Справа № 274/5098/17
Провадження № 1-кс/0274/1116/17

У Х В А Л А
про арешт майна
м. Бердичів 06.12.2017 р.
В С Т А Н О В И В:
Згідно поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на автомобіль марки «Volkswagen LT 28», p/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 1845 від 01.03.2016р., належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 02.12.2017 року близько 12:00 год. на 10 км. + 600 м. а/д «Бердичів-Іванопіль», поблизу с. Озадівка Бердичівського району водій автомобіля «Volkswagen LT 28» ОСОБА_4 , рухаючись в напрямку м. Бердичева, не впорався із керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд за межі проїзної частини праворуч по напрямку свого руху та подальше його перекидання. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 та пасажири цього ж транспортного засобу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до травмпункту Бердичівської ЦМЛ.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 1845 від 01.03.2016р., транспортний засіб марки «Volkswagen LT 28», р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 02.12.2017 року встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen LT 28», р/н НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, даний автомобіль зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому. Просив суд провести судове засідання без фіксування технічними засобами.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся. Причини неявки суду невідомі. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши клопотання, додані до нього докази, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2017 року автомобіль марки «Volkswagen LT 28», р/н НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, даний автомобіль зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можлива конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.
Судом встановлено, що вказаний автомобіль марки «Volkswagen LT 28», p/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 1845 від 01.03.2016р., належить ОСОБА_4 ,має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення комплексної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертиз, експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на автомобіль марки «Volkswagen LT 28», p/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Центром 1845 від 01.03.2016р., належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає обов"язковому виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Визначити місцем зберігання арештованого автомобіля - майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області.

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1