Справа № 0603/2844/12
ПОСТАНОВА Провадження № 1/0274/7/17
І м е н е м У к р а ї н и
18.10.2017 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання . . . . . . ОСОБА_2 ,
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
підсудної . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , на утриманні має малолітню дитину, на час скоєння злочину не судимої, на даний час також не судимої в силу ст. 89 КК України,
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28 грудня 2011 року приблизно о 14 годині вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась в будинку своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час та місці ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її дії не помічені іншими особами, шляхом вільного доступу з пральної машинки, що розташована у кухні вищевказаного будинку, таємно викрала належне ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон «Нокіа 1200», вартістю 50 гривень, споряджений сім-картою мобільного оператора «Білайн», вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились кошти у сумі 10 гривень; мобільний телефон «Нокіа Х2-00», вартістю 1200 гривень, споряджений сім-картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходились кошти у сумі 10 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1325 гривень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). 28.03.12 ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за вказаною вище статтею.
Допитана в ході судового слідства при попередньому складі суду ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину спочатку визнала частково, однак наприкінці судового слідства, після закінчення дослідження доказів у справі, вину визнала повністю, вказала, що все відбувалось так, як вказано у обвинувальному висновку.
В підготовчій частині судового засідання підсудна ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінальної справи в зв`язку із закінченням строків давності, вказала, що від суду не ухилялася, а не з`являлась тому, що була затримана у попередній справі, а потім завагітніла та не могла приїхати, в подальшому була з маленькою дитиною та також не мала змоги приїхати в інше місто. Про все це було відомо працівникам міліції, які періодично до неї приходили та вона пояснювала ситуацію, після чого працівники міліції йшли від неї, доставляти в суд її примусово ніхто не збирався. Як тільки їй повідомили, що все ж таки треба поїхати до суду, вона прибула.
Прокурор щодо клопотання не заперечив, зазначив, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло п`ять років, ОСОБА_4 вважається раніше не судимою, а тому є достатньо підстав для застосування до підсудної положень ст. 49 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину 28 грудня 2011 року, тобто з дня вчинення злочину минуло понад п`ять років, за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, тобто відповідно до вимог ст. 12 КК України цей злочини є злочином середньої тяжкості, підсудна в силу ст. 89 КК України раніше не судима, від слідства та суду не ухилялася (пояснення підсудної в цій частині підтверджуються листами Бердичівського МВ УМВС), а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов у справі не заявлений, арешт на майно обвинуваченої не накладався.
Матеріали справи містять дані про судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, однак, враховуючи, що у відповідності до ст. 93 КПК України 1960 року судові витрати покладаються лише на засуджених, суд не стягує з ОСОБА_4 судові витрати.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 273, 282 КПК України 1960 року, суд,-
п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 - підписку про невиїзд, скасувати.
Речові докази у справі після набрання постановою законної сили: мобільний телефон «Нокіа 1200» та сім-картку мобільного оператора «Білайн», які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.