справа № 489/1043/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/345/18
УХВАЛА
Іменем України
07 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15.02.2018 про відмову у визнанні потерпілим,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15.02.2018, яку отримав 28.02.2018, про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0005666, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 17.11.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
У обґрунтування скарги вказав, що в листопаді 2017 року його уже було визнано потерпілим, про що свідчить лист СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 27.11.2017 № 10786/51-2017. Тому, через відсутність в КПК Україні норм, які б дозволяли слідчому переглядати рішення про визнання особи потерпілим, оскаржувана постанова є неправомірною.
З оскаржуваної постанови вбачається, що відмовляючи заявнику у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні слідчий виходила з того, що ОСОБА_3 будучи єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформив спадкові права на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності спадкодавцю.
Також, ОСОБА_3 вважав, що оскільки він прийняв спадщину, що відкрилася після смерті сина, то успадкував право померлого на членство в СВТ «Зоря» та користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 в цьому Товаристві, яка знаходилася в користуванні останнього, якого 19.06.2011 було прийнято в члени СВТ «Зоря» після смерті матері ОСОБА_6 (колишньої дружини заявника).
Відмову у визнані ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні слідчий мотивувала, тим що у ОСОБА_3 відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував його право власності на садовий будинок чи земельну ділянку. Також, враховуючи, що рішення загальних зборів СВТ «Зоря» від 19.09.2015, яким не було надано переваги ОСОБА_3 при розгляді питання щодо членства у Товаристві, скасовано рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 18.04.2016, тому даний спір повинен вирішуватися в порядку повторного скликання загальних зборів СВТ «Зоря».
Заявник скаргу підтримав та просив задовольнити, пояснивши, що на теперішній час Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради прийнято рішення про виділення спірної земельної ділянки йому у користування. Крім того, він разом з сином будував дачний будинок, а на спірній земельній ділянці знаходяться його будівельні матеріали.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, що з урахуванням думки заявника не перешкоджає розгляду скарги на підставі доданих до неї письмових доказів.
Вислухавши заявника та дослідивши матеріали кримінального провадження приходжу до наступного.
За змістом ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Із скарги вбачається, що заявник вважає, що його право, як спадкоємця на земельну ділянку № НОМЕР_1 в СВТ «Зоря» та розташований на ній дачний будинок, порушено зайняттям її іншою особою, внаслідок чого йому завдано майнову шкоду, а тому він є потерпілим.
Диспозицією ст.356 КК України, за якою порушено кримінальне провадження, передбачено, що самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Вислухавши заявника та оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки слідчим правильно встановлено спірні відносини, які виникли між заявником та гр. ОСОБА_7 , вирішення яких повинно відбуватися в порядку цивільного судочинства, а також після з`ясування інших фактичних обставин, в т.ч. відсутності у заявника правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, правомірно відмовлено у визнані заявника потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки відсутня завдана йому шкода, що відповідає ст.55 КПК України.
Доводи заявника про відсутність у слідчого правових підстав для перегляду рішення щодо визнання його потерпілим, суд вважає безпідставними, оскільки, як встановлено з наданих скаржником письмових доказів, процесуальне рішення у формі постанови про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні слідчим раніше не приймалося, а прийняття оскаржуваної постанови відповідає ч.5 ст.55 КПК України.
Керуючись ст.ст. 55, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого на постанову слідчого СВ ВП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.
Ухвала оскарженню, відповідно до вимог ст.309 КПК України, не підлягає.
слідчий суддя ОСОБА_1