, що ОСОБА_7 скоїв кримінальні правопорушення, які на підставі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

На облік до Селидівського центру зайнятості ОСОБА_7 став вже під час розгляду провадження у суді, що свідчить про спробу у такий спосіб забезпечити собі позитивну характеристику з однією лише метою уникнення реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Завдана потерпілій шкода ОСОБА_7 добровільно не відшкодована, викрадені чавунні плити та колосники були повернуті лише працівниками поліції. Заходів щодо ремонту зламаного ним замка або приведення розібраної пічки у попередній вигляд не вживав.

Також, суд першої інстанції не врахував ступінь суспільної небезпеки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та обстановки його вчинення. Так, бойові припаси та вибухова речовина, яка придатна для вибуху, виявлені у ОСОБА_7 біля житлового будинку, у вечірній час доби, де зазвичай у такий час перебувають люди.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.75 КК України, не відповідає тяжкості скоєних злочинів і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєних злочинів, які на підставі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 не судимий, не одружений, дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, працездатний, проте не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває..

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у скоєному злочині.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише з його ізоляцією від суспільства.

З обліком викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначення ОСОБА_7 покарання з ухваленням в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавленні волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді