АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1511/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1511/17 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тургай Єрейментауського району Акмолинської області Казахстан, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07.07.2014 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 грн. Від покарання звільнений на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
-30.09.2014 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11.09.2015 року звільнення від покарання з випробуванням скасовано;
-25.12.2014 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року вважається засудженим за ч.1 ст.185 КК України на 240 годин громадських робіт,-
засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.09.2014 року та Люботинського міського суду Харківської області від 25.12.2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.03.2015 року та визначено остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_8 на користь:
- ОСОБА_9 8270 грн. 28 коп. на відшкодування матеріальної шкоди;
- ОСОБА_10 4333 грн. 88 коп. на відшкодування матеріальної шкоди;
- ОСОБА_11 4070 грн. 52 коп. на відшкодування матеріальної шкоди;
- ОСОБА_12 2761 грн. 58 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди;
- Бережко 4177 грн. 34 коп. на відшкодування матеріальної шкоди;
Як установив суд, 10 червня 2015 року, близько 18 год. 40 хв., перебуваючи біля будинку №23 по вул.Римарській в м.Харкові, ОСОБА_8 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , на шиї якої помітив золотий ланцюжок, після чого у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення майна останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_9 та ривком руки зірвав з її шиї ланцюжок із золота 585 проби, вагою 18 грамів, вартістю 8270 грн. 28 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в вищезазначеному розмірі.
13 червня 2015 року, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м.Харків пр.Героїв Сталінграда, 169, побачив на шиї у раніше незнайомої ОСОБА_13 золотий ланцюжок із золотими хрестиком і ладанкою, та маючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи повторно, прослідував за даною жінкою, наздогнав її, обхопив однією рукою за шию, при цьому не здушуючи її, а іншою рукою схопив за золотий ланцюжок із золотими хрестиком і ладанкою та шляхом ривку зірвав його, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим завдав ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 5570 грн. 43 коп.
22 червня 2015 року, близько 17 год., ОСОБА_8 знаходився біля будинку №20-А по вул.Дерев`янко в м.Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 на шиї якої помітив ланцюжок із золота та срібний підвісок, у зв`язку з чим у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно підійшов ззаду до ОСОБА_10 та ривком руки зірвав з шиї останньої ланцюжок із золота, вагою 7,5 грама, 585 проби, вартістю 3583 грн. 88 коп., та підвісок зі срібла, 925 проби, вартістю 750 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 4333 грн. 88 коп.
03 липня 2015 року, близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_8 знаходився біля будинку №17 по вул.Ахсарова в м.Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_14 на шиї якої помітив ланцюжок із золота та золоті підвіски, у зв`язку з чим у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та подальше звернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_11 та ривком руки зірвав з шиї останньої ланцюжок із золота, вагою 6 грамів, 585 проби, вартістю 2713 грн. 68 коп., підвісок із золота, вагою 3 грами, 585 проби, вартістю 1356 грн. 84 коп. та підвісок із золота, вагою 3 грами, 585 проби, зі вставками каменів, вартість якого встановити не виявилось можливим, після чого з місця вчинення злочину зник, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 4070 грн. 52 коп.
06 липня 2015 року, близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_8 знаходився біля будинку №55 по вул.23 Серпня в м.Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_16 на шиї якої помітив золотий ланцюжок, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та подальше звернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_16 , та застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схватив рукою за шию ОСОБА_16 та ривком руки намагався зірвати з шиї останньої ланцюжок із золота, однак це йому не вдалося, оскільки потерпіла почала утримувати вільною рукою частину золотого ланцюжка. Після декількох невдалих спроб золотий ланцюжок розірвався, а його частина вагою близько 2 грам, 585 проби, вартістю 905 грн. 26 коп., залишилась в руках ОСОБА_8 , який з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду в вищезазначеному розмірі.
18 липня 2015 року, близько 22 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля станції КП «Харківський метрополітен» «23 Серпня», розташованої по просп.Леніна в м.Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_17 , після чого звернув увагу на ланцюжок із золота та золоті підвіски на шиї останньої, у зв`язку з чим у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та подальше звернення його на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно ОСОБА_8 прослідував за ОСОБА_17 до арки біля будинку №55-Б по вул.23 Серпня в м.Харкові, де із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопив останню руками за верхній одяг та повалив її на землю, на що ОСОБА_17 почала чинити опір ОСОБА_8 , відштовхуючи його від себе ногами та голосно кричати про допомогу.
Подолавши опір ОСОБА_17 , ОСОБА_8 ривком руки зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,39 грам, вартістю 644 грн. 70 коп., із золотими підвісками 585 проби, вагою 1,33 грам, вартістю 616 грн. 88 коп. та кулоном 585 проби, вагою близько 1,4 грам, вартістю 1500 гривень, спричинивши ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 2761 грн. 58 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд.
30 серпня 2015 року, близько 21 год. 15 хв., ОСОБА_8 знаходився біля під`їзду №4 будинку №64 по проспекту Перемоги в м.Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_18 , на шиї якої помітив золотий ланцюжок, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна та подальше звернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно ОСОБА_8 підійшов ззаду до ОСОБА_19 та ривком руки зірвав з шиї останньої ланцюжок із золота вагою 9,5 грам, 585 проби, вартістю 4177 грн. 34 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду в вищезазначеному розмірі.
02 вересня 2015 року, приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на перехресті проспекту Маршала Жукова та вул.Слинько в м.Харкові, побачив на шиї у раніше незнайомої ОСОБА_20 золотий ланцюжок з кулоном, та маючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи повторно, підійшов до кіоску, біля якого стояла вказана жінка та схопив за золотий ланцюжок з кулоном і шляхом ривку зірвав його, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, чим завдав ОСОБА_20 матеріальну шкоду в сумі 5861 грн. 55 коп.
В апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду. Зазначив, що судом не взято до уваги показання свідків та потерпілих, які виправдовують його, не вирішено велику кількість заявлених ним клопотань. Вважає, що впізнання його всіма потерпілими зі спини свідчить про те, що вони його обмовляють. Указав, що вирок був проголошений за відсутністю захисника і обох прокурорів та у ньому наявні помилки у ініціалах його прізвища. Просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції;

-захисник ОСОБА_7 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що процедура пред`явлення особи для впізнання була проведена з порушеннями вимог ст.ст.228, 231 КПК України, оскільки, за твердженнями обвинуваченого його спочатку співробітники поліції показували потерпілим, як особу, що вчинила напад на потерпілих, а вже потім проводили пред`явлення особи для впізнання, що підтвердили в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_16 . Указав, що у порушення вимог ст.23 КПК України у судовому засіданні не було допитано потерпілу ОСОБА_20 . Вважає, що суд безпідставно визнав непереконливими показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які підтверджували, що 18 липня 2015 року, коли був вчинений напад на потерпілу ОСОБА_17 , ОСОБА_8 весь вечір знаходився разом з ними. Указав, що жодного ювелірного виробу, який би належав комусь із потерпілих, у свідка ОСОБА_24 вилучено не було і цьому свідку ОСОБА_8 був пред`явлений для впізнання поза межами дій, передбачених КПК України, оскільки на останнього спочатку вказали співробітники поліції. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, недопустимість доказів, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що 10 червня 2015 року біля 18 год., коли вона йшла по вул. Римарській у м.Харкові, раніше незнайомий їй ОСОБА_8 підійшов до неї ззаду та зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Вона крикнула ОСОБА_8 почекати, на що він зупинився, обернувся і вона побачила його обличчя, після чого обвинувачений втік.
Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_9 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за цілісним образом, в тому числи зі спини, за статурою, як особу, яка 10 червня 2015 року відкрито викрала у неї золотий ланцюжок за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.101-104).
Об`єктивність вищевказаних показань потерпілої, про обставини вчинення на неї нападу обвинуваченим і відкритого викрадення належного майна підтверджується також даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_8 відтворив обставини відкритого викрадення ним золотого ланцюжка у потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.с.147-159).
Вартість відкрито викраденого обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_9 золотого ланцюжка, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №3945 від 23.09.2015 року (т.2 а.с.107-108).

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_13 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала, що влітку 2015 року 13-15 числа, приблизно о 13 год. 40 хв., на проспекті Героїв Сталінграда в м.Харкові її обхопив за шию раніше не знайомий їй ОСОБА_8 та з другого разу зірвав з шиї золотий ланцюжок, на якому були хрестик та ладанка. При цьому розстебнувся замок і частина ланцюжка залишилась у неї. Коли вона обернулася, то побачила обвинуваченого. Під час досудового розслідування вона впізнала ОСОБА_8 , який вчинив щодо неї вищевказаний злочин.
За даними протоколу слідчого експерименту від 25.09.2015 року, в ході його проведення ОСОБА_8 відтворив обставини відкритого викрадення ним на пр-ті Героїв Сталінграда у м.Харкові у потерпілої ОСОБА_13 частини золотого ланцюжка, золотого хрестика та ладанки (т.2 а.с.84-86).
Вартість викрадених обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_13 золотих виробів, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновками судово- товарознавчої експертизи №6483 від 23.09.2016 року (т.2 а.с.88-90).
Доводи скарги захисника про обґрунтування судом у вироку доведеності винуватості ОСОБА_8 у відкритому викрадені майна ОСОБА_13 недопустимим доказом - протоколом пред`явлення для впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_13 - є безпідставними.
Як слідує із матеріалів провадження суд першої інстанції не обґрунтовував свій вирок і не посилався у ньому на дані протоколу пред`явлення для впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_13 .
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 :
Як показала у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 , 22 червня 2015 року, неподалік від будинку АДРЕСА_3 , на неї напав та зірвав з її шиї золотий ланцюжок, на якому був підвісок із сапфіром чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_8 , якого вона запам`ятала за статурою, зростом, формою носу, оскільки бачила його в момент вчинення злочину.
Згідно даним протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_10 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за цілісним образом, статурою, обличчям, як особу, яка відкрито викрала у неї належні їй ювелірні вироби за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.123-126).
Обставини вчинення обвинуваченим нападу на потерпілу ОСОБА_10 та відкритого викрадення належного їй майна підтверджуються також даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_8 відтворив обставини вчиненого ним грабежу та заволодіння золотими виробами потерпілої ОСОБА_10 (т.2 а.с.147-159).
Вартість викрадених обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_10 золотих виробів, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком експерта №4133 від 25.09.2016 року (т.2 а.с.129-130).
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 03 липня 2015 року, після 17 год., біля будинку №17 по вул. Ахсарова у м.Харкові назустріч їй пройшов біля неї молодий чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_8 , після чого, знаходячись ззаду неї, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з двома підвісками та втік.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілої, матеріали кримінального провадження не містять.

Об`єктивність вищевказаних показань потерпілої, про обставини вчинення обвинуваченим відкритого викрадення належного їй майна підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході проведення якого ОСОБА_8 підтвердив факт та обставини вчиненого ним грабежу та заволодіння золотими виробами потерпілої ОСОБА_11 (т.2 а.с.147-159).
Вартість викрадених обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_11 золотих виробів, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком експерта №4132 від 23.09.2015 року, дослідженим судом (т.2 а.с.114-115).
Що стосується посилань у скарзі захисника про те, що пред`явлення для впізнання потерпілій ОСОБА_11 обвинуваченого ОСОБА_8 було проведено з порушенням вимог ст.228 КПК України, то як слідує із матеріалів провадження, суд визнав протокол проведення цієї слідчої дії недопустимим доказом, у зв`язку з чим не обґрунтовував свій вирок цим доказом та не посилався на дані протоколу у своєму судовому рішенні.
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_16 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 показала, що 06 липня 2015 року близько 15 год. біля будинку №55 по вул.23 Серпня в м.Харкові до неї підбіг незнайомий чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_8 , схопив рукою її за шию, а потім - за ланцюжок. Коли вона зрозуміла що трапилося, то також схопилась рукою за ланцюжок. Чоловік відірвав частину ланцюжка та втік, а частина ланцюжка залишилася у неї в руках. Хрестик вона знайшла на місці події. Який-то чоловік став переслідувати нападника, але марно.
Показання потерпілої ОСОБА_16 підтвердив в суді свідок ОСОБА_25 , який пояснив, що перебуваючи біля будинку №55 по вул.23 Серпня в м.Харкові, він побачив дівчину та високого зросту чоловіка, який біг в бік алеї. Дівчина, у якої на шиї були червоні плями, а в руках фрагмент ланцюга, розповіла йому що на неї напав зазначений чоловік. Хрестик чи підвіску потерпілої знайшли на землі.
Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за цілісним образом, в тому числи зі спини, за статурою, як особу, яка відкрито викрала у неї золотий ланцюжок за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.109-112).
Істотних порушень вимог ст.ст.104, 231 КПК України при проведенні пред`явлення особи для впізнання, які б тягнули за собою визнання протоколу цієї слідчої дії недопустимим доказом, матеріали кримінального провадження не містять.
За даними протоколу слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході його проведення ОСОБА_8 відтворив обставини відкритого викрадення ним золотих виробів у потерпілої ОСОБА_16 (т.2 а.с.147-159).
Вартість викраденої обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_16 частини золотого ланцюжка, як про це зазначеного у вироку, підтверджується висновком експерта №3171 від 19.08.2015 року (т.2 а.с.114-115).
Доводи скарги захисника про недопустимість як доказу, протоколу пред`явлення потерпілій ОСОБА_16 для впізнання ОСОБА_8 , з посиланням на те, що працівники міліції попереднього показали на останнього, як на особу, що вчинила на неї напад, є безпідставними.
У суді першої інстанції потерпіла підтвердила факт вчинення на неї нападу саме обвинуваченим ОСОБА_8 та показала, що при проведенні впізнання їй були представлені четверо чоловіків, серед яких вона впізнала саме ОСОБА_8 , оскільки дуже добре запам`ятала статуру нападника.
Вказане свідчить про те, що фактичні дані, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання, були отримані органом досудового слідства у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, є допустимими доказами.
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_17 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 показала, що 18 липня 2015 року, біля 22 год., біля №55-Б по вул.23 Серпня в м.Харкові вона відчула, що ззаду неї хтось знаходиться, обернулася і побачила обвинуваченого ОСОБА_8 , який повалив її на землю. Вона кричала, намагалася чинити йому опір, штовхала його руками та ногами, але він зірвав з її шиї ланцюжок, на якому були підвіски.
Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_17 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за рисами обличчя, статурою, за цілісним образом, як особу, яка відкрито викрала у неї ювелірні вироби за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.116-118).
Об`єктивність вищевказаних показань потерпілої, про обставини вчинення обвинуваченим щодо неї нападу підтверджується також даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_8 відтворив обставини відкритого викрадення ним золотих виробів потерпілої ОСОБА_17 (т.2 а.с.147-159).
Вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_17 золотих виробів, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком експерта №3250 від 28.08.2015 року (т.2 а.с.121-122).
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про те, що під час вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_17 . ОСОБА_26 весь вечір знаходився разом із свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та займався переїздом родини на квартиру, є безпідставними.
Суд першої інстанції ретельно перевірив цю версію сторони захисту та, проаналізувавши показання вказаних свідків, дійшов обґрунтованого висновку, що вони є надуманими, суперечать показанням потерпілої ОСОБА_17 та іншим встановленим у справі об`єктивним, достовірними даним, і надані з метою допомогти ОСОБА_8 уникнути відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_19 :
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 показала, що 30 серпня 2015 року, біля 21 год., вона прийшла до своєї сестри до буд. АДРЕСА_4 , де подзвонила в домофон та стала чекати коли відчиняться двері. У цей момент ззаду до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , обернувшись вона побачила його, та також став чекати коли відчиняться двері. Коли двері у під`їзд відчинилися, обвинувачений зірвав з її шиї золотій ланцюжок та втік. Обвинуваченого вона запам`ятала, оскільки малює портрети, у неї гарна пам`ять на обличчя, крім того в нього впалі очі, які дуже запам`ятовуються.
Як убачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_19 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за цілісним образом, статурою, очима, родимкою на обличчі, як особу, яка відкрито викрала у неї золотий ланцюжок за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.139-142).
Об`єктивність вищевказаних показань потерпілої, про обставини вчинення обвинуваченим щодо неї злочину підтверджується також даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року, в ході якого ОСОБА_8 відтворив обставини відкритого викрадення ним належного потерпілій ОСОБА_19 золотого ланцюжка (т.2 а.с.147-159).
Вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_19 золотого ланцюжка, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком експерта №4165 від 28.09.2015 року (т.2 а.с.114-115).
За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_20 :
За даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2015 року, потерпіла ОСОБА_20 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_8 за зростом, рисами обличчя, як особу, яка відкрито викрала у неї золоті прикраси за викладених у вироку обставин (т.2 а.с.91-94).
Обставини вчинення ОСОБА_8 нападу на потерпілу ОСОБА_20 підтверджуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2015 року, під час якого обвинувачений підтвердив факт та обставини вчиненого ним грабежу потерпілої ОСОБА_20 (т.2 а.с.95-97).
Вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_20 золотого ланцюжка з кулоном, підтверджується висновком експерта №4062 від 23.09.2015 року (т.2 а.с.99-100).
Доводи скарги захисника про недопустимість як доказу, протоколу пред`явлення потерпілій ОСОБА_20 особи для впізнання, з посиланням на те, що працівники міліції попереднього показали їй ОСОБА_8 , як особу, що вчинила на неї напад, спростовуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.09.2015 року, об`єктивність якого не оспорено, під час проведення якого обвинувачений, визнаючи свою винуватість у вчиненні вищевказаного злочину, відтворив обставини вчиненого ним грабежу потерпілої ОСОБА_20 .
Посилання у скарзі захисника на те, що у порушення вимог ст.23 КПК України, ОСОБА_8 визнано винним за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_20 на підставі недосліджених у суді вищевказаних письмових доказів, позбавлені підґрунтя.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, зокрема технічного запису судового засідання, суд, ураховуючи заяву потерпілої ОСОБА_20 про розгляд справи без її участі, дослідив у судовому засідання вищенаведені письмові докази, з оголошенням змісту цих документів, що повністю відповідає приписам ст.23 КПК України.
Свідок ОСОБА_24 , приватний підприємець з надання послуг по ремонту ювелірних виробів, показав у суді, що у 2015 році його знайомий ОСОБА_8 , декілька разів здавав йому на продаж, а він придбав, різані золоті ланцюжки, які зі слів обвинуваченого належали його, ОСОБА_8 , дружині.
Доводи скарги захисника про те, що у ОСОБА_24 не було вилучено жодного ювелірного виробу, який би належав комусь із потерпілих, не спростовують висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні ним відкритого викрадення у вищевказаних потерпілих належного їм майна, оскільки цей висновок ґрунтується на сукупності наведених вище, достовірних, допустимих, належним чином досліджених доказів, які безперечно викривають ОСОБА_8 у вчиненому.
До того ж, зафіксовані у протоколах слідчих експериментів дані свідчать про те, що вказані обвинуваченим ОСОБА_8 подробиці щодо місця, часу та обставин вчинення злочинів могла надати лише особа, яка безпосередньо їх вчинила.
Що стосується посилань захисника на те, що свідку ОСОБА_24 був пред`явлений для впізнання ОСОБА_8 поза межами дій передбачених КПК України, то вони є безпідставними, оскільки як показав свідок, вони зі ОСОБА_8 раніше знайомі, чого не заперечував останній.
Доводи скарги захисника про порушення права обвинуваченого на захист внаслідок проведення досудового слідства без призначення ОСОБА_8 захисника, є безпідставними.
Як слідує із матеріалів кримінального провадження, будучи належним чином ознайомлений під час досудового слідства зі своїми правами, передбаченими ст.42 КПК України, у тому числі мати захисника на першу вимогу, ОСОБА_8 скористатися цим правом бажання не виявив.
Наведені у скарзі обвинуваченого доводи про те, що велика кількість його клопотань не була вирішена судом першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки ніяких конкретних даних про це обвинувачений в апеляційній скарзі не навів.

До того ж, залишення без задоволення клопотань учасників судового процесу не свідчить про неповноту судового провадження та не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення.

Твердження у скарзі захисника про необґрунтованість задоволення судом цивільних позовів потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди з посиланням на відсутність у матеріалах провадження доказів на підтвердження їх розмірів, є безпідставне.

Розміри завданої потерпілим матеріальної шкоди було встановлено висновками відповідних судово-товарознавчих експертиз, які проведені із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Із матеріалів провадження слідує, що головуючий, відповідно до вимог ч.1 ст.376 КПК України, проголосив вирок прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
Проголошення вироку за відсутності захисника, прокурора не є порушенням вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для скасування вироку, як про це зазначає у скарзі обвинувачений.
Що стосується посилання обвинуваченого на наявність у вироку помилок у написанні його ініціалів, то ці описки можуть бути виправлені судом першої інстанції у порядку, передбаченому ст.ст.379, 380 КПК України.

Таким чином, належним чином дослідивши та давши оцінку усім зібраним у справі доказам, у їх сукупності, які безперечно викривають обвинуваченого у відкритому викраденні майна у вищезазначених потерпілих, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в скаргах обвинуваченого та захисника, підстав не має.
Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, неповноту судового розгляду, не встановлено.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.
Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Комінтернівского районного суду м.Харкова від 02 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року №838-VIII) зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: