УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши за участю скаржника, його представника та прокурора у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001050.
В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0001050було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, є передчасною та підлягає скасуванню. Зокрема, заявник посилається на те, що звертаючись до прокуратури області ОСОБА_4 повідомив про скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України громадянином ОСОБА_6 та злочину щодо порушення його права на захист, скоєного за попередньою змовою слідчим Бабушкінського РУ ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 , з метою обрання певного, рекомендованого цими службовими особами способу поведінки з надання необхідних їм показів (ст. 374 КК України). Але слідчим з цього питання не були вчинені необхідні процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, не наведено аргументації відсутності складу злочину в тексті оскаржуваної постанови. Крім того, заявник у своїй скарзі вказує на те, що в рамках кримінального провадження №0001050 не проводились перехресні допити, зокрема свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , очні ставки та інші необхідні слідчі дії, тощо. Крім того скаржник та його захисник в своїй скарзі та в судовому засіданні посилалися на те, що докази винності скаржника в інкримінаваному йому кримінальному правопорушенні у кримінальному провадженні, яке у відношенні скаржника розглядається в цей час Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська були здобуті з порушенням закону, що вони вважають додатковою підставою для скасування спірної постанови слідчого.
Скаржник та його представник в судовому засіданні подану скаргу підтримали та просили суд її задовольнити, з підстав у ній викладених. Адвокат ОСОБА_3 , крім того пояснив, що на його думку постанова слідчого не є мотивованою, в ній не відображено фактичних обставин правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вважає оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами кримінального провадження № 0001050, слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області проведено судове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001050 відомості щодо якого 26.12.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 , ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 374 КК України.

23.10.2017 року постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_5 кримінальне провадження за № 0001050 від 26.12.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 374 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області ознак складу вказаних кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, тощо.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 23.10.2017 року, слідчим у спірній постанові не відображено показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , покази яких, на думку суду, мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, з урахуваннях того, що вказані особи були понятими при вчиненні відповідних слідчих дій.
Крім того, слідчим в оскаржуваній постанові не відображено показів свідка ОСОБА_6 , наданих саме в даному кримінальному провадженні, та й взагалі не зазначено чи було його допитано в цьому кримінальному провадженні. В спірній постанові слідчим лише оцінено його показання, надані у судовому засіданні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, та зазначено, що було направлено матеріали до СВ Шевченківського ВП ДВП НП України для вирішення питання щодо притягнення свідка ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 384 КК України.
Суд критично, оцінює такі дії слідчого, оскільки правову оцінку показам ОСОБА_11 , повідомленим у судовому засіданні надасть Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в рамках відповідної кримінальної справи.
У даному кримінальному провадженні слідчий повинен був надати свою власну правову оцінку показам свідка ОСОБА_6 , з відображенням цих показів в постанові про закриття кримінального провадження, але всупереч вимогам ст.110 КПК України не зробив цього, що свідчить про недостатнє мотивування слідчим прийнятого рішення.
Також, з урахуванням встановленого у судовому засідання, суд вважає за необхідне зазначити, що слідчим в оскаржувані постанові не в повному обсязі з`ясовано питання належного забезпечення ОСОБА_4 права на захист при наданні правової допомоги, зокрема при наданні первинної правової допомоги адвокатом ОСОБА_8 .
Оцінюючи доводи скаржника в частині неналежності та недопустимості доказів винності ОСОБА_4 в інкримінованому йому правопорушенні, суд приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки, оцінку цим доказам буде надавати суд в межах відповідного кримінального провадження у тому числі в частині їх належності та допустимості.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001050, не в повному обсязі були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти досудового розслідування, належного мотивування прийнятого рішення у спірній постанові, що є підставою для скасування постанови слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.10.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001050 скасувати, матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації проведення досудового розслідування.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 листопада 2017 року. Повний текст ухвали складений 21 листопада 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1