У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону про відмову у визнанні потерпілим від 26.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вказаною скаргою в якій просить скасувати постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_5 від 26.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та зобов`язати слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_5 визнати його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Скаргу мотивує тим, що виходячи з положень п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України в даному випадку прокурор і він повинні бути стороною обвинувачення. Натомість, мотивувальна частина оскаржуваної постанови чомусь слідчим військової прокуратури присвячена іншому кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000094 від 08.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407, ч.3 ст. 408 КК України. За таких обставин мотиви відмови слідчим військової прокуратури в задоволенні його заяви про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, звучать як обвинувачення його в тому, що він нібито в такий спосіб затягує судовий розгляд кримінального провадження та намагається ухилитися від кримінальної відповідальності. Вважає що такі висновки є безпідставними, надуманими, незаконними. Водночас, вважає, заслуговує на увагу те, що в кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 року мають місце неспростовні факти, де посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 штучно створили обставини, (підробили від його імені рапорт), які змушували його незаконно, проти його волі та всупереч вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебувати на військовій службі, яку він не міг і не може нести у зв`язку з хворобою, яку до ркчі він отримав під час несення служби в ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому хвороба не давала йому можливості виходити на службу за що йому інкримінували злочини передбачені ч.4 ст. 407, ч.3 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав , надав пояснення аналогічні наведеним у скарзі. Просив суд скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, зазначив, що відсутні, визначені законом підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 року

Заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 26.03.2018 року слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_5 , винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 року.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 року досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, яке полягає у можливій заміні рапорту ОСОБА_3 , та настання відповідних наслідків для нього.

Також встановлено, що 23.03.2018 року ОСОБА_3 звернувся до військового прокурора Ужгородського гарнізону з письмовою заявою про залучення його до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого, яку мотивував тим, що внаслідок дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулося погіршення стану його здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Водночас, ОСОБА_3 ні у своїй скарзі на постанову, ні в судовому засіданні, на підтвердження заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди не надано жодних доказів та аргументів, незважаючи на те, що як вбачається з оскаржуваної постанови, військовою прокуратурою Ужгородського гарнізону 05.10.2017 року у зв`язку з необхідністю встановлення всіх обставин провадження ОСОБА_3 було направлено на військово-лікарську комісію до медичного клінічного центру м. Львів ДПС України.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постановаслідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_5 від 26.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.07.2017 є обґрунтованою, оскільки відсутніми є підстави вважати, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням щодо якого проводиться досудове розслідування завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого військової прокуратури Ужгородського гарнізону про відмову у визнанні потерпілим від 26.03.2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1