ПОСТАНОВА
Справа № 1-15/12

27 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

підсудного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль в залі суду клопоання підсудного ОСОБА_4 по кримінальній справі №1-15/12 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Костопільського районного суду ОСОБА_1 знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив відвід судді ОСОБА_1 про що подав відповідну письмову заяву.

В обґрунтування даного клопотання покликається на те, що суддя ОСОБА_1 особисто заінтересована в результатах даної кримінальної справи і має намір винести щодо нього обвинувальний вирок.

Такі переконання ґрунтуються на тому, що суддя ОСОБА_1 достеменно знаючи про вказівку апеляційного суду Рівненської області, зазначену в ухвалі від 17.03.2014 р., якою скасовано вирок Костопільського райсуду від 01.11.2012 р. і справу повернуто в суд першої інстанції на новий розгляд, щодо необхідності при новому судовому розгляді розглянути справу відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, усунути зазначені в описовій частині ухвали порушення, перевірити інші доводи апеляцій та прийняти законне і обґрунтоване рішення, не тільки не виконує її , але і не дає можливості у визначеному законом порядку довести суду його невинуватість у вчиненні даного злочину.

Суддя ОСОБА_1 необґрунтовано відмовила в задоволенні клопотання захисника щодо обов`язкової явки потерпілого в судове засідання і щодо необхідності призначення автотехнічної експертизи щодо перевірки показів потерпілого.

При цьому, суддя ОСОБА_1 без жодних сумнівів задовольнила клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 щодо перевірки його показів та показів свідка ОСОБА_4 .

Крім того зазначив, що суддя ОСОБА_1 неодноразово наголошувала в судовому засіданні на тому, що він та його захисник затягують розгляд справи, при цьому достеменно знаючи , що дане твердження не відповідає дійсності і що саме по вині потерпілого, який спочатку відмовився від проведення за його участю відтворення обстановки та обставин події та який не з`являвся в судові засідання , розгляд справи затягнувся в часі.

Таким чином, він зробив висновок, щодо того, що суддя ОСОБА_1 відкрито зайняла сторону потерпілого.

Більше того, суддя ОСОБА_1 обмежувала його та його захисника в часі для підготовки обґрунтованих заяв про відвід судді, надаючи 15-30 хв., в той час як сама перебував нарадчій кімнаті по 5 годин під час вирішення клопотань.

Окрім цього, судді ОСОБА_1 відомо про наявність по даній справі конфлікту інтересів в зв`язку з поданням скарги на суддю ОСОБА_1 до Вищої Ради Правосуддя (копія повідомлення від 13.09.2017 р. за № П-4752/1- 17080/0/917 додається), який може бути врегульований лише у порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Так, в КПК України закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який по суті є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в професійній діяльності судді, прямо передбачених законодавством.

Відповідно до статті 2 КПК України одним із завдань кримінального судочинства є забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб жоден невинний не був покараний.

Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у відповідній частині передбачає, що « кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків ...».

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України « (заява № 33949/02 від 09.11.2006 р.) встановлено, що відповідно до установленої практики Європейського суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Вважає, що в діях судді ОСОБА_1 наявні як об`єктивні, так і суб`єктивні критерії, які свідчать про її неупередженість, небезсторонність при розгляді даної кримінальної справи, що є підставою для її відводу .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлений підсудним відвід судді ОСОБА_1 .

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення заяви про відвід судді .

В обґрунтування заперечень проти задоволення заяви про відвід судді прокурор ОСОБА_3 зазначила, що зазначені підсудним підстави відводу судді повністю дублюють підстави заявленого відводу його захисником. Крім того відмова суду в задоволенні клопотання не є підставою для відводу судді, а неодноразові заяви захисника по відвід судді та інших учасників судового розгляду, на її думку, це спроба захисту затягнути розгляд даної кримінальної справи.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що протягом тривалого часу кримінальна справа судом не розглядається, а здійснюється розгляд необґрунтованих заяв захисту про відвід та інших клопотань. Покликання на ту обставину, що подано скаргу до Вищої Ради Правосуддя на дії судді ОСОБА_7 , на його думку, не є конфліктом інтересів, так як дана скарга подана в межах розгляду даної кримінальної справи, а є незаконним впливом на суд.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зазначені в заяві доводи, причини та підстави для відводу, суд дійшов до наступних висновків.

Підстави для відводу судді в кримінальному процесі викладені у статті 54 КПК України, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді .

Обгрунтовуючи заявлений відвід судді, підсудний покликається на те, що суддя необґрунтовано відмовила в задоволенні клопотання захисника щодо обов`язкової явки потерпілого в судове засідання і щодо необхідності призначення автотехнічної експертизи щодо перевірки показів потерпілого, однак зазначені доводи не можуть слугувати підставою для відводу, оскільки ніяким чином не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді .

На рахунок покликання підсудного на існування конфлікту інтересів, в зв`язку з поданням скарги на суддю ОСОБА_1 до Вищої Ради Правосуддя (копія повідомлення від 13.09.2017 р. за № П-4752/1- 17080/0/917 долучена), то суд зазначає, що дана інформація не містить доказів про відкриття дисциплінарної справи і не може бути прийнята до уваги при розгляді відводу.

Суд констатує, що кожен із учасників судового розгляду може скористатися своїм правом подачі дисциплінарної скарги на дії судді, якщо вбачає порушення своїх прав, однак суд, не дивлячись на дані обставини зобов`язаний розглянути справу в межах строків, встановлених законом.

Будь-яких належних доказів, які б викликали сумнів в об`єктивності чи упередженості судді при розгляді даної кримінальної справи підсудним не наведено.

Суд вважає, що заявлений відвід є явно безпідставним, та таким, що спрямований на затягування судового розгляду, що у свою чергу перешкоджає суду розглянути кримінальну справу в розумні строки.

А заінтересованість судді, її необ`єктивність та упередженість є лише особистою нічим не підтвердженою думкою підсудного та його захисника.

З огляду на викладене, заявлений відвід не підлягають задоволенню, оскільки підстав, для відводу секретаря судового засідання не вбачається.

Керуючись ст. 54-56,58 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заявленого підсудним відводу судді ОСОБА_1 - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Постанова суду оскарженню не підлягає .

СуддяОСОБА_1