КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/30/18
Провадження № 1-кп/391/31/18
У Х В А Л А

27.04.2018 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:
Головуюча суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Компаніївка Кіровоградської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відсторонення представника потерпілого у кримінальному провадженню № 0000276 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
ВСТАНОВИВ :
17 січня 2018 року до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з прокуратури Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000276 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

19.04.2018 року обвинуваченим ОСОБА_7 подано до суду клопотання про відсторонення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000276 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України від участі у даному провадженні у якості представника потерпілого, як такого, який не має права представляти інтереси потерпілого у кримінальному провадженні.

Клопотання мотивував тим, що представником потерпілого ОСОБА_4 по даній справі є ОСОБА_5 .

Згідно частини 1 статті 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
Згідно частини 2 статті 45 КПК України, захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно Єдиного реєстру адвокатів України станом на сьогоднішній день у профайлі адвоката ОСОБА_5 (свідоцтво № 261 від 17.11.2003 року, видане Кіровоградською обласною КДКА, номер рішення 19 від 17.11.2003 року) вказано, що право на заняття адвокатською діяльністю зупинено з 25 листопада 2013 року на підставі рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області від 25.11.2013 року до 25 лютого 2014 року. Право на заняття адвокатською діяльністю припинено з 23 листопада 2015 року на підставі рішення № 75 дисциплінарної палати Кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області від 23.11.2015 року про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 вважає, що клопотання є необгрунтованим і не підлягає задоволенню та пояснив, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № П/81 1/3546/15, яке вступило в законну силу, рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області № 75 від 23.11.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням із Єдиного реєстру адвокатів України, визнано протиправним і скасовано.

За змістом ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України (ст. 162 ч. 2 КАС в редакції, чинній на час розгляду справи) та роз`ясень, наданих Вищим адміністративним судом України в постанові Пленуму № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання рішення суб`єкта владних повноважень противправним і скасування його означає втрату чинності цього акта з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.
Оскільки відомості щодо припинення його права на заняття адвокатською діяльністю внесені на підставі визнаного протиправним і скасованого рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, то вони також втрачають чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням, тобто такі відомості в єдиному реєстрі адвокатів України не породжують для адвоката юридичних наслідків у вигляді заборони здійснювати представницькі функції в судах ( займатися адвокатською діяльністю).
Крім того, підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України в редакції від 30.09.2016 року встановлено, що представництво іншої особи, а також захист від кримінального обвинувачення в судах першої інстанції виключно адвокатами лише з 01 січня 2019 року.
За змістом вказаної норми Основного Закону, яка має вищу юридичну силу у порівнянні з нормами кримінально-процесуального кодексу України, функції захисника підозрюваного (обвинуваченого) та представника потерпілого (цивільного позивача, цивільного відповідача) у кримінальному провадженні має право виконувати будь-яка особа з вищою юридичною освітою, якій таке право надано, зокрема, приватними підприємцями, що здійснюють діяльність у сфері права.
Він з 2001 року у встановленому законом порядку займається підприємницькою діяльністю, одним із видів якої є діяльність у сфері права, складовою якої є, зокрема, також адвокатська діяльність.
Потерпілий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки бажає скористатися правовою допомогою саме цієї особи і не відмовляється у праві захищати його інтереси в суді як потерпілого по кримінальному провадженню та цивільного позивача ОСОБА_5 .
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника за відсутністю підстав.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 131-2 Конституції України (в редакції, що набрала чинності 30.09.2016 року), виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з абз. 1 пп. 11 п. 16-1 (впроваджений 30.09.2016 року) Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції, представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017 року, в судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018 року, в судах першої інстанції - з 01.01.2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу.

В рішенні від 16.11.2000 року №13-рп/2000 у справі №1-17/2000 (справа про право вільного вибору захисника) Конституційний Суд України тлумачив саме норму «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». Конституційний Суд України визнав, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» потрібно розуміти як конституційне право особи з метою отримання правової допомоги обирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права, а також за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Допуск приватно практикуючого юриста, який займається наданням правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи, як захисника, жодним чином не порушує право підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного на захист.

При цьому Конституційний Суд України послався на міжнародні норми. Зокрема, в «Основних принципах, що стосуються ролі юристів», прийнятих VIII Конгресом ООН з питань попередження злочинності та поводження з правопорушниками (27.08-07.09.1990 року), передбачається, що кожна людина має право звернутися до будь-якого юриста за допомогою для захисту і відстоювання своїх прав та їх захисту на всіх стадіях кримінального судочинства (принцип 1). Жодний суд чи адміністративний орган, в якому визнається право на адвоката, не відмовляється визнавати права юриста захищати в суді інтереси свого клієнта, за винятком тих випадків, коли юристу було відмовлено у праві виконувати свої професійні обов`язки відповідно до національного права і практики та цих принципів (принцип 19).

Представник потерпілого ОСОБА_5 згідно свідоцтва за № 261 від 02.12.2003 року має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 27), з потерпілим ОСОБА_4 уклав угоду про представництво та захист законних прав потерпілого під час проведення досудового розслідування, в судах першої і апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст.ст. 55-58,63,64 КПК України (а.с. 26), згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.11.2001 року є фізичною особою-підприємцем і має право здійснювати діяльність у сфері права та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № П/81 1/3546/15, яке вступило в законну силу, рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області № 75 від 23.11.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням із Єдиного реєстру адвокатів України, визнано протиправним і скасовано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відсторонення представника потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000276 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Керуючись Конституцією України «Перехідні положення», ст. ст. 45, 58 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відсторонення представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000276 від 28.10.2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1