Справа № 314/752/18
Провадження № 1-в/314/491/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Бахчисарай, Ар Крим, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)16.06.2007 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
2)28.07.2009 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 01.12.2009 року за ч. ст. 289 КК України виключена, врешті вирок залишено без змін.
По даній справі засуджений: 07.12.2009 року вироком Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.03.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.03.2009 року по 16.02.2010 року, з розрахунку 1 попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 15.03.2009 року, кінець строку: 14.04.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як вважає, що він довів своє виправлення.

Захисник засудженого в судовому засіданні на клопотання наполягав, просив суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання так як вважає, що він довів своє виправлення.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 відбуває покарання Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» з 25.04.2010 року, за час відбування покарання характеризується наступним чином, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав 6 стягнень. На виробництві установи не працевлаштований. За весь час відбування покарання має лише чотири заохочення останнє з яких отримав у липні 2016 року. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Відповідно до ст. 65 КВК України не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, відповідно до ст. 123 КВК України, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не входить до складу ради колективу засуджених.

В судовому засіданні засуджений стверджував, що він залучався до робіт з благоустрою колонії, але коли саме він не пам`ятає.

Під час судового розгляду представник адміністрації установи виконання покарань зазначив, що засуджений ОСОБА_3 згідно ст. 118 КВК України з 25.04.2010 року до виконання робіт по благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених не залучався, що підтверджується довідкою начальника відділення соціально-психологічної служби колонії від 07.03.2018 року, яка міститься в матеріалах справи.
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 , в зв`язку з чим у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1
03.04.2018