Справа № 638/837/17
Провадження № 1-кп/638/480/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 003540 від 15 липня 2017 року відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, мешкає за адресою АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 186 КК України,
встановив:
27 вересня 2017 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15,ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 186 КК України.
28 вересня 2017 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участі сторін.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , так як він засуджений відповідно до вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова до чотирьох років позбавлення волі. Вирок не набрав чинності, тому він може переховуватися від слідства та суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку прокурорів, обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та кримінальне провадження, приходить до висновку, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою судом не вбачається.
Також, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суддя також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання суддею вивчена можливість щодо не продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1., п.2, п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений офіційно не працює, не має офіційних джерел існування, а тому, суд подовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 .
При обранні запобіжного заходу суд посилається на рішення Європейського суду у справі « Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, а саме на те, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання.
Суд вважає, що сторона обвинувачення змогла довести необхідності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 217, 334 КПК України, суд
постановив:
Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою в умовах СІЗО № 27 м. Харкова ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05 лютого 2018 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: