Провадження № 11-кп/792/237/18
Справа № 675/172/18 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника

Ізяславської ВК № 31 ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію в 2016 році».

Задовольняючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 підлягав звільненню від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році». Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував до засудженого ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», не врахував, що ОСОБА_8 засуджений за ст.ст. 311 ч. 1, 317 ч. 1, 70 КК України, чим порушено вимоги п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки саме ця частина закону містить в собі обмеження щодо застосування амністії, а тому вона не могла бути застосована до ОСОБА_8 .

Заслухавши пояснення прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника установи виконання покарань, який при вирішенні скарги покладається на розсуду суду, пояснення засудженого, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, ухвалу суду вважає законною та справедливою, перевіривши матеріалами судового провадження, провівши часткове повторне дослідження доказів під час апеляційного розгляду в зв`язку з їх неповним дослідженням судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нової ухвали з наступних підстав.

ОСОБА_8 відбуває покарання згідно вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2016 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 296, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Раніше ОСОБА_8 був засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2014 року за ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ст.ст. 70, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви засудженого та звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016році» від 22 грудня 2016 року, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки щодо можливості застосування до засудженого положень вищевказаного Закону тим, що засуджений відбув не менше чверті призначеного строку покарання; засуджений за злочин, що не є тяжким та особливо тяжким, який не поєднаний з насильством, небезпечним життя і здоров`я; злочин, вчинений ним під час іспитового строку відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обмеження, визначені в п.п. «в», «е» ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016році» не можуть бути застосовані, позаяк ОСОБА_8 засуджений, зокрема, за ч. 1 ст. 317 КК України, за надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, а відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які засуджені за ст. 317 КК України - за організацію або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів.

Однак при ухваленні рішення про застосування щодо засудженого ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» суд першої інстанції не врахував, що в п. «е» ст. 9 цього Закону передбачено, що амністія не застосовується до осіб, засуджених за організацію або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 317 КК України 2001 р.), таке формулювання повністю відповідає найменуванню статті 317 КК України. Системний аналіз положень ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016році» дає підстави вважати, що амністія не може бути застосована до осіб, які засуджені за вчинення злочинів, передбачених ст. 317 КК України, незалежно від того, в якій формі, передбаченій диспозицією ст. 317 КК України, був вчинений такий злочин (в формі організації або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, чи надання приміщення з цією метою). В разі, якби законодавець мав на увазі якісь виключення, це, принаймні, було б відображено в Законі, як, до прикладу, при визначенні питання застосування амністії в випадку вчинення особою злочину, передбаченого ст. 311 КК України (де законодавцем чітко визначено заборону застосування амністії в разі вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 311 КК України, а щодо ч. 1 цієї ж статті заборон не визначено), та в інших випадках, визначених цією статтею.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що в даному випадку має місце неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягає застосуванню, позаяк в силу п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016року» щодо ОСОБА_8 , який засуджений за ст. 317 КК України, положення цього Закону не можуть бути застосовані взагалі.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», повністю підтвердились під час апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2016 року, на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» скасувати та ухвалити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2