Справа № 635/4647/17
Провадження № 1-в/635/610/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді обмеження волі стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шульгінка Старобільського району Луганської області, громадянина України, що має середню освіту, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.04.2014 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 155 КК України до 21 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком в 1 рік, 12.06.2015 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 155, 71 КК України до 2 років 3 міс. обмеження волі,

засуджений та відбуває покарання за вироком від 19.04.2016 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області внесено сумісне подання Голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації та начальника Державної установи покарань Хролівський виправний центр (№ 140) про звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_4 .

В поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та відбув більше 1/2 частини призначеного покарання.

В судовому засіданні представник виправного центру і засуджений підтримали таке подання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення такого подання за його безпідставністю.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до змісту вироку від 19.04.2016 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 засуджено до 4 років обмеження волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України визнається злочином середньої тяжкості.

При з?ясуванні обставин щодо строку покарання, який відбутий засудженим суд встановив наступне.

В Хролівському виправному центрі ОСОБА_4 відбував покарання за вироком від 12.06.2015 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області за ч. 1 ст. 155, 71 КК України у виді 2 років 3 міс. обмеження волі з 16.08.2015 року, куди прибув у зазначену судом дату.

Після прибуття у виправний центр для відбуття покарання у вигляді обмеження волі було з?ясовано, що після ухвалення зазначеного вироку суду від 16.08.2015 року і до прибуття до виправного центру засуджений вчинив новий злочин, за який його засуджено за вироком від 19.04.2016 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Під час розгляду нової справи до засудженого запобіжний захід не обирався, а час відбуття покарання за попереднім вироком до строку відбування покарання за новим вироком не зараховувався. Таке зарахування є неможливим з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Отже, розмір покарання при ухваленні остаточної міри покарання за сукупністю вироків визначається виходячи із покарання, призначеного за новим вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Отже, остаточно засуджений, якому призначено покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України повинен відбувати покарання без врахування строку покарання, фактично відбутого за попереднім вироком.

Відповідно до правил, передбачених ч. 1 ст. 532 КПК України вирок від 19.04.2016 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської набрав законної сили 20 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

З урахуванням наведених норм закону, оскільки на час набрання вироком законної сили від 19.04.2016 року Куп?янського районного суду засуджений уже утримувався у виправному центрі, то початок строку відбуття покарання за новим вироком слід відраховувати з дня набрання таким вироком законної сили без врахування часу відбуття покарання за попереднім вироком, оскільки таке зарахування законом не передбачено.

Підсумовуючи наведене суд вважає, що початок строку відбування покарання за вироком Куп?янського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року слід рахувати з 20 травня 2016 року, а не з дня прибуття засудженого до виправного центру для відбування покарання за попереднім вироком, як це помилково зазначено у особовій справі засудженого та у внесеному до Харківського районного суду поданні.

Таки чином, за правилами п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком від 19.04.2016 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі тільки після відбуття не меншу половини частини призначеного зазначеним вироком покарання, а саме після 20 травня 2018 року, а кінець строку покарання слід визначати 20 травня 2020 року.

Між тим, матеріали особової справи та подання містять відомості, що адміністрацією виправного центру зазначені обставини та норми закону не враховані і зазначений засуджений рахується як особа, що повинна бути звільнена значно раніше, а саме 18 серпня 2019 року, тобто засудженому штучно скорочено термін відбування покарання за вироком від 19.04.2016 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області на 8 місяців і два дня обмеження волі шляхом незаконного, безпідставного без відповідного рішення суду зарахування засудженому у строк відбуття покарання відбутої частини показання за попереднім вироком, що прямо суперечить закону, зокрема ч. 1 ст. 71 КК України та фактичним обставинам справи.

Підсумовуючи наведене суд вважає, що внесене до суду подання містить завідомо недостовірні відомості, а засуджений ОСОБА_4 не відбув половини покарання, призначеного вироком від 19.04.2016 року Куп?янського районного суду, тому до такої особи умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання у вигляді обмеження волі не може застосовуватись і суд відмовляє в задоволенні внесеного подання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні подання Голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації та начальника Державної установи покарань Хролівський виправний центр (№ 140) про звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі ОСОБА_4 , що засуджений та відбуває покарання за вироком від 19.04.2016 року Куп?янського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: ОСОБА_1