Справа № 761/9832/18
Провадження № 1-кс/761/6796/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному № 0000036 від 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 08.02.2018, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на несамохідну баржу площадку «Р-0501», 1986 року побудови.

12.03.2018 несамохідна баржа площадка «Р-0501», 1986 року побудови, визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки слугувало знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у період з початку 2015 року по даний час невстановленими службовими особами Азово-Чорноморського регіонального управління ДПСУ, ДП «Адміністрації морських портів», а також посадовими особами ТОВ «Портофлот-Транс» (), ТОВ «Брокбункерсервіс» (), ТОВ «Дунайбункер-Плюс» (), ТОВ «Трансфлот» () та іншими невстановленими особами створено організовану групу, яка впровадила протиправну схему контрабандного ввезення із-за кордону в Україну через тимчасово окуповану територію АРК вантажів підакцизних товарів (тютюнових виробів), з приховуванням від митного контролю, та без сплати належних податків та митних платежів, з метою подальшого збуту, що заподіює шкоду економічним інтересам держави.

Для незаконного переміщення тютюнових виробів поза митним контролем на територію України, вказаними особами використовується несамохідна баржа площадка «Р-0501», 1986 року побудови судновласник ТОВ «Трансфлот» ().

Слідчий подане клопотання підтримав.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема постанови від 12 березня 2018 року вказане судно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні, оскільки слугувало знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ
Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному № 0000036, внесеного до ЄРДР 08.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на несамохідну баржу площадку «Р-0501», 1986 року побудови.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1