Справа № 182/4728/17
Провадження № 1-кп/0182/639/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2016 за № 0005187 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянки України, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, з освітою 9 кл., незаміжня, має 2-х дітей, відносно яких позбавлена батьківських прав, відповідно ст. 89 КК України, вважається такою, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 , -
встановив:
Обвинувачена ОСОБА_3 26.12.2016 у нічний час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, знаходилася у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де відпочивала зі своїм знайом ОСОБА_5 та вживала алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_5 заснув, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення його майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 26.12.2016 у ранковий час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, знаходячись в приміщенні вказаного будинку, впевнившись що ОСОБА_5 спить та за її діями не спостерігає, діючи умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився в спальній кімнаті вказаного будинку, викрала мобільний телефон «Lenovo» моделі Р780, ринкова вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 14/12.1/70 від 24.01.2017, складає 1 450 грн. 00 коп., з картою пам`яті об`ємом 8 Гб, захисною плівкою, сім-картою мобільного оператора «МТС», ринкову вартість яких, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 14/12.1/70 від 24.01.2017, визначити не виявилось можливим, які належать потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 1 450 грн. 00 коп. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, майном розпорядилась на власний розсуд.
Крім того, 26.12.2016 у нічний час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 знаходилась в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де відпочивала зі своїм знайом ОСОБА_5 . Після того, як ОСОБА_5 заснув, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документу - банківської картки, яка належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 26.12.2016 у ранковий час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, знаходячись в приміщенні вказаного будинку, впевнившись що ОСОБА_5 спить та за її діями не спостерігає, діючи умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився в кухонній кімнаті вказаного будинку, викрала банківську картку ВАТ «Альфа-банк Україна», яка являється іменною карткою, що належить ОСОБА_5 та є офіційним документом.
Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 26.12.2016 близько 08.00 год. з метою таємного викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що викрадена нею раніше у ОСОБА_5 банківська картка ВАТ «Альфа банк Україна» є іменною та не потребує введення пін-коду, діючи умисно таємно повторно з корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 573 грн. 43 коп., які належать потерпілому ОСОБА_5 , використавши вказану картку при розрахунку за придбання товарів в магазині «АТБ-маркет», розташованого за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 100-А, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., в сумі 535 грн. 08 коп. та в магазині Вечірній, розташованого за адресою: вул. Електрометалургів, 210, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., в сумі 38 грн. 35 коп., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 573 грн. 43 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю і показала суду, що у кафе вона познайомилась з ОСОБА_5 26 грудня 2016 р. він їй подзвонив і запросив у гості. Вона приїхала до нього додому, вони разом вживали спиртні напої. Також ходили разом у магазин, де ОСОБА_5 розплачувався банківською картою і вона побачила, що пін-код вводити не потрібно. Коли ОСОБА_5 заснув, вона вирішила вчинити крадіжку належних йому речей - його мобільний телефон та банківську картку. Вранці, коли ОСОБА_5 ще спав, вона забрала мобільний телефон та банківську карту і пішла. Викраденою карткою в той же день вона розрахувалася у магазинах АТБ-маркет та Вечірній за придбаний товар. Мобільний телефон залишився у неї, а картку вона викинула. У цей день ввечері її знайшов товариш ОСОБА_5 і привіз до потерпілого. Потерпілому вона повернула мобільний телефон. У вчиненому вона розкаюється. Просить суворо не наказувати її, не направляти у місця позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні присутній не був, надав заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі. Матеріальних претензій до обвинуваченої він не має.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості (ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України) та невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 357 КК України); обставини справи; особу винної, яка не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, тому, вважає можливим застосувати щодо неї ст. 75 КК України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Запобіжний захід застосовано в вигляді домашнього арешту, строк якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: мобільний телефон «Lenovo» моделі Р780, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, на суму 351 грн. 84 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ: мобільний телефон «Lenovo» моделі Р780, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 351 (триста п`ятдесят одна) грн 84 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя: ОСОБА_1