Справа № 1-764/11
Провадження № 1-в/161/119/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 березня 2018 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку клопотання заступника керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальній справі № 11-1790-09 відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року за ст.ст.307 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:
Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів по кримінальній справі № 11-1790-09 відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року за ст.ст.307 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2 КК України. Просить клопотання задовольнити, з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити, дослідивши матеріали клопотання та проаналізувавши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.409 КПК України в редакції 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Також, відповідно до ст.324 ч.1 п.9 КПК України в редакції 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, що зробити з речовими доказами, зокрема з грошима, цінностями та іншими речами, нажитими злочинним шляхом.
Крім того, згідно ст.81 ч.1 п.2 КПК України в редакції 1960 року, питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому, речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року за ст.ст.307 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної вланості.

Під час виготовлення вищевказаного вироку судом не було вирішено долю речових доказів, а саме щодо мисливської рушниці марки «ИЖ-18Е», 12-го калібру та газового револьверу.

Враховуючи ті обставини, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року не було вирішено долю зазначених речових доказів, тобто не було в повній мірі дотримані вимоги ст.324 ч.1 п.9 КПК України в редакції 1960 року, тому суд приходить до висновку, що дане клопотання, слід задовольнити.

Крім того, судом розглядається дане клопотання в порядку Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 2012 року, оскільки Кримінально-процесуальне законодавство в редакції 1960 року в даний час не є чинним.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.81, 409, 411 КПК України, в редакції 1960 р., а також Перехідними положення КПК України, в редакції 2012 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.

Речові докази мисливська рушниця марки «ИЖ-18Е», 12-го калібру та газовий револьвер, що знаходяться в камері зберігання речових доказів відділу логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у Волинській області знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом семи днів з моменту проголошення зазначеної ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: