АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/733/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу в.о. директора ТОВ «Агріхаб Южний» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Агріхаб Южний» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 відкритого у ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, із забороною службовим особам та працівникам ТОВ «Агріхаб Южний» () його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, в.о. директора ТОВ «Агріхаб Южний» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про відсутність доказів того, що ДП «Укрхімтрансаміак» перераховував на банківський рахунок ТОВ «Агріхаб Южний» або будь-яким іншим шляхом передавав кошти посадовим особам товариства та вказує, що орган досудового розслідування не наводить жодного доказу чи розумність своєї підозри, у зв`язку із чим грошові кошти підпадають під ознаки речового доказу у кримінальній справі. Додає про відсутність доказів наявності у ТОВ «Агріхаб Южний» договірних зв`язків з ДП «Укрхімтрансаміак».

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає про відсутність договорів, які б підтверджували взаємовідносини ТОВ «Агріхаб Южний» з іншими контрагентами та підтверджували можливість виведення коштів з ДП «Укрхімтрансаміак» на рахунки ТОВ «Агріхаб Южний».

У підсумку апелянт вказує на те, що прокурором не надано доказів відповідності майна, ознакам ст. 98 КПК України, а твердження суду про відповідність майна критеріям речових доказів є надуманими. Додає про недотримання слідчим суддею вимог КПК України, та посилаючись на позицію Конституційного Суду України та практику Європейського суду з прав людини наголошує на порушенні прав ТОВ «Агріхаб Южний» через незаконне позбавлення права власності на грошові кошти та можливість ведення господарської діяльності та сплати податків.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що власник майна участі у судовому засіданні не приймав, про існування ухвали слідчого судді апелянту стало відомо 03.01.2017 року, апеляційна скарга подана до суду 04.01.2018 року.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги в.о. директора ТОВ «Агріхаб Южний», дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна участіу судовому засіданні не приймав, про існування ухвали слідчого судді апелянту стало відомо 03.01.2017 року від працівників ПАТ «Марфін Банк», апеляційна скарга подана до суду 04.01.2018 року, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0002424, відомості про яке 27.07.2017року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України.
Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Агріхаб Южний» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 відкритого у ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року задоволено часткового.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання автора апеляційної скарги на відсутність доказів того, що ДП «Укрхімтрансаміак» перераховував на банківський рахунок ТОВ «Агріхаб Южний» або будь-яким іншим шляхом передавав кошти посадовим особам товариства, відсутність договорів, які б підтверджували взаємовідносини ТОВ «Агріхаб Южний» з іншими контрагентами та підтверджували можливість виведення коштів з ДП «Укрхімтрансаміак» на рахунки ТОВ «Агріхаб Южний», відсутність доказів наявності у ТОВ «Агріхаб Южний» договірних зв`язків з ДП «Укрхімтрансаміак», колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду при вирішення питання про застосування щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Твердження апелянта про невідповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються постановою про визнання речовими доказами від 06.12.2017 року майно, відповідно до якої, арештовані грошові кошти визнано речовими доказами, з посиланням на те, що вони ймовірно здобуті незаконним, злочинним шляхом і є предметом кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконного позбавлення ТОВ «Агріхаб Южний» права власності на грошові кошти, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити в.о. директору ТОВ «Агріхаб Южний» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Агріхаб Южний» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 відкритого у ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, із забороною службовим особам та працівникам ТОВ «Агріхаб Южний» () його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, залишити без змін, а апеляційну скаргу в.о. директора ТОВ «Агріхаб Южний» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4