Справа № 177/2141/17
Провадження № 1-кп/177/188/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000840 від 25.10.2017 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професіно-технічною освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 24.10.2017, приблизно об 11:00 годині, прибув за запрошенням ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету скориставшись відсутністю потерпілої, свідків та очевидців, приблизно о 16:00 годині цього ж дня, шляхом вільного доступу, з однієї з кімнат, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo IdeaPad Z575 A», чорного з темно-сливовим кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 23.11.2017 № 432/17 матеріальний збиток на загальну суму 5200,75 гривень.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, вказав, що жалкує про вчинене, щиро розкаюється, просить суворо не карати. Матеріальні збитки відшкодовані у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілій ОСОБА_6 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо (а.п.38), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.51-52, 55-56), раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного умисного злочину проти власності, та маючи незняту і непогашену судимість знову вчинив умисний злочин (а.п.61-66).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, відсутність у потерпілого претензії матеріального характеру до обвинуваченого оскільки майно повернуто у повному обсязі, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, про призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Також суд враховує те, що ОСОБА_3 вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2016 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.п.60), який обвинуваченим на день ухвалення вироку не сплачено.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин за ч. 2 ст. 185 КК України фактично не відбувши призначене йому покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2015, у зв?язку з чим остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно визначити відповідно до положень ст. 71, ст. 72 КК України, ухваливши рішення про самостійне виконання покарання у виді штрафу та арешту.
Таке рішення буде відповідати положенням п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, відповідно до якого, у разі призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, не зважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Підстави для застосування положень ст. ст. 75, 69 КК України відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню до обвинуваченого ОСОБА_3 не пред`являвся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, який, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

* ноутбук марки «Lenovo IdeaPad Z575 A», чорного з темно сливовим кольору, який згідно з розпискою про одержання на відповідальне зберігання передано потерпілій ОСОБА_6 (а.п.36-37) - залишити у володінні останньої.

Матеріали кримінального провадження № 0000840 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/2141/17 (провадження № 1-кп/177/188/17).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: