АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0001028 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29 грудня 2017 року з забороною залишати місце постійного проживання в період з 23-00 години до 06-00 години з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором ОСОБА_8 , та продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 29 грудня 2017 року, із правом внесення застави у розмірі 2 000 000 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується матеріалами, долученими до клопотання. Заявлені прокурором ризики, які були підставою для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, оскільки на даний час досудове розслідування не завершено, а підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або навіть вчинити нове кримінальне правопорушення. Крім того, на думку суду існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, у разі звільнення його з-під варти, з метою уникнення покарання може покинути своє постійне місце проживання і переховуватися від слідства та суду. Також обґрунтованими є обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії ухвали суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з огляду на наявність зазначених ризиків, значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні, дійсно не дозволяє завершити досудове розслідування без продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного. Разом з тим, суд, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив заставу у розмірі 1 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 2 000 000 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчим суддею в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України не було надано належної оцінки доказам, доданим до клопотання стороною обвинувачення, не перевірено чи доводять вони обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого злочину. На її думку, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та зазначених в ухвалі суду, а також те, що заявлені ризики не зменшилися.. Не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності обставин, які б перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає необґрунтованим висновки суду щодо неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також не погоджується з визначеним розміром застави.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , надали пояснення аналогічні доводами скарги та просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурора в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її необґрунтованою і просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників апеляційного розгляду, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зокрема, протоколом обшуку кабінету № 5 Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 8; протоколом обшуку в автомобілі Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , де виявлено грошові кошти у сумі 25 000 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.09.2017 року та іншими документами.
Обґрунтованість підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при первісному застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу та під час перегляду відповідного рішення слідчого судді в апеляційному порядку. З наданих сторонами матеріалів не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, що спростували б обґрунтованість цієї підозри.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та, відповідно, відсутності підстави для продовження запобіжного заходу, колегія суддів вважає такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновків слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що заявлені ризики об`єктивно існують, не зменшилися та для їх запобігання, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства та існували під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, зокрема, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, при цьому колегія суддів враховує посаду, яку займав підозрюваний та коло знайомств, обумовлених посадою, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, щоу відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вагомість доказів кримінального провадження, вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд вважає обґрунтованим врахування слідчим суддею практики ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім вказаних вище обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді та твердження слідчого щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали апеляційного суду.

Постановою заступника прокурора Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 08 січня 2018 року. Так, згідно постанови заступника прокурора області та клопотання слідчого на теперішній час у кримінальному провадженні проводиться ряд слідчих та процесуальних дій, завершення яких потребує додаткового часу, а результати яких мають значення для судового розгляду. У даному кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок судової фоноскопічної експертизи; отримати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи; встановити та допитати осіб, які є можливими співучасниками злочину; долучити до матеріалів кримінального провадження результати проведення НСРД; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких може виникнути необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування

Провести і завершити вказані слідчі та процесуальні дії, закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні та направити обвинувальний акт до суду у строк до 08.11.2017 неможливо з об`єктивних причин.

З огляду на викладене вище, інші доводи захисту про те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , не взяв до уваги необґрунтованість заявлених ризиків та суворість запобіжного заходу, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки зазначені доводи спростовані в ході апеляційного розгляду та не знайшли свого підтвердження, тому висновки слідчого судді, що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними та не зменшилися і їх запобіганню можливо тільки застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами провадження, у зв`язку з чим рішенням слідчого судді обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4