Справа № 314/3999/17
Провадження № 1-в/314/1198/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Димитров, Донецька область, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
1)17.05.2011 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяці обмеження волі, 25.08.2011 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію» невідбуту частину покарання скорочено наполовину, 28.11.2011 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 2 місяці 20 днів.
По даній справі засуджений: 19.09.2013 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, ст. 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 09.01.2015 року, кінець строку: 09.04.2018 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому, крім того, пояснив, що він з 16.12.2016 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров`я, залучався до робіт з благоустрою колонії, а саме робив ремонт на відділенні № 3.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, при цьому, при наданні поснень підтвердив обставини на які посилається вказаний засуджений.
Прокурор клопотання підтримала та вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.12.2016 року перебуває на лікуванні в спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз, залучався до робіт з благоустрою колонії, а саме робив ремонт на відділенні № 3, за що 13.10.2017 року отримав заохочення, не залучався до робіт згідно п. 5 ст. 118 КВК України лише за станом здоров`я, що було підтверджено представником адміністрації в судовому засіданні. За період відбування покарання характеризується наступним чином, режим відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці три рази заохочувався, до виконання робіт з благоустрою колонії ставиться з розумною ініціативою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 19.09.2013 року, на невідбутий строк, що складає 4 місяці 24 дні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
15.11.2017