Провадження №1-кп/447/56/18
Справа №447/1700/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000786 від 28.07.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в ніч на 27.07.2015 року приблизно об 11.30 годині, знаходячись в приміщенні роздягальні навчальної групи №12 ДНЗ №8 "Малятко" за адресою: просп. Шевченка, 32в, м. Новий Розділ Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки "Нокіа 2323 с-2", ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого становить 100,00 гривень і мобільний телефон марки "Нокіа 5130с-2", ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 220,00 гривень, чим завдав потерпілій, ОСОБА_5 , майнову шкоду. Такими діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив наступне. 27.07.2015 року він прийшов до дитячого садочка, щоб забрати дитину. В роздягальні побачив два мобільні телефони і викрав їх. Після того як йому зателефонувала потерпіла, він викрадене повернув і вибачився. Вину у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: паспорт, вимогу про відсутність судимостей; довідку про перебування на обліку у лікаря-психіатра з грудня 2004 року; довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили; довідку з місця проживання, витяг з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання, свідоцтва про народження дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку з місця відбування покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколи огляду місця події від 27.07.2015 року та від 05.07.2017 року, висновок експерта від 19.07.2017 року №9/395, допит свідка ОСОБА_8 , допит потерпілої ОСОБА_5 , протокол огляду речей від 25.07.2017 року, протокол проведення слідчого експерименту від 25.07.2017 року та речові докази.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Тому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та звільнити його від відбування покарання на підставі п. в ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відповідно до постанови від 25.07.2017 року мобільний телефон марки "Нокіа 2323 с-2", ІМЕІ НОМЕР_1 і мобільний телефон марки "Нокіа 5130с-2", ІМЕІ НОМЕР_2 - визнано речовими доказами. На підставі ст.100 КПК України згадані речові докази слід передати потерпілій.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають до стягнення витрати на залучення експерта у розмірі 593,22 гривень в користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначити йому покарання у виді позабвлення волі строком на 2 (два) роки та звільнити його від відбування покарання на підставі п. в ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Речові докази:

мобільний телефон марки "Нокіа 2323 с-2", ІМЕІ НОМЕР_1 і мобільний телефон марки "Нокіа 5130с-2", ІМЕІ НОМЕР_2 передати ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 593,22 гривень в користь держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1