Справа № 461/8419/17
Провадження № 1-кс/461/8686/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.12.2017 м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили скаргу задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги. Зазначили, що слідчим проведено усі необхідні слідчі дії. Постанова про закриття кримінального провадження є правомірною та не підлягає скасуванню.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Згідно з ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У процесі досудового розслідування слідчим не вживалися всі необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст. 91 ,92, 93 КПК України).
Під час досудового розслідування не допитаний ОСОБА_7 та не встановлено хто саме заволодів грошовими коштами.
Крім цього, у оскаржуваній постанові слідчий покликається на наявність вироку Сихівського районного суду м. Львова від 01.12.2016 р., яким ОСОБА_14 та ОСОБА_9 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, призначено покарання у виді 3 років обмеження волі кожному із звільненням від відбування покарання у зв`язку із спливом строків давності, на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України. З вироку суду вбачається, що обвинувачення відносно вказаних осіб знайшло своє підтвердження, тобто лише ОСОБА_14 та ОСОБА_9 заподіяли ОСОБА_3 шкоду у розмірі 747 000 грн. Із обставин, які встановлені судом під час розляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , вбачається, що шкода у розмірі 747 000 грн., що заподіяна ОСОБА_3 інкримінована у повному обсязі ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . Судом встановлено наявність необхідного причинового зв`язку між діями вказаних осіб та відповідними наслідками, а також .наявність у них умислу на вчинення відповідного кримінального правопорушення.
У постанові також вказано: «вищевказане унеможливлює інкримінування будь-якій іншій особі злочининних наслідків - заподіяння ОСОБА_3 шкоди у розмірі 747 000 грн., оскільки такі наслідки не можуть одночасно перебувати у прямому причиновому зв`язку (при наявності умислу, як обов`язкової ознаки шахрайства) із діяннями різних осіб, які діяли без попередньої змови». При цьому слідчим не надана правова оцінка діям інших осіб. При наявності відносно них постанов про закриття кримінального провадження слідчий повинен був зазначити про це в оскаржуваній постанові із наданням відповідних правових висновків про можливість чи неможливість притягнення таких осіб до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 190 КК України з врахуванням таких постанов.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова слідчого є неповною, незаконною і підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1