Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/300/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2017 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001086, внесеного до ЄРДР 12.02.2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, дітей не маючого, інваліда 3 групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.03.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
12.02.2016 року приблизно о 06.00 годині ОСОБА_6 , перебував на 13 поверсі будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: джерела безперебійного живлення Liebert GXT2 1000ВА (GXT2-1000RТ230).
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 піднявся на 13 поверх будинку АДРЕСА_2 , підійшов до загальних дверей коридору, та впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, відчинив вхідні двері та зайшов до загального коридору, звідки повторно, таємно викрав джерело безперебійного живлення Liebert GXT2 1000ВА (GXT2-1000RТ230), вартістю 13035,64 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 13035,64 грн.
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно вчинив указану крадіжку майна за обставин, встановлених слідчим.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими у суді доказами, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у суді повідомив, що до цих подій він ОСОБА_6 не знав, підстав обмовляти останнього в нього не має. Проживає він у будинку АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_8 . Останній придбав майно, серед якого джерело безперебійного живлення Liebert. Вказаний безперебійник вони зберігали у придбаннику до його та сусідньої квартири. Вранці 12.02.2016 року він виявив, що було викрадено безперебійник і викликав з цього приводу поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який у суді повідомив, що до цих подій він ОСОБА_6 не знав, підстав обмовляти останнього в нього не має. Проживає він у будинку АДРЕСА_2 разом із батьком. До цих подій, коли саме він не пригадує він придбав берзперебійник, який 12.02.2016 року викрала невідома особа із придбаннику до їх та сусідів квартири.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілого та свідка вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України також підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.02.2016 р., з якої вбачається, що у цей день до Подільського УП ГУ НП в м.Києві звернувся ОСОБА_5 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, повідомив, що у період із 11.02.2016 року по 12.02.2016 невідома особа викрала майно.

Протоколом огляду місця події від 12.02.2016 р., з якого вбачається, що було оглянуто місце вчинення злочину, зокрема, придбанник, який веде до квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2016 р., згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 10.03.2016 року принесла до пункту прийому вторинної сировини безперебійник живлення.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.06.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 продемонстрував на місцевості, як він 12.02.2016 року вчинив викрадення безперебійника з придбаннику до квартир АДРЕСА_5 .

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, що даний злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимий 31.03.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю реєстрації характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин у період іспитового строку за попереднім вироком Подільського районного суду міста Києва від 31.03.2015 року суд приходить до висновку про необхідність застосуванням при призначенні йому покарання положень ст.71 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та призначення іншого покарання не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Крім того, суд вважає, що є всі підстави для застосування положень п. г ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810- VII від 22 грудня 2016 року та звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання, про, що у суді просив захисник обвинуваченого виходячи з наступного.

У п. г ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої та третьої групи.

Як встановлено судом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, є інвалідом 3 групи.

При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_6 зрозумілі правові наслідки звільнення від покарання на підставі Закону „Про амністію в 2016 році" з нереабілітуючих підстав, на, що він дав згоду, та встановив, оскільки на час набрання чинності законом останній був інвалідом 3 групи і злочин вчинено до набрання чинності цим законом є всі правові підстави для такого звільнення.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскрпічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Подільського районного суду міста Києва від 31.03.2015 року остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з підстав передбачених п. г ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810- VII від 22 грудня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 703 грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1