справа № 492/218/17
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про застосування запобіжного заходу

03 квітня 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярове Тарутинського району Одеської області, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; судимого:

- 15.09.1999р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 208 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.03.2000р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81, ст. 208 КК України (1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 24.10.2005р. Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 20.02.2008р. Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки із застосуванням ст. 76 КК України;

- 04.06.2009р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05.12.2011р. Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

- 31.08.2016р. Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки із застосуванням ст. 76 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 13 грудня 2016 року, приблизно о 21 год. 30 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по пасовищу, розташованому на південній околиці с.Веселий Кут Арцизького району Одеської області, неподалік буд. АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим прямим умислом, скерованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, таємно, умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом відкривання запірних пристроїв у вигляді металевих гачків, якими було оснащено хвіртку до господарського двору, проник до зазначеного господарського двору, після чого, відсунувши камінь, яким було підперто вхідні двері до господарської будівлі (сараю) для утримання овець, проник до зазначеного приміщення, звідки таємно викрав одну вівцю віком 3 роки, вагою 47 кг, котну, білої масті, вартістю 1400,00 грн., що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину)зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Прокурор звернулася до суду з клопотаннями про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений неодноразово викликалася до суду, однак у судові засідання не з`являвся та про причини неявки суд не повідомляв, у зв`язку з чим судом постановлено ухвали про примусовий привід обвинуваченого, однак привід не виконаний так як ОСОБА_5 за зазначеною в обвинувальному акті адресою не проживає, місце знаходження його невідоме, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується від суду з метою уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), яке вчинив в період іспитового строку та свідчить про те, що може знову вчинити інше кримінальне правопорушення (злочин) у зв`язку з чим відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 14 березня 2018 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
03 квітня 2018 року до суду надійшов протокол затримання від 02 квітня 2018 року, згідно якого обвинуваченого ОСОБА_5 було затримано 02 квітня 2018 року о 20 год. 00 хв.
Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку обвинуваченого, його захисника-адвоката, які заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який переданий судді ОСОБА_1 згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих судді 24.02.2017р. Обвинувачений ОСОБА_5 у встановленому КПК України порядку неодноразово викликався в судове засідання, однак він не з`являвся, заяви про неможливість прибути до суду не подавав у зв`язку з чим судове засідання неодноразово відкладалося та до ОСОБА_5 судом неодноразово застосовувався примусовий привід.

Як вбачається з матеріалів виконання ухвал суду про застосування примусового приводу, обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання відсутній, покинув місце проживання з серпня 2017 року, його місце знаходження та засоби зв`язку не відомі, що підтверджується поясненнями ОСОБА_7 , рапортами працівників поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке вчинив в період призначеного судом іспитового строку, і подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 179, 184 КПК Україии.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003р. № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Судом встановлено, що метою застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припинення дій обвинуваченого, спрямованих на переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.
Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою бере до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив в повнолітньому віці; за місцем проживання характеризується задовільно; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не знаходиться. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , будучи судимим за корисливий злочин та звільненим від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 роки, із застосуванням ст. 76 КК України, в період іспитового строку вчинив тяжкий злочин та, не маючи постійного джерела доходів для забезпечення себе необхідним для життєдіяльності, перебуваючи на волі, має реальну можливість переховуватися від суду, що не надасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень та зможе продовжити займатись злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істині по справі, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 31 травня 2018 року 18 год. 00 хв., суд вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 331 КПК України, суд,
ухвалив:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Ізмаїльському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України (СІЗО № 22).

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 02 квітня 2018 року.

Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 02 квітня 2018 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 31 травня 2018 рокуо 18 годині 00 хвилин.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 70480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає: АДРЕСА_1 .
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 травня 2018 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (СІЗО № 22).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_1