У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12жовтня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на мобільний телефон «Nokia 301» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101 від 26.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що начальник управління матеріально-технічного забезпечення Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі Управління) ОСОБА_5 та начальник відділу речового та продовольчого забезпечення управління матеріального-технічного забезпечення ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагають та одержали від громадянина ОСОБА_8 у два прийоми 26.09.2017 та 05.10.2017 неправомірну вигоду у загальній сумі 500 доларів США та 5 тисяч гривень за непершкоджання підприємницькій діяльності останнього, яка пов`язана із поставкою продуктів харчування до місць позбавлення волі.

Проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, одержали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду 26.09.2017 в сумі 400 доларів США та 05.10.2017 - в сумі 5 тисяч гривень та 100 доларів США.

5 жовтня 2017 року в ході затримання ОСОБА_5 у нього виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 301» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 власником якого він являється. Даний телефон оглянуто про що складено відповідний протокол від 05.10.17.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти накладення арешту на зазначене майно, оскільки воно не має відношення до вказаного кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, адвоката, прокурора приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Nokia 301» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ СУ військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
12.10.2017