Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 1- 127(2010р.)
В И Р О К

2)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3)
09 листопада 2010 року Бучацький районний суд, Тернопільської області

одноособово суддею Гордєєвим В.О.,

при секретарі Лозин Л.А.,

з участю обвинувача Оринчука Б.О.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше судимого 05.07.2010 року Бучацьким районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, в силу ст. 75 ККУкраїни від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудній ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна шляхом проникнення в житлове приміщення, вчинене повторно.

ОСОБА_2 будучи засудженим 05.07.2010 року Бучацьким районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, якого в силу ст. 75 ККУкраїни від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став, а вчинив новий корисливий злочин.

Так, переслідуючи мету незаконного збагачення вирішив таємно викрасти чуже майно з приміщення житлового будинку ОСОБА_1, жительеи с. Новоставці Бучацького району. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 08.08.2010 року біля 13 год. ОСОБА_2 прийшов на подвіря господарства ОСОБА_1 та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом відкриття вікна, проник в житловий будинок останньої, звідки таємно викрав гроші в сумі 500 гривень, які ОСОБА_1 зберігала в шуфляді тумбочки для зберігання особистих предметів гігієни. Вказаними діями ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину згідно предявленого йому обвинувачення визнав повністю та пояснив, що 08.08.2010 року йому були потрібні гроші і згадав, що його родичка ОСОБА_1 напередодні продала свиню і гроші повинна була мати. Біля 13 год. прийшов на подвіря ОСОБА_1, оскільки житловий будинок був зачинений він зайшов в приміщення літньої кухні та привітався з мамою ОСОБА_1, яка є інвалідом і не ходить, поспілкувавшись декілька хвилин та вийшов. Після цього, впевнившись в тому, що ніхто не бачить, підійшов до вікна житлового будинку та відігнувши цвяхи заліз в середину кімнати, де з гаманця, який знаходився в шуфляді тумбочки викрав 500 гривень. Через декілька хвилин на його подвіря зайшла ОСОБА_1 та запитала чи викрав він з її будинку гроші, він відповів, що грошей не викрадав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила наступне, що 08.08.2010 року коли вона повернулася з церкви додому, то виявила відсутність 500 гривень, які зберігала у гаманці, який був у шуфляді тумбочки. Мати їй повідомила, що в літню кухню до неї заходив ОСОБА_2 Тоді вона пригадала, що зранку до неї приходив ОСОБА_2 і просив зайняти 5 грвень, однак вона сказала, щоб прийов пізніше, бо має гроші копюрами по 200 гривень. Потім вона вирішила піти по магазинах і розпитати чи ОСОБА_2 здійснював покупки. В одному з магазинів с. Новоставці продавець повідомила їй, що ОСОБА_2 купляв спиртні напої та придмети особистої гігієни. Мати ОСОБА_2 повідомила їй, що зранку в сина грошей не було. Однак ОСОБА_2 категорично заперечив, що викрав гроші з її будинку.

Оскільки підсудний в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні злочину, дав пояснення згідно змісту предявленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 299 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілої.

Оцінюючи в сукупності докази здобуті в судовому засіданні з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного в скоєнні злочинів доведена повністю, а його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, органами досудового слідства кваліфіковано вірно, як відкрите викрадення чужого майна шляхом проникнення в житлове приміщення, вчинене повторно.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, особу винного, обставини справи, що помякшують покарання, зокрема те, що щиро розкаюється у вчиненому, думку потерпілої, суд прийшов до переконання, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бучацького районного суду від 05 липня 2010 року у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі і визначити остаточне покарання ОСОБА_2 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільські області 1082,60 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 10.08.2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом 15 діб.

1)

2)
Суддя В.О. Гордєєв