Справа № 296/9218/17
УХВАЛА
Іменем України
01 грудня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність прокурора, щодо повернення вилученого майна, а саме грошових коштів в сумі 25200 доларів США, які вилучені 05.07.2017 року під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , з тих підстав, що вилучені грошові кошти не належать до майна зазначеного в ч.2 ст. 167 КПК України, оскільки належать ОСОБА_7 та складаються з частин коштів, які отримані від продажу квартири АДРЕСА_2 .

В судове засідання адвокати скаржника ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вимоги скарги підтримали у повному обсязі.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Статтею 2 Кримінального процесуального Кодексу України чітко встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру свої вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Однак, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України вищевказане тимчасово вилучене майно до цього часу не повернуто його власнику - заявнику у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук, на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У судовому засіданні встановлено, що під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира накладено арешт на грошові кошти в сумі 25200 дол.США.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13.11.2017 року ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду від 05.10.2017 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000725 за ст.ст. 149 ч.3, 301 ч. 4 КК України грошові кошти 25200 дол.США - скасовано.

На звернення до прокурора у цьому кримінальному провадженні щодо повернення належних заявникові коштів, які були вилучені у ході проведеного обшуку, грошові кошти власнику повернуті не були.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та що таке право є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді, у разі відмови у задоволення клопотання прокурора про арешт цього майна. Як вбачається з наданих документів, вказані грошові кошти мають законне походження, буджь-яких доказів того. що вказані грошові кошти отримані незаконним шляхом, внаслідок протиправної діяльності слідчим не надано, арешт на вказані грошові кошти на час розгляду справи слідчим суддею не накладався.

Однак, при цьому, на думку слідчого судді, зі змісту ст. ст. 167, 172, 236 КПК України, можливо дійти висновку, що все майно, без виключення, у вигляді речей, документів, грошей тощо, вилучених під час виконання ухвал слідчого судді про обшук, огляд чи тимчасовий доступ та вилучення має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню особі у якої воно було вилучено у випадку ненакладення арешту на вилучене майно.

Таким чином, вимоги заявника щодо повернення вилученого під час обшуку майна, яке не є отриманим в результаті протиправної діяльності, на яке не накладено арешт у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КПК України, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Таким чином, слідчий суддя вважає вимоги скарги заявника підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 169, 171, 236, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Житомирської області задовольнити.

Зобов`язати процесуального прокурора в кримінальному провадженні № 0000725, - прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 повернути власнику гр. ОСОБА_7 належне їй майно, вилучене в ході обшуку у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 25200 доларів США.

Про прийняте рішення повідомити скаржника та прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1