Справа № 180/1886/17
УХВАЛА
26 грудня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

в судовому засіданні з розгляду питання доцільності подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 тримається під вартою в Дніпропетровській установі виконання покарань Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 4.

У зв`язку з тим, що 04 січня 2017 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, з метою вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою постановлено провести судове засідання о 10 годині 30 хвилін 26 грудня 2017 року дистанційно в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Дніпропетровської УВП.

У призначений час обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За повідомленням працівника установи виконання покарань ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції без будь-яких поважних причин. Дана позиція обвинуваченого може свідчити про його намір ухилитися від продовження тримання під вартою.

Також, суд зважає на те, що в судовому засіданні приймає участь захисник ОСОБА_4 , тож права обвинуваченого на захист і представництво його інтересів в суді не порушені.

Враховуючи викладене, а також те, що строк тримання обвинуваченого під вартою завершується 04 січня 2018 року, тобто через десять днів, і до вказаної дати він не може бути доставлений до Марганецького міського суду для безпосередньої його участі в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу без участі обвинуваченого.

Прокурор висловив думку щодо необхідності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію обґрунтував тим, що, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку. Він не має постійного місця проживання, роботи, засобів існування, тому може ухилитися від суду або вчинити новий злочин; йому відомі адреси проживання потерпілого і свідків, а тому, перебуваючи на волі, він може перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на свідків та потерпілого.

Захисник заперечував проти продовження ОСОБА_5 тримання під вартою, просив змінити вказаний запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думки прокурора та захисника, суд приходить до такого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Судом встановлено, що 11 вересня 2017 року слідчим суддею Марганецького міського суду застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Марганецького міського суду від 06 листопада 2017 року до 04 січня 2018 року включно.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і судом при продовженні запобіжного заходу, відсутні або зменшилися.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку тяжкого злочину; він не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а також не має ніякого доходу. Тож, є достатньо підстав вважати, що, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, він може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) або може вчинити новий злочин.

Також, ОСОБА_5 вину свою не визнає, а кримінальне провадження на даний час не розглянуто, свідки обвинувачення та потерпілий не допитані, тому існує ризик того, що опинившись на волі, він може впливати на потерпілого та свідків з метою примусити їх дати вигідні для нього показання.

Вищевказані обставини з огляду на інтереси суспільства потребують продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Крім того, суду не надано будь-яких відомостей про те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 міри запобіжного заходу, тому клопотання захистика задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 23 лютого 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1