Дата документу 12.12.2017
Справа № 501/1978/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника відділу з питань пробації ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорноморська Одеської області, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, працюючого докером ДП «МТП Чорноморськ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2016 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами; вироком Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2016 року скасовано в частині призначення покарання, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік,
В С Т А Н О В И В:
До Іллічівського міського суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, за яким засуджений ОСОБА_4 вказує, що вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2016 року його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Вироком Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року вищевказаний вирок скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий вирок та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, в решті вирок залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_4 просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон), а саме ст.5 Закону та звільнити його від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки злочин, який він вчинив, є необережним та на дату набрання чинності Закону основне покарання виконав.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, прокурор ОСОБА_3 не заперечував. Представник відділу з питань пробації ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що на ОСОБА_4 не розповсюджуються вимоги Закону.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.1 Закону України від 1 жовтня 1996 року №392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні» амністією є, зокрема часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Закон України від 22 грудня 2016 року № 1810-VІІІ «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07 вересня 2017 року (далі Закон про амністію).
Відповідно до ст.15 Закону про амністію особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.
Статтею 5 Закону передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-4 цього Закону.
Судом встановлено, що вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначеного покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Вироком Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2016 року скасовано в частині призначення покарання, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Злочин, вчинений ОСОБА_4 , є злочином вчиненим з необережності.
Санкцією ч.1 ст.286 КК України, за якою ОСОБА_4 засуджено, передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тобто дане кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 на день набрання законом чинності, відповідно до ст.26 КВК України, добровільно сплатив штраф у визначений законом строк, та на даний час у нього залишається існуючим лише додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з п.«а» ч.2 ст.10 Закону застування цього Закону здійснюється щодо осіб, який засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання виді штрафу, зокрема за клопотанням засудженого за клопотанням самої особи який відбуває.
ОСОБА_4 відбуває додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в Овідіопольському міськрайонному відділі з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
ОСОБА_4 не є особою, до якої згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», вказаний Закон не застосовується. Також він не є особою, зазначеною у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України підпадає під вимогу ст.5 Закону про амністію та його клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та ст.ст.85,86 КК України, ст.ст. 5, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.1,4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.ст.537,539 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810VII, який набрав чинності 07 вересня 2017 року.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від додаткового покарання призначеного вироком Апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.ст.5, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя