Справа № 761/394/18
Провадження № 1-в/761/69/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2018 року м. Київ Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього закону про амністію,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до нього закону про амністію звернувся засуджений ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_2 зазначив, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2016 його за вчинення низки злочинів засуджено до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.02.2017 вказане рішення залишене без змін.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 289 КК України ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017 закрито. щодо нього

Оскільки ОСОБА_2 тимчасово утримується у Київському слідчому ізоляторі, і зазначена установа перебуває у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, засуджений просив вирішити питання про застосування до нього закону про амністію.

Суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Крім того визначені певні категорії осіб, до яких застосовуються положення цього закону, зокрема, засуджені, які відбувають покарання в установах виконання покарань (п. «в»)

У силу ст. 43 КПК України засудженим є особа, обвинувальний вирок щодо якої набрав законної сили.

Статтями 537, 539 КПК визначені підсудність та перелік питань, що вирішуються судом під час виконання вироків, однак зазначені процесуальні норми не містять положень про порядок розгляду клопотань про застосування амністії.

Отже, розгляд питання про застосування амністії має здійснюватися відповідно до спеціального закону, яким є Закон України «Про амністію у 2016 році».

Вказані правові норми у їх логічному зв`язку між собою приводять до висновку, що розгляд справ про застосування амністії до засуджених має здійснюватися тим судом, територіальна юрисдикція яких поширюється на виправну установу, де фактично виконується вирок.

Враховуючи, що згідно з інформацією ДУ «Київський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_2 15.02.2018 направлений для відбування покарання до Білоцерківської ВК № 35, яка знаходиться у м. Біла Церква Київської області.

Вирішення питання застосування амністії судом, за територіальною юрисдикцією якого засуджений перебував лише тимчасово, не відповідає вказаному принципу, внаслідок чого будь-яке рішення суду по суті є таким, що суперечить загальним засадам кримінального провадження.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст.18 Кримінально-виконавчого кодексу України слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 на теперішній час утримується у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та залишений для роботи з господарського обслуговування суду не надано.

Вказана обставина у сукупністю з викладеним вище приводить до висновку, що вирішення клопотання по суті не віднесено до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Києва, внаслідок чого має бути повернуто його ініціатору для звернення до суду за місцем відбування засудженим призначеного покарання.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 11, 18 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 537, 539 КПК України, суддя

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього положень закону про амністію повернути заявнику, роз`яснивши право звернутися до суду за місцем відбування покарання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1