Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/66/2018 Справа №641/138/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 03.01.2018 до ЧЧ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , який повідомив, що 25.11.2017 невстановлена особа з фасаду будівлі АДРЕСА_1 таємно викрала камеру відеоспостереження ТМ «CAMSTAR», MODEL- CAM-813 M1, LENS-3.6 mm, вартістю 1100 грн., чим спричинила матеріальну шкоду.
В ході проведення досудового розслідування 03.01.2018 року був допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що в червні 2016 року він придбав відеокамеру ТМ «CAMSTAR», MODEL- CAM-813 M1, LENS-3.6 mm за 1100 гривень, та встановив на фасаді буд. 125/2 по вул. Ньютона в м. Харкові, з того періоду часу камера буда у справному, робочому стані. 25.11.2017 року він виявив, що відеокамера ТМ «CAMSTAR», яка знаходилася над входом була викрадена невстановленими особами, самостійно викрадача він не зміг виявити, тому 03.01.2018 року він написав заяву за даним фактом.
08.01.2018 була допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що вона працює на «Кінному ринку», по пр. Г. Сталінграду, 136/8, торгове місце 168, в грудні 2017 року до неї підійшов раніше знайомий ОСОБА_7 , який приніс їй відеокамеру ТМ «CAMSTAR», та попросив ОСОБА_5 залишити вказану відеокамеру в якості закладу, під суму 30 гривень, повідомивши, що він з`їздить до свої матері до лікарні, а потім приїде та поверне гроші, а відеокамеру він забере. Однак з того часу, відеокамеру ОСОБА_7 так і не забрав.
Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1