Справа №589/2882/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/898/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 17 жовтня 2017 року, якою відмовлено в клопотанні захисника ОСОБА_8 про застосування амністії відносно засудженого ОСОБА_7 відповідно до Закону України «Про амністію в 2014 році»,

ВСТАНОВИЛА:
До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», а саме, про скорочення наполовину не відбутої частину покарання засудженому за ст. ст. 190 ч. 1; 190 ч. 2; 190 ч. 3 КК України за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова, від 25 лютого 2016 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки ОСОБА_7 .

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 17 жовтня 2017 року, було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування відносно засудженого ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році».

Відмовляючи в клопотанні захисника, суд виходив з того, що відносно засудженого до позбавлення волі ОСОБА_7 не може бути скорочена не відбута частина покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 на час введення у дію 19 квітня 2014 року Закону України «Про амністію в 2014 році» не був засудженою особою та, відповідно, не відбував покарання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою задовольнити її клопотання про застосування ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», шляхом скорочення наполовину не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_7 .

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд, відмовляючи у задоволенні її клопотання, не врахував положення ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно якої на засудженого ОСОБА_7 поширюється дія зазначеного закону, оскільки кримінальні правопорушення за які ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання були вчинені ним в 2010 2013 роках, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».

Наголошує захисник в своїй апеляційній скарзі й на тому, що засуджений ОСОБА_7 не відноситься до осіб визначених в ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії», щодо яких не може бути застосована амністія.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова, від 25 лютого 2016 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 190 ч. 1; 190 ч. 2; 190 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за злочини вчинені ним в період 2010 2013 років (а. п. 26 32).

Згідно довідки Державної установи «Шосткинська виправна колонія (№66)» вирок Деснянського районного суду м. Чернігова, від 25 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_7 , набрав законної сили 20 квітня 2016 року і засуджений ОСОБА_7 почав відбувати покарання з 3 жовтня 2016 року (а. п. 20 21).

З клопотання захисника ОСОБА_8 вбачається, що захисником ставиться питання про застосування положень ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», а саме, про скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», скорочується наполовину не відбута частина покарання засудженими, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1 5 цього Закону.

Статтею 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено, що особам, яким скорочується не відбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.

З вказаних норм Закону вбачається, що амністія у виді скорочення не відбутої частини покарання застосовується відносно засуджених, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а саме 19 квітня 2014 року, вже відбувають покарання.

Оскільки засуджений ОСОБА_7 на час введення у дію Закону України «Про амністію у 2014 році» 19 квітня 2014 року, не був засудженою особою та, у зв`язку з цим не відбував покарання, то висновки суду першої інстанції про відсутність підстав застосування відносно засудженого ОСОБА_7 амністії за ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», є обґрунтованими.

Мотиви апеляційної скарги захисника, щодо не врахування судом першої інстанції положень ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів знаходить не обґрунтованими, оскільки вищенаведена норма Закону передбачає можливість застосування амністії, зокрема на підставі статей 1 5 цього Закону, до осіб, які вчинили злочини до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» та на день набрання чинності цим Законом відбували покарання. У той же час, ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», виходячи з диспозиції ст. 11 вказаного Закону, не передбачає можливість скорочення не відбутої частини покарання засудженим особам, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», не були засудженими та не відбували покарання.

За наведених обставин, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 17 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , про застосування відносно засудженого за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова, від 25 лютого 2016 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки ОСОБА_7 ст. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році», залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржений у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4