Справа № 536/1002/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

при секретарі: - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_4 ,

захисника: - ОСОБА_5 ,

потерпілих: - ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі дії по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року під час судового засідання, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Своє клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.01.2017 року на автодорозі "Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя" поблизу с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області.

В ході судових засідань було допитано ОСОБА_4 , як обвинуваченого, свідка, що перебував в його автомобілі, інших свідків, які дали свідчення щодо погодних умов на місці пригоди, понятих, що були присутні під час огляду місця пригоди та під час проведення слідчих експериментів, досліджені матеріали провадження.

Стороною обвинувачення в якості доказу було долучено протокол слідчого експерименту від 16.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 на час складання даного протоколу перебував в статусі свідка.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

На виконання ухвали суду від 1.03.2018 року, слідчим ВРЗ СТ ГУНП в Полтавській області 21.03.2018 року було проведено слідчий експеримент, для уточнення даних щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до даних матеріалів справи було встановлено, що стан дорожнього покриття: частково суцільний сніжний накат (права сторона смуги руху автомобіля) дані з протоколу огляду місця ДТП (фотознімків) та свідчень ОСОБА_4 та свідка ДТП,, частково (місцями) ожеледиця (дані з довідки гідрометеоцентру).

Ще одним доказом, наданим стороною обвинувачення є висновок судово-автотехнічної експертизи № 153 від 03.04.2017 року. На сторінках 2 та 3 вказаного висновку експерт зазначив вихідні дані та матеріали, які він використовував при проведенні свого дослідження. Вказані вихідні дані взяті, зокрема з протоколу слідчого експерименту від 16.03.2017 року за участю ОСОБА_4 з який є неналежним доказом.

Оскільки протокол слідчого експерименту від 16 березня 2017 року за участю ОСОБА_4 , який є неналежним доказом по закону, та похідний від нього доказ - висновок судово-автотехнічної експертизи № 153 від 03.04.2017 року, також є недопустимим доказом.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно із ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до частини 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно доЗакону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Так, доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, серед іншого, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 101 КПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Стороною обвинувачення в якості доказу було долучено протокол слідчого експерименту від 16.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 на час складання даного протоколу перебував в статусі свідка.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України, докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Тому даний протокол, фактично, є недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України.

Тобто в даному випадку, були порушені права обвинуваченого, гарантовані Конституцією України, він був позбавлений права захистити себе, а протокол слідчої дії, на який посилається в подальшому експерт у висновку автотехнічної експертизи є недопустимим доказом, і, як наслідок тягне за собою недопустимість іншого доказу висновку автотехнічного експерта.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України, докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Тому даний протокол, фактично, є недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України.

На виконання ухвали суду від 1.03.2018 року, слідчим ВРЗ СТ ГУНП в Полтавській області 21.03.2018 року було проведено слідчий експеримент, для уточнення даних про механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до даних матеріалів справи було встановлено, що стан дорожнього покриття: частково суцільний сніжний накат (права сторона смуги руху автомобіля) дані з протоколу огляду місця ДТП (фотознімків) та свідчень ОСОБА_4 та свідка ДТП,, частково (місцями) ожеледиця (дані з довідки гідрометеоцентру).

Ще одним доказом, наданим стороною обвинувачення є висновок судово-автотехнічної експертизи № 153 від 03.04.2017 року. На сторінках 2 та 3 вказаного висновку експерт зазначив вихідні дані та матеріали, які він використовував при проведенні свого дослідження. Вказані вихідні дані взяті, зокрема з протоколу слідчого експерименту від 16.03.2017 року за участю ОСОБА_4 з який є неналежним доказом.

В таких випадках (коли доказ є похідним від іншого недопустимого доказу) судами, зокрема ЄСПЛ, застосовується концепція "плід отруйного дерева" (або "ефекту доміно"), згідно з яким визнання одного доказу недопустимим тягне невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі.

Оскільки протокол слідчого експерименту від 16 березня 2017 року за участю ОСОБА_4 , який є неналежним доказом по закону, та похідний від нього доказ - висновок судово-автотехнічної експертизи № 153 від 03.04.2017 року, також є недопустимим доказом.

Враховуючи вищевикладене та те, що вказаний слідчий експеримент проведений з істотним порушенням прав і свобод людини в розумінні ст. 87 КПК України, в той час, висновок судово-автотехнічної експертизи № 153 від 03.04.2017 року вироблений на підставі даного слідчого експерименту також є недопустимим, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника обвинуваченого, та призначити по справі відповідну експертизу.

Керуючись ст. ст. 69, 84, 84, 101, 242, 332 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про призначення автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Призначити по кримінальному провадженню № 0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України автотехнічну експертизу

На вирішення зазначеної експертизи поставити наступні питання:

- Чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 з моменту виходу її на проїзну частину дороги ?

- Чи створює небезпеку водію пішохід що стоїть або рухається прямолінійно без зміни напрямку руху в полі зору водія в попутному напрямку по узбіччю дороги (за умови розташування автомобіля на проїзній частині на відстані 0,5 метра від лівого боку до осьової лінії а пішохода на узбіччі дороги за межами проїзної частини) при його видимості на узбіччі 125 метрів ?

- Який зупинковий шлях має автомобіль ОСОБА_4 при умові що асфальтобетонне покриття вкрите сніжним накатом (права сторона смуги руху), а місцями слабкою ожеледицею (див. довідку гідрометеоцентру) ?

- Яка безпечна швидкість руху автомобіля ОСОБА_4 за умовами видимості дороги ?

- Чи є в діях водія ОСОБА_4 невідповідності з вимогами ПДР, що знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками ?

- Чи технічно спроможні показання обвинуваченого ОСОБА_4 з врахуванням проведених слідчих експериментів з Туром і Волошко; судово-медичної експертизи потерпілої та показань в судовому засіданні свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Для проведення експертизи використовувати наступні вихідні дані:

- ДТП скоєно без гальмування, передньою правою частиною автомобіля ВАЗ-11183;
- напрямок руху пішохода відносно напрямку руху автомобіля: зправа наліво і в
попутному напрямку під кутом (в полі зору водія);
- профіль ділянки дороги: горизонтальна ділянка;
- тип дорожнього покриття: асфальтобетон;
- стан дорожнього покриття: неоднорідний, сніжний накат з правого боку смуги
руху (під правими колесами), ліва сторона смуги руху слабка ожеледиця;
- відомості про завантаження автомобіля ВАЗ: неповне завантаженні (1 пасажир);
- видимість водію: обмежена;
- місце наїзду знаходиться на проїзній частині дороги на смузі руху автомобіля ВАЗ,
на відстані 1,70 метра від правого краю;
- відстань видимості елементів проїзної частини: 135,6 метрів;
- видимість пішохода, який рухається по засніженому узбіччю в попутному
автомобілю напрямку: 125 метрів;
- видимість пішохода на проїзній частині дороги при аналогічних погодних умовах
не встановлювалася, за даними слідчого експерименту за участю пасажира
ОСОБА_13 видимість пішохода на проїзній частині дороги становить 69,7 метра;
- швидкість руху автомобіля ВАЗ: 60-80 км/год;
- до моменту виходу на смугу руху автомобіля ВАЗ пішохід перебувала на узбіччі дороги;
- боковий інтервал між автомобілем ВАЗ пішоходом до виходу її на проїзну частину
дороги складав не менше ніж 1,60 метра;
- відстань, яку подолала пішохід з моменту виходу на проїзну частину дороги де
моменту наїзду, перебуваючи в полі зору водія, складає: 1,90 метра;
- час руху пішохода з моменту виходу на проїзну частину дороги до моменту наїзду:
1,3...1,4...1,4 секунди;
- відстань від правої бокової частини автомобіля ВАЗ, до якої наближається пішохід до місця контакту: 0,1 метра
Проведення даної експертизи доручити експертам Полтавського відділення Харківського НДІ судових ексертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса, та надіслати їм матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_4 для її виконання.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК Україниза завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

СуддяОСОБА_1