Справа № 180/1392/17
УХВАЛА
17 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки строк тримання їх під вартою закінчується 17 листопада 2017 року.

Прокурор висловив думку, що запобіжний захід обвинуваченим слід продовжити, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, і перебуваючи на свободі, можуть впливати на свідків, потерпілу, ухилитися від суду, тобто істнують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 клопотав про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Оскільки обвинувачений визнав свою вину у вчиненні даного злочину, має постійне місце проживання, ухилятися від суду та впливати на свідків і потерпілу не збирається, підстави для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 категорично заперечував проти продовження йому запобіжного заходу, з тих підстав, що він злочину відносно ОСОБА_8 не вчиняв і вини своєї не визнає.

Потерпіла ОСОБА_4 наполягала на продовженні обвинуваченим тримання під вартою, оскільки вважає їх винними у вбивстві свого сина.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, утриманців не має, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_5 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, а отже, прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 також підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, утриманців не має, не працює, не має міцних соціальних зв`язків. Суду не надано відомостей, що за станом здоров`я він не може утримуватися в умовах СІЗО. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На даний час суду також не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчим суддею при застосуванні до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися. Суд вважає, що обвинувачені, опинившись на волі, можуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказує характер протиправних, в тому числі насильницьких дій, в яких вони обвинувачуються, відтак наявний ризик можливого впливу обвинувачених на очевидців подій, зокрема на потерпілу, свідків. Є достатньо підстав вважати, що, як ОСОБА_5 так і ОСОБА_7 , з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує їм в разі визнання судом винуватими, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Вказані обставини з огляду на інтереси суспільства, потребують продовження строків тримання під вартою обвинувачених.

Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_5 і ОСОБА_7 міри запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 314, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 15 січня 2018 року включно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 (шістьдесят) діб до 15 січня 2018 року включно.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1