АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1388/17 Справа № 185/6899/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21-00 години до 07-00 години.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на строк шістдесят днів до 16-45 годин 29 грудня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 35 000 гривень.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати викрадений мопед, який є речовим доказом та має істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину. Також підозрюваний офіційно не працює, постійного джерела прибутку не має, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання, що є підставами вважати, що він може вчинити інший злочин. Крім того, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді. Зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, перед потерпілим вибачився та мав намір повернути йому викрадене майно, однак суд своєю ухвалою не надав можливості здійснити добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України. Крім того, слідчим суддею не враховано той факт, що на відеозапису не зафіксовано обличчя особи, яка відкочує мопед біля автостоянки магазину «Продукти-19» ТОВ «АТБ-Маркет». Також, на утриманні у підозрюваного знаходиться неповнолітня дитина, він має постійне місце проживання разом із родиною, яку він утримує завдяки неофіційній роботі по ремонту автомобілей.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і, з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги захисника, посилався на її безпідставність та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
З матеріалів провадження вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у скоєнні вищевказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання nf не оскаржуються сторонами в апеляційному порядку.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
З матеріалів провадження вбачається, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати викрадене майно, яке має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищевказані ризики, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, слідчим суддею та апеляційним судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином і санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, відсутності постійного місця роботи, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 в місці його постійного проживання, відсутність відомостей про наявність хвороб, які б виключали застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а також наявності в нього судимості. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 вже був неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, останній раз 06 листопада 2012 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 24 дні, проте належних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, що, на думку апеляційного суду, свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001834 щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4