ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/591/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008250 від 26.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бесарабка Республіки Молдова, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У невстановлений досудовим розслідуванням день та час, на початку 2017 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконний посів та вирощування рослин конопель, для власного вживання без мети збуту.
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , у травні 2017 року, обладнав другий поверх гаражного приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Славутич», що за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 7-Б, ряд 5-В, двома лампами «LADYBIRD 600» з відбивачем ДНАТ 600 вт з натрієвими лампами високого тиску, розеткою таймером «Expert power», рідинами, що містять поживні елементи та двома вентиляторами, посіяв насіння рослини коноплі, які купив через всесвітню мережу Інтернет на невстановленому досудовим розслідуванням сайті.
Після чого ОСОБА_4 постійно контролював необхідні для нормальної життєдіяльності рослин коноплі умови, результатом чого стало їх зростання до певного рівня, у кількості 30 рослин, тобто незаконно виростив для власного вживання без мети збуту.
26.07.2017 року близько 18 год. 30 хв., під час огляду гаражного приміщення № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Славутич», що за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 7-Б, ряд 5-В, яким користувався ОСОБА_4 , працівниками поліції в його присутності та в присутності понятих було виявлено та вилучено 30 рослин, які є рослинами роду коноплі, які в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину тетрагідроканабінол, які ОСОБА_4 вирощував для власного вживання без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав що дійсно він, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, в листопаді 2016 року він орендував гаражне приміщення в гаражному кооперативі «Славутич», після чого вирішив використовувати вказане приміщення для посіву та вирощування рослин конопель, для власного вживання без мети збуту. З цією метою в травні 2017 року для забезпечення нормального росту рослин коноплі він обладнав вказане приміщення та посіяв коноплю. Після чого постійно контролював необхідні для нормальної життєдіяльності рослин коноплі умови, регулярно поливав їх, результатом чого стало їх зростання до певного рівня. Однак, в липні 2017 року працівниками поліції було проведено огляд гаражного приміщення, яким він користувався, та вилучено звідти 30 рослин конопель.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель у кількості 30 рослин та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 310 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимий, офіційно не працює, на утриманні має малолітню дитину.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді штрафу, але в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті.
Одночасно, у судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має дитину, якій на день набрання чинності Законом не виповнилося 18 років.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Судом встановлено, що обвинувачений має малолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьківських прав та якому на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років. При цьому ОСОБА_5 скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Кримінальне правопорушення вчинено на початку 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які би виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 встановлено не було, суд вважає за можливе звільнити останнього від призначеного покарання

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 9523 грн. 20 коп.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя