Справа № 573/686/17
Номер провадження 1-в/573/70/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
25 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання інспектора Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_4 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта професійно технічна, розлученого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання,

про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році»,
в с т а н о в и в :
20 жовтня 2017 року до суду надійшло подання інспектора Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду від 27 квітня 2017 року, відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Неприбуття останнього в судове засідання відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, подання інспектора Білопільського РС з питань пробації підтримує.

Прокурор ОСОБА_3 подання підтримала.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року затверджено угоду між прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 . Останнього засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання (а. о. с. 2-3).

Відповідно до вимог п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання підлягають особи, засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої та третьої групи.

Санкцією частини першої статті 309 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином, відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого засуджений ОСОБА_5 , передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, є злочином середньої тяжкості.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 задовільно характеризується за місцем проживання, з моменту засудження до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив. Останній перебуває на обліку в Білопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію як інвалід третьої групи (а. о. с. 16, 31-33).

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що на засудженого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році». При цьому передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» обставини, які б виключали можливість застосування амністії до останнього судом не встановлені.

Статтею 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подання інспектора Білопільського РС з питань пробації в Сумській області ОСОБА_4 щодо звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 539 КПК України, ст. ст. 1, 9, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», суд

п о с т а н о в и в :
Подання інспектора Білопільського районного сектору з питань пробації в Сумській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

На підставі пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня и2017 року, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року у виді 2 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Копію даної ухвали вручити прокурору, а також направити засудженому ОСОБА_5 та інспектору Білопільського РС з питань пробації в Сумській області ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя