УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1317/15-к
Провадження № 1-о/486/4/2017
22 вересня 2017 року суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами,
В С Т А Н О В И В:
вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначає, що 05.11.2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області постановлено вирок за яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі з випробуванням один рік та на користь потерпілого ОСОБА_3 стягнуто 12 222.35 грн. відшкодування майнової шкоди, 3 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 5 000 грн. відшкодування витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги. Не погодившись з вироком суду, він оскаржив його до апеляційного суду Миколаївської області. Ухвалою апеляційного суду від 06.01.2016 року вирок суду першої інстанції було змінено в частині виключення кваліфікуючої ознаки злочину спричинення стійкої втрати працездатності не менш як на одну третину. Ухвалу апеляційного суду він оскаржив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який залишив рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.11.2016 року його звільнено від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. При цьому зазначає, що судам усіх інстанцій не були відомі обставини справи, які б могли суттєво вплинути на остаточний вирок суду та про які він дізнався лише у червні 2016 року, вже після розгляду справи судами. Так, вважає, що були підроблені докази наявності у потерпілого ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а саме, його листок непрацездатності з діагнозом перелом кістки лівої руки та документи про проведення оперативного втручання, оскільки згідно довідки в.о. головного лікаря КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» ОСОБА_4 від травня 2017 року, «Лікар-анестезіолог не приймав участі в операції», хоча відповідно до вимог чинного законодавства щодо лікування в медичних закладах, присутність анестезіолога при проведенні операції є обов`язковою. Крім того вважає підробленими документи про працевлаштування потерпілого ОСОБА_3 в ДП «КМУ» ПАТ «ТЕМ» у 2014 році, де він не працював. Також не погоджується з висновком експерта № 158 від 08.04.2015 року, який проводив огляд потерпілого через 11 місяців після отримання ним травм. Окрім того у червні 2016 року він отримав документ, який йому не був відомий та не оглядався в судах при винесенні обвинувального вироку. Так 03.07.2014 року ОСОБА_3 була написана заява на ім`я начальника Южноукраїнського МВ УМВС про те, що він не має ніяких претензій у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень та просить припинити кримінальне провадження № 0000450. Згідно даної заяви слідчим 03.07.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Досудове розслідування було розпочате на підставі заяви дружини потерпілого ОСОБА_5 , що суперечить положенням ст. 477 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого. З урахуванням зазначених обставин вважає, що складання слідчим обвинувального акту, затвердження його прокурором та судове провадження у справі були незаконними. Просить визнати вказані обставини нововиявленими та скасувати вирок суду від 05.11.2015 року.
Розглянувши заяву ОСОБА_2 судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Частиною 2 ст. 459 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинні зазначатися обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Так, заявник не згоден з висновком експерта від 08.04.2015 року та просить провести повторну судово-медичну експертизу потерпілому на підтвердження чи спростування наявності у нього травм.
Ознайомившись з письмовими матеріалами справи судом встановлено, що у справі тричі проводились судово-медичні експертизи потерпілому ОСОБА_3 ..
02.07.2014 року, за постановою слідчого СВ Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 від 02.07.2014 року, було складено висновок експерта по медичним документам за № 50 по факту спричинення гр.-ну ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесних пошкоджень (а.с. 42-45).
Постановою слідчого СВ Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 від 08.04.2015 року була призначена додаткова судово-медична експертиза щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .. Згідно даної постанови, 08.04.2015 року по матеріалам справи був складений висновок експерта за № 158 (а.с. 52-57).
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.06.2015 року була задоволена скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , про скасування постанови слідчого від 18.06.2015 року про відмову у задоволенні клопотання захисника про призначення додаткової судово-медичної експертизи (а.с. 88).
26.06.2015 року слідчим СВ Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 ухвалено постанову про призначення додаткової судово-медичної експертизи. На підставі постанови слідчого, 26.06.2015 року судово-медичним експертом ОСОБА_9 , був складений висновок експерта за № 292. Судово-медична експертиза проводилась за матеріалами справи: висновком експерта за медичними документами № 50 Южноукраїнського бюро СМЕ та висновком експерта № 158 Вознесенського бюро СМЕ по факту спричинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесних пошкоджень (а.с. 89-94).
Таким чином, суд вважає, що у справі було проведено достатньо судово-медичних експертиз щодо встановлення наявності травм у потерпілого ОСОБА_3 , а тому суд не вбачає підстав для проведення чергової повторної судово-медичної експертизи.
З приводу посилання заявника на те, що кримінальне провадження відносно нього було відкрите за заявою дружини потерпілого, а не самого потерпілого, що не відповідає вимогам ст. 477 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі за яви потерпілого, то суд зазначає, що у постанові слідчого від 08.04.2015 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, зазначено що 26.08.2014 року до чергової частини Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява від самого ОСОБА_3 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень. Дружина потерпілого звернулась до чергової частини 01.07.2015 року. 02.04.2015 року слідчим була винесена постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 (приватне обвинувачення) на ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с. 48, 52).
Також заявник зазначає, що у червні 2016 року, отримав документ, який не оглядався в судах це заява ОСОБА_3 від 03.07.2014 року про припинення кримінального провадження, на підставі чого 03.07.2014 року слідчим СВ Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_10 була винесена постанова про закриття кримінального провадження.
Але суд звертає увагу заявника на те, що у своїй касаційній скарзі від 22.01.2016 року та від 12.02.2016 року, ОСОБА_2 посилався на вказану постанову слідчого та зазначав, що покази потерпілого не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Також вказував, що висновок судово-медичної експертизи не є беззаперечним, а є лише припущенням експерта. За таких обставин вважав, що належні та допустимі докази стороною обвинувачення не надані (а.с. 197-198, 208-210).
Розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 , колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.06.2016 року постановила ухвалу про залишення скарги останнього без задоволення та зазначила, що доводи засудженого про відсутність у провадженні належних і допустимих доказів його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, є безпідставними (а.с. 238-239).
Ознайомившись з долученою заявником копією постанови слідчого від 03.07.2014 року, судом встановлено, що кримінальне провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 було закрите за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Проте ОСОБА_2 було інкриміновано обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, за якою він і був визнаний винним.
Таким чином, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 не навів підстав, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, що могли б вплинути на судове рішення і не були відомі йому особисто та суду на час судового розгляду.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
ОСОБА_2 у своїй заяві зазначає, що у червні 2016 року йому стали відомі обставини, що мали б вплинути на остаточний вирок суду, проте до суду звернувся лише 21.09.2017 року.
Положення ч.4 ст. 461 КПК України також не можуть бути застосовані судом, оскільки заявником не приведено жодних обставин, які підтверджують його невинуватість або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, вважаю, що заява ОСОБА_2 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами надана з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 461 КПК України та не відповідає вимогам ч. 2 462 КПК України, а тому підлягає залишенню без задоволення
Керуючись ст.ст. 429, 459, 461, 462 - 464 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :
У відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд кримінальної справи у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня отримання її копії.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1