АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1246/17 Справа № 204/5903/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

затриманого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року про застосування екстрадиційного арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тулома Кольського району Мурманської області РФ, громадянина Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуває у міждержавному розшуку,

якою задоволено клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 від 20 вересня 2017 року про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_7 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації до надходження запиту щодо його видачі,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року було задоволено клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_7 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації до надходження запиту щодо його видачі та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, тривалістю не більше 12 місяців. Постановлено тримати ОСОБА_7 у Дніпровській установі відбування покарань № 4, для забезпечення його екстрадиції на територію Російської Федерації.

Свої висновки слідчий суддя, з посиланням на вимоги ст.584 КПК України, ст.585 КПК України, «Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року мотивує наступним.

ОСОБА_7 перебуває на території України з 2014 року, з вказаного періоду до моменту затримання до міграційної служби з заявою про надання статусу біженця або особи, яка шукає політичний притулок не звертався, місце свого постійного проживання у встановленому законодавством України порядку не реєстрував.

Крім вказаного слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи досить тривалий період на території України, належної процесуальної поведінки та законів України не дотримувався, не реєстрував свого постійного місця проживання (перебування) на території України, до органів державної влади не звертався.

Крім вищенаведеного суд першої інстанції зазначив, що підстав для обрання міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відносно ОСОБА_7 , не вбачається.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником адвокатом ОСОБА_10 в інтересах особи, щодо якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року та винести ухвалу про відмову у задоволенні клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_9 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_7 та звільнити останнього з під варти.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що в порушення ч.3 ст. 584 КПК України документи, що підтверджують знаходження гр.. ОСОБА_7 в міжнародному розшуку, в матеріалах містяться на англійській мові (довідка з Інтерполу), що унеможливлює встановити належність цього документу до гр. ОСОБА_7 . Акцентує, що суд зробив висновки, які не відповідають обставинам по справі, не підтверджені доказами, не надавши належної оцінки виконанню прокурором вимог ч.2 ст. 584 КПК України, а тому передчасно прийняв рішення про задоволення клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_10 та особи, щодо якої прийнято рішення про екстрадиційний арешт ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст.584 КПК України.

Згідно з вищевказаною нормою, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подається копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України, документи про громадянство особи та наявні матеріали екстрадиційної перевірки. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст.584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч.8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 - ОСОБА_9 від 20 вересня 2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), щодо ОСОБА_7 , вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки дійсно ОСОБА_7 , перебуваючи досить тривалий період на території України, належної процесуальної поведінки та законів України не дотримувався, не реєстрував свого постійного місця проживання, не працював.

Зокрема, прокурор у встановленому законом порядку надав слідчому судді матеріали екстрадиційної перевірки з копією повідомлення Генеральної прокуратури Російської Федерації, з якого вбачається, що ОСОБА_7 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації (незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, вчинене у великому розмірі).

Згідно наданої прокурором до суду апеляційної інстанції відповіді заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 12.10.2017 року №1201/17414, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Інформація щодо визнання вказаної особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, належності до громадянства України, відсутня. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованою за місцем проживання або знятою з реєстраційного обліку вказана особа не значиться.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч.8 ст.584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_7 , перевірив наявність підстав, які згідно зі ст.584 КПК України є підставою для застосування екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до нього даного запобіжного заходу.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.584 КПК України, які не знайшли свого підтвердження як в суді першої інстанції, так і при розгляді колегією суддів апеляційного суду, оскільки вказаний факт не підтверджується доданими до матеріалів провадження доказами, а інших доказів апеляційному суду представлено не було.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкримінований йому злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст.309 КК України, і є екстрадиційним, строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 тимчасового арешту, а зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом тимчасовий арешт щодо затриманого відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 405, 407, 422, 584,585, 590, 591 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_7 , який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації до надходження запиту щодо його видачі - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2