Справа № 369/8741/17
Провадження № 1-кс/369/2451/17
УХВАЛА
Іменем України
18.08.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004503 від 27 липня 2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України,
встановив:
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0004503 від 27 липня 2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України.
За змістом клопотання заявник зазначає, що він є представником потерпілого ОСОБА_4 , зазначивши, що в ході досудового розслідування встановлено, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2013 року по справі №2-142/12, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1195 га (КНЗД: :01:007:0021) по АДРЕСА_1 .
Колишня дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , т.050- 227-11-47, достеменно знаючи про рішення суду, маючи на руках державний акт на право власності на земельну ділянку серія АБ №018182, реєстраційний №2590 від 21.10.2004 року, але, сховавши той факт, що є рішення суду від 12.02.2013 року, яке набрало законної сили та яким виділена (без виділення меж в натурі на місцевості) на користь ОСОБА_4 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1195 га (КНЗД: :01:007:0021) і визнано за ним право власності на цю частину земельної ділянки, ОСОБА_5 ввела в оману посадових осіб Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області та поділила всю земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки, при цьому обидві оформила на себе, зареєструвавши на них своє право власності.
В результаті поділу, ОСОБА_5 , шляхом обману, привласнила собі земельну ділянку площею 0,0597 га по АДРЕСА_1 (КНЗД: :01:007:5230) та земельну ділянку площею 0,0598 га по АДРЕСА_1 (КНЗД: :01:007:5231).
В подальшому реалізуючи свій злочинний намір, щодо привласнення шляхом обману 1/2 будинку, розташованого на цій земельній ділянці, яка вже була привласнена нею, звернулась до виконавчого комітету Києво-Святошинського району Київської області Гореницької сільської ради, ОСОБА_5 змінила поштову адресу земельної ділянки площею 0,0597 га (КНЗД: :01:007:0021) по АДРЕСА_1 , з номера 2 на номер 2-А.
Маючи на меті заволодіння, крім земельної ділянки, також житловим будинком по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , знаючи, що не має доступу до домоволодіння, оскільки у ньому проживає ОСОБА_4 та його цивільна дружина ОСОБА_6 , звернулась до ТОВ «ЛІДЕР ПЛЮС» задля виготовлення технічного паспорту на самочинно збудований житловий будинок без виїзду до домоволодіння, тобто не знімаючи та не роблячи замірів.
Після отримання технічного паспорту вона ввела будинок в експлуатацію, зареєструвавши декларацію про готовність об`єкта в Департаменті ДАБІ у Київській області.
Приміщення, їх площа та загальна площа будинку, а також, креслення планів кімнат та приміщень, їх розміщення, зазначені в експлікації технічного паспорту, який виготовлений ТОВ «ЛІДЕР ПЛЮС», не співпадають з дійсною їх площею, кресленням планів кімнат та приміщень, їх розміщенням у житловому будинку, в якому мешкає ОСОБА_4 постійно з моменту його будівництва у 2003 році та до теперішнього часу. Більш того, жодних працівників ТОВ «ЛІДЕР ПЛЮС», у тому числі: ОСОБА_7 (виконавець), ОСОБА_8 (особа, що здійснювала перевірку технічного паспорту) та ОСОБА_9 (Генеральний директор), які зазначені в технічному паспорті, до житлового будинку не приїжджали, до нього не заходили, його інвентаризацію не проводили, заміри в ньому не здійснювали. Тобто цей технічний паспорт є фіктивним та незаконним.
ОСОБА_5 отримавши правовстановлюючі документи на земельну ділянку та житловий будинок, 04.04.2017 року здійснила продаж цих об`єктів ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож: АДРЕСА_3 . Правочин здійснювався у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_11 , м. Київ, иросп. Перемоги, 45, прим. 6,7,8 та посвідчений останнім.
Після цього, з метою утруднити або унеможливити повернення ОСОБА_4 належної йому частини земельної ділянки та частини житлового будинку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через чотири місяці після придбання продає земельну ділянку та будинок ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож: АДРЕСА_4 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .
Протягом останніх двох тижнів, невідомі особи, озброєні вогнепальною зброєю і спеціальними засобами, шляхом силового проникнення та захвату житлового будинку, із застосуванням погроз і насильства, намагаються вигнати ОСОБА_4 та його цивільну дружину ОСОБА_6 з житлового будинку та, відповідно, земельної ділянки. Такі дії, вони пояснюють тим, що вони нібито нові власники, або їх представники, і в них є правовстановлюючі документи на ці об`єкти.
Просив накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:007:5230,/ індексний номер: 51002410 від 28.12.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 12792801 від 09.12.2015року. Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:007:5231 індексний номер: 51245153 від 30.12.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 12849603 від 10.12.2015 року. Накласти арешт на житловий будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33094597від 22.12.2016року, номер запису про право власності: 18213621 від 17.12.2016року, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 224. 3аборонити будь-яким особам, у тому числі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх представникам або довіреним особам, що діють від імені та в інтересах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , здійснювати будь- які дії', в тому числі: проникати, потрапляти, іншим чином знаходитись та перебувати на території' земельної ділянки, кадастровий номер: :01:007:5230, у спосіб, що не відповідає Конституції' України та Закону України «Про виконавче провадження». 3аборонити будь-яким особам, у тому числі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх представникам або довіреним особам, що діють від імені та в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здійснювати будь-які дії, в тому числі: проникати, потрапляти, іншим чином знаходитись та перебувати на території земельної ділянки, кадастровий номер: :01:007:5231у спосіб, що не відповідає Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження». Заборонити будь-яким особам, у тому числі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх представникам або довіреним особам, що діють від імені та в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здійснювати будь-які дії, в тому числі: проникати, потрапляти, іншим чином знаходитись та перебувати на території' житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у спосіб, що не відповідає Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження». Заборонити здійснювати будь-які міри психологічного та фізичного впливу на ОСОБА_4 , членів його сімей, інших осіб, що мешкають з ним разом у житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у спосіб, що не відповідає Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження». Заборонити здійснювати виселення ОСОБА_4 , членів його сім`ї, інших осіб, що мешкають з ним разом з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у спосіб, що не відповідає Конституції' України та Закону України «Про виконавче провадження». Заборонити здійснювати вселення до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких осіб, у спосіб, що не відповідає Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження».
Дослідивши обґрунтування поданого клопотання, матеріали додані заявником до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з таких підстав.
З матеріалів поданого клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004503 від 27 липня 2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України.
З витягу з кримінального провадження №0004503 від 27 липня 2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_4 про те, що в період з 2011 року по липень 2017 року невстановлені особи діючи за попередньо змовою з ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: 4 земельними ділянками та будинком, розташованим в АДРЕСА_1 (ЖЕО 3241/29222 від 22 липня 2017 та ЖЕО 3240/29216 від 22 липня 2017).
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, приходить до переконання, що у даному клопотанні необхідно відмовити, оскільки заявником не надано підтвердження подачі цивільного позову, не було доведено необхідність такого арешту для забезпечення цивільного позову, а також наявність ризиків вважати що відповідне майно може бути відчуженим та воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя, зважає також і на те, що у даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, що виключає можливість накладення арешту із підстав, передбачених п.п. 2 - 4 ч.2 ст.170 КПК України.

Наведене, із урахуванням того, що майно у даному кримінальному провадженні не визнано речовим доказом, на думку слідчого судді свідчить про відсутність будь-яких законних підстав накладення арешту, які би відповідали меті та завданням арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

ОСОБА_3 відмовити у клопотанні про арешт майна у кримінальному провадженні №0004503 від 27 липня 2017 року за ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції продовж п`яти днів.

Слідчий суддя: