Справа № 676/6538/15-к
Номер провадження 1-кс/676/1304/17
УХВАЛА
за результатами розгляду скарги
18 жовтня 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 15 вересня 2017 року,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 15 вересня 2017 року.
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що кримінальне провадження закрито незаконно та безпідставно, оскільки підозрюваною ОСОБА_5 протягом майже двох років не виконується постанова суду, яка набрала законної сили і якою було визначено розмір пенсії, що підлягає нарахуванню та сплаті.
В судовому засідання скаржник доводи скарги підтримав, зауваживши, що саме посадова особа ПФУ підозрювана ОСОБА_5 незаконно здійснила перерахунок його пенсії у бік зменшення вже після ухвалення судом постанови, якою було чітко визначено розмір його пенсії. Станом на час розгляду цієї скарги судом вказана постанова суду не виконується, хоча державний виконавець неодноразово виносив постанови про накладення штрафу за невиконання ПФУ постанови суду про зобов`язання ПФУ здійснювати виплату пенсії у чітко визначеному розмірі. А тому вважає, що прийняття прокурором ОСОБА_4 рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 є незаконним та підлягає скасуванню.
Прокурор ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарги, просила повернути її ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що розгляд скарги ОСОБА_3 відповідно до вимог КПК України та відповідним роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ підлягає розгляду слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто в Городоцькому районному суді Хмельницької області.
Заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, та думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000737, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обов`язок доказування згідно з вимогами ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора, саме ж доказування, як визначено ч. 2 ст. 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000737 встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження суперечить здобутим матеріалам кримінального провадження та наведеним вище вимогам норм чинного КПК України.
Так, постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року у справі № 676/5021/14-а ( т.1 а.м.к.п. 43) зобов`язано УПФУ здійснювати виплату нарахованої ОСОБА_3 пенсії у визначеному розмірі 4553,68 грн., починаючи з 1 травня 2014 року згідно з довідкою МП «Імпекс» № 84 від 28 лютого 1997 року та МП «Концесія» № 103-2 від 17 березня 2007 року. Постанова набрала законної сили 18 вересня 2014 року внаслідок постановлення Вінницьким апеляційним адміністративним судом ухвали від 18 вересня 2014 року про відмову у задоволенні скарги УПФУ на вказану постанову суду. На підставі зазначеної постанови судом видано виконавчий лист, по якому виконавче провадження відкрито 19 листопада 2014 року, однак закінчено 30 червня 2015 року на підставі п. 11 ст. 49, ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. 15 квітня 2015 року державним виконавцем таке повідомлення до міліції було направлено і на його підставі було внесено відповідні відомості до ЄРДР.
Отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, 27 листопада 2014 року УПФУ листом (т.1 а.м.к.п. 38) повідомило, що, на думку його посадових осіб, виконало постанову суду від 17 липня 2014 року в частині виплати визначеної судом різниці у розмірі пенсії 9530,72 грн. за період з 1 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, однак з 1 листопада 2014 року нараховує не вказану судом суму (4553,68 грн.), а 3579,41 грн., тобто суму, розраховану після виявлення розбіжностей між однією з довідок та первинними документами, що слугували підставою нарахування пенсії, що, на думку посадових осіб УПФУ, є нововиявленими обставинами (акт зустрічної звірки достовірності видачі документів про заробітну плату та стаж роботи для призначення (перерахунку пенсій) ВАТ «ВКФ«Хмельницькнафтопродукт» щодо ОСОБА_3 т.1 а.м.к.п. 68), однак з відповіді УПФУ від 29 січня 2016 року (т.1 а.м.к.п. 124) встановлено, що із заявами про перегляд постанови суду від 17 липня 2014 року УПФУ у зв`язку з нововиявленими обставинами до суду не зверталося.
За невиконання постанови суду від 17 липня 2014 року в частині виплати 4553,68 грн. пенсії ОСОБА_3 постановами державного виконавця від 26 грудня 2014 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 680 грн. (т.1 а.м.к.п. 36, 192), 26 березня 2015 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 1360 грн. (т.1 а.м.к.п. 42, 191), 2 листопада 2015 року на боржника (УПФУ) накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.м.к.п. 14), 17 грудня 2015 року на боржника (УПФУ) накладено штраф у розмірі 1360 грн. (т.1 а.м.к.п. 118), 29 червня 2016 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 680 грн. (т.1 а.м.к.п. 167).
Натомість постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року (т.2 а.м.к.п. 5) відмовлено у задоволенні скарги УПФУ на постанову державного виконавця від 26 грудня 2014 року. Вказане рішення суду залишено без змін як ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року (т.2 а.м.к.п. 6-7), так і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 червня 2016 року (т.2 а.м.к.п. 8-9).
Крім цього, постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року (т.2 а.м.к.п. 10) відмовлено у задоволенні скарги УПФУ на постанову державного виконавця від 26 березня 2015 року. Це рішення суду залишено без змін як ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року (т.2 а.м.к.п.11-12), так і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2016 року (т.2 а.м.к.п. 20-21).
При цьому, як наголошено у вказаних ухвалах судів апеляційної та касаційної інстанції, УПФУ не скористалося як своїм правом на касаційне оскарження постанови суду від 17 липня 2014 року, так і правом на звернення із заявою про розстрочення чи відстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Крім того, УПФУ до суду із заявами про перегляд постанови суду від 17 липня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами не зверталося, а із заявами про підробку документації звернулося до поліції лише 29 грудня 2015 року та 4 серпня 2016 року, тобто по спливу понад одного року з моменту проведення самовільного перерахунку всупереч вимогам чинної постанови суду від 17 липня 2014 року, що, на думку слідчого судді, свідчить про явне ухилення від виконання постанови суду, яка набрала законної сили та є чинною, не скасована у визначеному Законом порядку, а відповідно підтверджує й хибність висновку прокурора про відсутність у діях посадової особи УПФУ підозрюваної ОСОБА_5 , як особи, яка відповідно до своїх функціональних повноважень є відповідальною за виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_3 визначеного цим рішенням суду розміру пенсії, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова в частині в частині закриття кримінального провадження щодо підозрюваної ОСОБА_5 не може залишатися чинною і її необхідно скасувати.
Твердження прокурора ОСОБА_4 про те, що скарга ОСОБА_3 підлягає розгляду слідчим суддею Городоцького районного суду Хмельницької області, а тому скарга повинна бути повернута особі, яка її подала, не відповідає вимогам діючого кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наведених нижче підстав.
Так, аналіз положень КПК України, зокрема, тих, які визначають його завдання та унормовують порядок оскарження рішень чи дій субєктів владних кримінальних процесуальних повноважень, дає підстави для висновку, що прийняття до розгляду та розгляд скарги на бездіяльність чи дії прокурора здійснюється згідно з загальними правилами судового розгляду.
Згідно з правилами ст. 32 КПК України, яка визначає територіальну підсудність визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, в межах територіальної юрисдикції якого вчинене кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії в звязку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
В силу цих вимог закону саме Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області є судом, який здійснює кримінальне провадження. Твердження прокурора, що розгляд скарги ОСОБА_3 має здійснюватись слідчим суддею за місцем знаходження Городоцької місцевої прокуратури, позаяк виходячи з загальних правил підсудності, скаргу має розглядати суд за місцем знаходження органу прокуратури, суперечить положенням ст. 32 КПК України, де визначено, що кримінальне провадження здійснюється саме судом, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Може здійснюватись кримінальне провадження судом за місцем органу закінчення досудового розслідування лише в випадку неможливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, однак в даному провадженні місцем вчинення кримінального правопорушення є м. Камянець-Подільський Хмельницької області.
Глава 26 КПК України, яка регламентує порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, не містить інакшого трактування визначення підсудності, що тягне за собою їх розгляд в межах територіальної юрисдикції, встановленої в ст. 32 КПК України, тобто в межах територіальної юрисдикції суду, де вчинено кримінальне правопорушення.
Судовий розгляд в межах територіальної юрисдикції за місцем знаходження органу досудового розслідування, регламентований ч. 2 ст. 132 КПК України, стосується виключно застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що не є тотожним з даними правовідносинами, такий перелік є вичерпний та широкому тлумаченню не підлягає.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 303-307 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.
Скасувати постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 15 вересня 2017 року в частині закриття кримінального провадження щодо підозрюваної ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1