г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/433/18
Номер провадження 1-кп/213/169/18
У Х В А Л А
Іменем України
24 квітня 2018 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду, в м. Кривому Розі в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні, до початку розгляду кримінального провадження по суті, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що строк тримання під вартою обвинуваченій спливає 01.05.2018 року. На момент обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановлені та доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно вплинути на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які на цей момент продовжують тривати без змін, оскільки кримінальне провадження тільки розпочинається.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачена та її захисник, кожний окремо, в судовому засіданні просили обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому пояснень з свого боку суду не надали.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

На виконання вимог статей 177, 178 КПК України, слідчий суддя встановив наступне.
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 статті 121 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачена не є людиною похилого віку, не являється інвалідом, на цей час є засудженою вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2017 року за ч. 1 ст. 190, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого під час відбування покарання за цим вироком.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не має офіційної реєстрації місця проживання, не має документів, що посвідчують її особу крім довідки про звільнення з місць позбавлення волі, не одружена, з її слів позбавлена батьківських прав, з грудня 2017 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На цей момент розгляд кримінального провадження по суті не розпочався, згідно обвинувального акту та додатків до нього є свідок ОСОБА_7 , який судом не допитувався.

Таким чином, судом встановлені певні ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України у разі знаходження обвинуваченої на волі, у зв`язку з важкістю покарання та відсутністю соціальних зв`язків і постійного місця мешкання, відсутності родини, місця роботи обвинувачена може переховуватися від суду, змінити місце проживання, переїхати в інший місто чи населений пункт, чим уникне судового розгляду, крім того, у зв`язку з обставинами, за якими вона обвинувачується у вчиненні злочину за цим кримінальним провадженням та залежністю обвинуваченої від вживання алкоголю, вона, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, також може незаконно вплинути на свідка, який не допитаний судом і знаходиться на волі.
Отже, суд знаходитьклопотання прокурора обґрунтованим, та не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, усне клопотання обвинуваченої та її захисника про обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає, оскільки не має за собою жодної підстави, яка суду з боку сторони захисту не надавалась і у свою чергу судом встановлена не була.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197, 331, 369, 371, 372, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» строком на 2 місяці до 24.06.2018 року.

Усне клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 про обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України дана ухвала, яка постановлена під час судового провадження до ухвалення вироку, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на вирок.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .