Ухвала
Іменем України
26 лютого 2018 р.

м. Київ
справа 225/62/15-к
провадження № 51-4171ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року,
встановив:
Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 на вирок місцевого суду повернута на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвал апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невірною оцінкою доказів, порушення права на захист та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Разом із тим ч. 1 ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
При цьому, захисник ОСОБА_4 , хоча і посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте не наводить належних доводів на обґрунтування цього. Зокрема, у скарзі захисник не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, а також заперечує невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також прохання захисника ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції сформульовані не у відповідності до ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки він у своїй скарзі одночасно оскаржує різні судові рішення (ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги), які, у відповідності до вимог закону, не можуть бути предметом розгляду під час одного касаційного провадження, оскільки вказані судові рішення є різними за своєю суттю.
Враховуючи викладене, захиснику слід конкретизувати які саме судові рішення він оскаржує, зазначити вимогу, яка має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України та обґрунтувати її з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу, вказавши у чому, на його думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх допущено.
Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка захисника щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року без руху і встановити йому семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3