АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1388/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1500/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 3 березня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липняжки Добровелечковського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1. 17 лютого 2003 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненено з іспитовим строком на 1 рік;
2. 5 лютого 2004 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
3. 27 березня 2006 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;
4. 22 квітня 2008 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.191, ст.70, ст.70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;
5. 30 серпня 2012 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців років позбавлення волі;
6. 5 листопада 2012 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
7. 4 грудня 2012 року Феодосійським міським судом АР Крим за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
8. 2 листопада 2016 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 до 2 років позбавлення волі, на підставі сі.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2016 року, та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня затримання.
Присуджено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 263,88 грн. на користь держави.
Цивільний позов представника позивача ОСОБА_9 задоволений. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 400 грн.
Як встановив суд, ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за корисні злочини, останній раз Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 2 листопада 2016 року, знаходячись в супермаркеті «Баскет» за адресою: м.Харків, вул. Кооперативна 9/3, маючи злочинний корисний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з вітрини супермаркету взяв дві палки ковбаси серії «Святкової», загальною вагою 1,08 кілограм, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 6570 від 26 грудня 2016 року - 151 гривень 3 копійки. Вказану ковбасу сховав до лівого рукава своєї куртки. Після чого, ОСОБА_8 , підійшов знову до вітрини з ковбасними виробами та взяв з вітрини одну палку ковбаси серії «Європейської», загальною вагою 900 грамів, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 6570 від 26 грудня 2016 року 118 грн. 31 копійок, яку він помістив до правого рукава своєї куртки, після чого вищевказану ковбасу сховав за вітринами з пивом де відсутні камери спостереження та вийшов з супермаркету «Баскет».
Через 10 хвилин ОСОБА_8 повернувся до супермаркету «Баскет» за вищевказаною адресою, де знову підійшов до вітрини з ковбасними виробами, взяв з вітрини ковбасу серії «Глобіно Паперові» вагою 0,536 кілограм, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 6570 від 26 грудня 2016 року - 110 гривень 66 копійок, яку він помістив до правого рукава своєї куртки, а також сховав залишені палки ковбаси, які залишив за вітринами, де стоїть пиво, помістивши теж до рукавів своєї куртки, після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 380 гривень.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30 березня 2017 року був уточнений вищевказаний вирок та у його мотивувальній частині зазначено дату та час скоєння злочину 3 грудня 2016 року о 16 годині 55 хвилин.
В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на повне визнання своєї провини та щире каяття у скоєному, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, просить застосувати до нього положення ст.75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав вирок законним, а апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, та юридична кваліфікація дій обвинуваченого є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині та юридична кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються і не є предметом апеляційного розгляду.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Судом першої інстанції ці вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_8 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, суд виходив з характеру, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу винного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, були враховані при ухваленні вироку і суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за вчинений ним злочин, яке він має відбувати реально.

Враховуючи викладене, а також те, що злочини обвинуваченим вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому покарання йому призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ч.4 цієї статті, у мінімально можливих межах, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання, оскільки обставини, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.
З огляду на те, що злочин вчинено обвинуваченим в період іспитового строку за попереднім вироком і при призначенні йому покарання судом дотримано положення ч.3 ст.78, ст.71 КК України, законні підстави для застосування ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком відсутні, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 3 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 3.03.2017р. по 20.06.2017р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5