Провадження № 1-кп/484/243/17
Справа № 484/3669/16-к

01.11.17 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченої ОСОБА_5
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої строком на 60 днів.
Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені ст. 177КПК України, які були наявні під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не зменшились, та ним неможливо запобігти, інакше ніж тримаючи обвинувачену під вартою. Зокрема, відсутність у обвинуваченої постійного місця роботи та стабільного заробітку, що свідчить про можливість продовжити вчиняти корисливі злочини з метою заволодіння чужим майном, знаючи місце проживання потерпілого обвинувачена може впливати на нього, може переховуватися від суду.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, вказуючи, що ризики прокурором не доведені. Крім того, обвинувачена має місце реєстрації. Також вона має двох малолітніх дітей, які потребують її виховання та догляду.
Обвинувачена в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.
Вислухавши учасників процесу, суд дійшов наступного.
Частиною 3 статті 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 84 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України») питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, раніше не судима, постійної роботи не має, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 постійного місця проживання не має.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 06.09.2016р. до обвинуваченої був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які вона порушила, з місця проживання зникла та перебувала у розшуку. Захисник вказувала, що зазначені обов`язки вона порушила через погіршення стану здоров`я, так як вона перебувала у стані вагітності. Однак доказів того, що стан її здоров`я заважав отримати у слідчого дозвіл на виїзд з м.Первомайська Миколаївської області, суду не надано. Також суду не надано доказів того, що обвинувачена не могла отримати медичну допомогу в м.Первомайську.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати.
Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченої будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосувати відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вище викладене свідчить про те, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 331, 369-371 КПК України суд
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 30.12.2017р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3