Справа № 466/2513/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000174 від 13.01.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, 30.01.2018 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., який станом на 26.04.2018 року оплачений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила корисливе кримінальне правопорушення проти власності, зокрема засудженого 30.01.2018 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, який станом на 26.04.2018 року оплачений, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні, корисливі кримінальні правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 16.12.2017 року приблизно о 22 год. 36 хв., маючи умисел на незаконне проникнення до житла, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, всупереч волі законного володільця, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, незаконно проник у квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи.

Крім цього, ОСОБА_4 12.01.2018 року приблизно о 23 год.00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи по АДРЕСА_3 на території складу під номером Ж-2, таємно викрав навісний замок, вартістю 350 грн., чим спричинив збитків потерпілому ОСОБА_6 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , 17.01.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території садівничого кооперативу «Енергетик» по АДРЕСА_4 , таємно викрав 10 метрів сітки вагою 31 кг, вартістю 217 грн., чим спричинив збитків потерпілому ОСОБА_7 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , 09.02.2018 року, приблизно о 22 год. 20 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи по АДРЕСА_5 , таємно викрав два металевих швелери та металеву хвіртку, загальною вагою 37 кг, вартістю 259 грн., чим спричинив збитків потерпілому ОСОБА_8 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , 14.02.2018 року, приблизно о 11 год. 20 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території садівничого кооперативу «Райдуга», урочище Клепарів, ділянка № 31 у м. Львові, таємно викрав дві металеві плити, загальною вагою 43 кг 60 г, вартістю 279 грн. 80 коп., однак ОСОБА_4 не довів свій протиправний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки через активні дії власника даної ділянки - ОСОБА_9 , не розпорядився викраденим майном.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , 16.02.2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи по АДРЕСА_6 , таємно викрав металеву сітку, загальною вагою 31 кг, вартістю 217 грн., чим спричинив збитки потерпілій ОСОБА_10 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_4 , 15.03.2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи на території садівничого кооперативу «Пенсіонер» по АДРЕСА_7 , таємно викрав металеву сітку, загальною вагою 34 кг, вартістю 238 грн., чим спричинив збитки потерпілій ОСОБА_11 на вказану вище суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю і підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що в грудні 2017 року вчинив незаконне проникнення до житла та протягом січня-березня 2018 року дійсно вчиняв дані крадіжки. У вчиненому розкаявся, просив суд його суворо не карати, оскільки має на утриманні малолітню дитину.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілими по даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подано заяви про проведення судового розгляду без їх участі, при визначенні міри покарання покладаються на розсуд суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України як як незаконне проникнення до житла особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, проте його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.1,4 ст.70 КК України до покарання за даним вироком необхідно повністю приєднати покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30.01.2018 року у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- За ч. 1 ст. 162 КК України - 1 /один/ рік обмеження волі;

- За ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 1 /один/ рік позбавлення волі;

- За ч. 2 ст. 185 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3/трьох/років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1,4 ст.70 КК України до даного покарання повністю приєднати покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30.01.2018 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та штраф в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Зарахувати сплачений штраф за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 30.01.2018 року в розмірі 850 грн. у відбування остаточного покарання.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1