Справа № № 585/1268/16-к
Номер провадження 1-в/585/1/18
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
22 березня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ромни клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1976 р.н., про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, як основного покарання , -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 22.12.2004 року по 18 січня 2007 року, оскільки затриманий від був саме саме з 22.12.2004 року і до 04.03.2005 року він перебував під вартою в кримінально-виконавчій установі «Нубарашен» Республіки Арменія, а 05.03.2005 року був екстрадований до України та йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, у поданих доповненнях до клопотання, просив звільнити його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, як основного покарання, оскільки ч.5 ст.72 КК України не передбачає такого виду покарання, як довічне позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав і просив його задовольнити, пояснив про обставини, викладені в клопотаннях. Просив визнати, застосоване до нього покарання у вигляді довічного позбавлення волі таким, яке порушує ст. 3 Конвенції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечував частково, а саме: погодився з клопотанням в частині зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, заперечував в частині клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, як основного покарання, посилаючись на те, що законодавством не передбачено вирішення судом питання про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Суд, вислухавши учасників процесу, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області (з урахування ухвали Верховного Суду України від 18.01.2007 року) від 03.11.2005 року за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахується з 05 березня 2005 року (а.с.5-13). Вказаний вирок суду набрав законної сили 18.01.2007 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 18.01.2007 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 03.11.2005 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Відповідно до копії повідомлення кримінально-виправної установи «Нубарашен» Республіки Арменія від 23.06.2006 р. та Генеральної прокуратури Республіки Арменія від 29.06.2006 р. засуджений ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції Республіки Арменія - 22.12.2004 р. на підставі Постанови Димитрівського міського суду Донецької області від 09.02.2004 року і утримувався в кримінально-виправній установі «Нубарашен» до 04.03.2005 р. В подальшому 05.03.2005 р. був переданий України в порядку екстрадиції. (а.с.19-20)

У ч.5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 26.11.15 р.) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 51 КК України також визначено види покарань серед яких є позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

При цьому, у ч.5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 26.11.15 р.) не конкретизовано, який з зазначених видів позбавлення волі охоплюється положеннями зазначеної норми.

Поряд з цим ч.5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 26.11.15 р.) не встановлює будь - якої заборони щодо застосування зазначених норм відносно осіб, яким призначено довічне позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України (в редакції від 02.06.2016р.), суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За таких обставин суд не має будь-яких повноважень щодо тлумачення положень ч.5 ст. 72 КК України у бік звуження прав засудженого.

Крім цього, у ч.2 прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув»язнення у строк покарання» зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили, покарання повністю не відбуто.

З урахуванням зазначених положень, обмеження права засудженого стосовно не зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, може вплинути на вирішення питання щодо застосування відносно нього положень, передбачених ч.2 ст. 7, ч.2, ч.7 ст. 151 КВК України, що є порушенням ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно постанови Верхового суду України від 26 жовтня 2017 року, застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Закону № 838-VІІІ не може бути обмежено, оскільки передбачені частиною п`ятою статті 72 КК правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання підлягає до задоволення, зарахувавши йому в строк покарання період з часу затримання - 22.12.2004 року по день набрання вироком законної сили 18.01.2007 року.

Стосовно звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі, суд зазначає.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно ч. 3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За злочини, передбачені п.п. 4, 6, 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Призначене вироком Апеляційного суду Донецької області від 03.11.2005 року ОСОБА_5 покарання у вигляді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам КК України, які діяли на момент вчинення ним злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст. 82 КК України може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Статтею 51 КК України передбачені види покарань до осіб визнаних винними у вчиненні злочину, зокрема, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

При розгляді клопотання засудженого суд виходить з вимог ч.1 ст.82 КК України, якою передбачена лише можливість заміни більш м`яким покаранням, покарання у виді позбавлення волі призначеного на певний строк. Така заміна до призначеного судом покарання у вигляді довічного позбавлення волі не передбачена.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, як основного покарання, немає.

Посилання засудженого ОСОБА_5 на порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке розтлумачене в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 липня 2013 року у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства Великобританії» в частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно - дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, суд вважає необґрунтованим, оскільки ч.1 ст. 87 КК України передбачена можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Згідно ч.2 ст.87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення воді на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Таким чином Кримінальним Кодексом України передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1976 р.н., про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, як основного покарання - задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_5 , 1976 року народження, засудженому вироком Апеляційного суду Донецької області від 03 листопада 2005 року за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 22 грудня 2004 року по 18 січня 2007 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - протягом 7 днів з моменту її отримання.

Суддя підпис:
Копія вірна …
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1