Справа № 369/3875/18
Провадження №1-кс/369/1151/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002148 від 04.04.2018, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 332 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, яке було мотивоване тим, що 04.04.2018 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на незаконне викрадення та позбавлення волі з корисливих мотивів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, а саме: в той час коли ОСОБА_7 шляхом психологічного примусу та обману, повідомляючи потерпілій ОСОБА_9 по телефону неправдиві відомості з приводу викрадення її малолітньої доньки ОСОБА_10 невідомою особою з дитячого садка, примусив потерпілу залишити її робоче місце та сісти до автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , посягаючи на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_9 , позбавивши її свободи вільного пересування, змусили її сісти разом з ними до салону вказаного автомобіля, тим самим незаконно позбавили ОСОБА_9 волі, здійснивши таким чином її викрадення.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виконуючи усні вказівки ОСОБА_7 , які той надавав по телефону, утримували потерпілу ОСОБА_9 тривалий час проти її волі у зазначеному транспортному засобі, при цьому постійно контролюючи її дії, та рухалися разом з нею по м. Києву та прилеглих до нього районів Київської області.

Так, цього ж дня, близько 18 години 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до ресторану «Козацька рада», що по АДРЕСА_2 , де потерпілій ОСОБА_9 вдалось втекти з салону вказаного автомобіля.

04.04.2018 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.05.2018 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, є: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2018, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.04.2018, протокол огляду від 04.04.2018; протокол допиту свідків ОСОБА_12 , протокол впізнання особи за фотознімками, протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; інші матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 182 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні,

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, крім того є уродженцем та зареєстрований в м. Монастирище Черкаської області.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрюваний є уродженцем та зареєстрований в м. Монастирище Черкаської області;

-немає на утриманні батьків та інших близьких родичів похилого віку.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілих та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, зможе незаконно впливати на них, так як останній знайомий з ними. На даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, тому він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що він підозрюється у злочину вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність до вчинення злочинів задля особистого збагачення.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а якщо це неможливо у строк, передбачений частиною другою статті 211 цього Кодексу, - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа була затримана.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4

04.04.2018 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне викрадення та позбавлення волі з корисливих мотивів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи спільно, а саме: в той час коли ОСОБА_7 шляхом психологічного примусу та обману, повідомляючи потерпілій ОСОБА_9 по телефону неправдиві відомості з приводу викрадення її малолітньої доньки ОСОБА_10 невідомою особою з дитячого садка, примусив потерпілу залишити її робоче місце та сісти до автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , посягаючи на свободу та особисту недоторканість ОСОБА_9 , позбавивши її свободи вільного пересування, змусили її сісти разом з ними до салону вказаного автомобіля, тим самим незаконно позбавили ОСОБА_9 волі, здійснивши таким чином її викрадення.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , виконуючи усні вказівки ОСОБА_7 , які той надавав по телефону, утримували потерпілу ОСОБА_9 тривалий час проти її волі у зазначеному транспортному засобі, при цьому постійно контролюючи її дії, та рухалися разом з нею по м. Києву та прилеглих до нього районів Київської області.
Так, цього ж дня, близько 18 години 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до ресторану «Козацька рада», що по АДРЕСА_2 , де потерпілій ОСОБА_9 вдалось втекти з салону вказаного автомобіля.
04.04.2018 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05.05.2018 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, є: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2018, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.04.2018, протокол огляду від 04.04.2018; протокол допиту свідків
ОСОБА_12 , протокол впізнання особи за фотознімками, протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; інші матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 182 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,
- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні,
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- немає на утриманні батьків та інших близьких родичів похилого віку.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілих та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.
Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків, зможе незаконно впливати на них, так як останній знайомий з ними. На даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, тому він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що він підозрюється у злочину вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність до вчинення злочинів задля особистого збагачення.
Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а якщо це неможливо у строк, передбачений частиною другою статті 211 цього Кодексу, - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа була затримана.
За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .
Тому слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 , зі слів раніше не судимого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_4 . Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися зі свого місця проживання: АДРЕСА_4 .; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти заявленого клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Стаття 181 КПК України визначає що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, має постійне місце проживання, раніше не судимий, приходить до переконання, що клопотання підлягає до часткового задоволення.
Вирішуючи клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідча у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити дане клопотання та покласти на підозрюваного відповідні обов`язки визначені ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,181,193, 194,196,309 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та визначити час перебування за місцем проживання:АДРЕСА_4 , з 22:00 год. вечора по 06:00 год. ранку, строком на два місяці, а саме до 02 червня 2018 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- перебувати за місцем свого проживання : АДРЕСА_4 , з 22:00 год. вечора по 06:00 год. та не відлучатись у визначений час за межі місця проживання, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;
- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті вимог клопотання - відмовити.
Строк дії ухвали 2 місяці.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1