Справа № 484/530/18
Провадження № 1-кс/484/317/18
УХВАЛА
про арешт майна
м. Первомайськ 23.04.2018 року
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши заявлене в кримінальному провадженні № 0000091 клопотання про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2017 року у службовому кабінеті начальника відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 , вона спільно з начальником господарчої групи відділу освіти Кривоозерської районної держаної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_5 вимагали на свою користь у приватного підприємця ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за позитивне вирішення питання про укладення з ним від імені відділу освіти договору оренди приміщення, яким вони розпоряджаються, як службові особи, за умови погодження вказаного договору головою Кривоозерської РДА ОСОБА_7 , за що останньому необхідно передати офісне крісло.
Відомості про даний факт були внесені Первомайською місцевою прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000091 від 21.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході проведення розслідування встановлено, що відповідно до розпорядження голови Кривоозерської райдержадміністрації Миколаївської області ОСОБА_7 від 01.04.2015 №38-рк, виданого на підставі ст. 8 Закону України «Про місцеві адміністрації», постанови кабінету міністрів України від 11.04.2012 року № 298, розпорядження Президента України від 31.03.2015 «Про призначення ОСОБА_7 головою Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області», ОСОБА_7 приступив до виконання обов`язків голови Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області з 01.04.2015 року.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про місцеві адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій крім іншого: очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; здійснюють інші функції, передбачені Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та є службовою особою, передбаченою приміткою 1 до ст. 364 КК України, а також відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України.

Будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, ОСОБА_7 протиправно використав надані йому владні та службові повноваження для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.

У період часу з 21.12.2017 по 31.12.2017, точний час у ході розслідування не встановлено, голові Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_7 від начальника відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 та начальника господарської групи відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_5 стало відомо про намір ОСОБА_6 укласти договір оренди приміщення, яке знаходиться у віданні Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, за адресою: вул. Шевченка, 15, смт. Криве Озеро Миколаївської область. У той же час, у ОСОБА_7 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за безперешкодне укладення з ним вказаного договору за заниженою вартістю орендної плати та погодження відповідних документів без проведення передбачених законодавством процедур їх погодження. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , через ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_6 вимогу щодо надання на свою користь неправомірної вигоди у вигляді офісного крісла. У подальшому ОСОБА_7 особисто зустрівся з ОСОБА_6 та особисто висунув вимогу про надання йому офісного крісла, як неправомірної вигоди, на що ОСОБА_6 погодився та пообіцяв передати ОСОБА_7 таку неправомірну вигоду, за вчинення певних дій, як службової особи, а саме: погодження договору оренди вищевказаного приміщення без проведення передбачених законом процедур їх погодження. З метою обговорення передачі вказаного крісла ОСОБА_7 , ОСОБА_6 18.01.2018 у присутності ОСОБА_4 , в службовому кабінеті ОСОБА_7 , показав останньому каталог офісних крісел, з числа яких ОСОБА_7 особисто вибрав те, яке бажав отримати, як неправомірну вигоду. Після вказаної зустрічі, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що за дорученням ОСОБА_7 він має передати вказане крісло їй, як неправомірну вигоду за погодженням ОСОБА_7 договору оренди вищевказаного приміщення.

06.02.2018 за дорученням ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про безоплатну передачу вказаного крісла на користь ОСОБА_7 і збереження його ОСОБА_5 у приміщенні, за адресою, АДРЕСА_1 , де його у подальшому ОСОБА_5 отримав та у подальшому добровільно видав органу досудового розслідування. Того ж дня, достовірно знаючи про передачу неправомірної вигоди на його користь, про що йому було повідомлено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у служовому кабінеті, ОСОБА_7 ознайомився з підготовленими ОСОБА_4 документами щодо оренди вищевказаного приміщення та шляхом підписання погодив договір оренди приміщення та розрахунок вартості орендної плати, які завірив гербової печаткою Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області та передав ОСОБА_4 , яка у свою чергу на підстав погодження ОСОБА_7 підписала вказаний договір та розрахунок, затвердила їх гербовою печаткою відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області, зареєструвала їх та передала ОСОБА_6 , як орендару приміщення. 07.02.2018 року ОСОБА_7 була оголошена підозра в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду чи в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із вимаганням неправомірної вигоди.
Вислухавши пояснення начальника відділення СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Санкція частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає такий вид покарання як конфіскацію майна, а пунктом 3 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України допускається арешт майна підозрюваного з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна (ст. 59 КК).
Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).
Встановлено, що ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить 1/1 частка однокімнатної квартири загальною площею 29,9 кв.м (житлова площа 14,2 кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 37179767), що підтверджується договором дарування, 1887, 26.07.2012, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу (інформаційна довідка № 121313561 від 19.04.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта). При цьому заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна немає.
Крім того, ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить 1/1 частка трикімнатної квартири загальною площею 72,5 кв.м (житлова площа 45,2 кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 7382397), що підтверджується договором дарування, 2861, 07.09.2001, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу (інформаційна довідка № 121314520 від 19.04.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта). Заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна немає.
У зв`язку з цим є необхідність у тимчасовому позбавленні підозрюваного ОСОБА_7 можливості відчужувати зазначене вище майно, а також розпоряджатися будь-яким чином таким майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Заборона розпоряджатися вказаним майном може бути застосована, оскільки її незастосування може призвести до зникнення (втрати) майна шляхом його реалізації підозрюваним, в тому числі шляхом відчуження на користь інших осіб з втратою права власності.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на однокімнатну квартиру загальною площею 29,9 кв.м (житлова площа 14,2 кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 37179767), що належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності із забороною розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Накласти арешт на трикімнатну квартиру загальною площею 72,5 кв.м (житлова площа 45,2 кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 7382397), що належить ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності із забороною розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Ухвалу виконувати шляхом внесення відомостей про заборону розпоряджатися вказаним нерухомим майном до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оголошення повного тексту ухвали відбулось о 14:00 год. 27 квітня 2018 року в залі суду в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1