Провадження №1-кп/523/335/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року
Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001734 від 09.04.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого та не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 09.12.2009 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ст.ст.75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 10.11.2010 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 13.02.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяця 5 днів;

засудженого: 05.12.2016 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання в Одеській ВК №14,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
06.04.2015 року, в період часу з 00:55 до 03:18 годин, підсудний ОСОБА_6 , на автомобілі «Мазда 626», державний номер НОМЕР_1 , знаходячись на автостоянці «Автосерж» по вул.Сортувальна 36 в м.Одесі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно й умисно з корисливих мотивів, шляхом зламування замку на гаражі № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належать потерпілій ОСОБА_4 , проник до зазначених гаражів, звідки таємно викрав: автомобільні коробки передач в комплекті, кількістю 4 штуки, від автомобілів - марки «Деу» вартістю 4000грн., марки «Мерседес» вартістю 20000грн., марки «Форд» вартістю 4000грн., марки «Фольцваген» вартістю 10000грн.; автомобільні стартери кількістю 70 штук, загальною вартістю 14000грн.; генератори алюмінієві кількістю 80 штук, загальною вартістю 14000грн.; колектори алюмінієві кількістю 40 штук, загальною вартістю 3000грн.; головки двигунів алюмінієві кількістю 8 штук, загальною вартістю 16000грн.; два колеса з автошинами R17, загальною вартістю 4000грн., заволодівши якими, вказаний підсудний з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом та спричинивши таким чином матеріальну шкоду зазначеній потерпілій на загальну суму 89000грн.
Підсудний ОСОБА_6 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому й викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини вчиненого ним злочину.
Крім того, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним злочину, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому, вияснивши правильність розуміння підсудним ОСОБА_6 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.
Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у інше сховище, а відтак дії зазначеного підсудного вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що скоєне ним відноситься до категорії тяжких злочинів, а також судом враховується думка потерпілої ОСОБА_7 з цього питання, стан здоров`я підсудного та його особа на обліку в нарко та в психкабінеті КУ «Кілійська центральна районна лікарня» - не перебуває, не працевлаштований та раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічний майновий злочин, а інкриміноване діяння за розглядуваним провадженням мало місце до ухвалення попереднього вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року та до закінчення строку погашення судимості за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 10.11.2010 року.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудному ОСОБА_6 , як зазначено в обвинувальному акті, з чим також погоджується і суд, не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що виправлення підсудного ОСОБА_6 та недопущення вчинення ним нових злочинів неможливе без тимчасової ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України та з призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів з урахуванням попереднього вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року.
Речові докази у кримінальному провадженні диск із записом з камер спостереження, який зберігаються в матеріалах досудового розслідування, - доцільно продовжити зберігати в матеріалах цього ж провадження, а два колеса R17 та три автомобільні трамплери, які передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - необхідно вважати повернутими за належністю вказаній особі.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та попереднім вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
З огляду на ст.72 КК України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з урахуванням вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року, зарахувавши в цей строк час тимчасового тримання вказаного засудженого в ОСІ УДПтСУ в Одеській області в період з 28.08.2017 року до 17.02.2018 року.
Згідно зі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні диск із записом з камер спостереження, який зберігаються в матеріалах досудового розслідування, - продовжити зберігати в матеріалах цього ж провадження, а два колеса R17 та три автомобільні трамплери, які передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - вважати повернутими за належністю вказаній особі.
Тимчасове тримання засудженого ОСОБА_6 в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, - залишити без змін, до визначеного в ухвалі суду від 20.12.2017 року терміну, тобто до 17.02.2018 року, а після чого, - скасувати та вказаного засудженого етапувати до місця відбування покарання.
Копії вироку надати заінтересованим особам та направити для виконання до ОСІ УДПтСУ в Одеській області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1