Cправа № 750/8910/17
Провадження № 1-кс/750/2090/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2017 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007467 від 15.09.2017 року відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, громадянки України, із базовою загальною середньою освіта, непрацюючої, незаміжньої, раніше в силу ст. 89 КК України судимості не має, зі слів має на утриманні 4 малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2010 р. народження, ОСОБА_8 , 2011 р. народження, ОСОБА_9 , 2013 р. народження, ОСОБА_10 , 2016 р. народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , -

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

16.09.2017 року слідчий Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що, «враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за які передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, характер суспільної небезпечності кримінального правопорушення вчиненого останнім, вагомість наявних доказів, що обґрунтовують вчинення кримінального правопорушення, у слідства є наявні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення».

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.

У подальшому, прокурор уточнив вимоги клопотання та просив обрати інший запобіжний захід заставу, але обґрунтувати такий та визначити розмір не зміг, пояснивши, що в судове засідання Кримінального процесуального кодексу він з собою не брав.

Більш того, прокурор в судовому засіданні пояснив, що вони зі слідчим звернулись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щоб суд його розглянув, проте підтвердив, що подане клопотання не відповідає вимогам ст. 183 КПК України і жодні підстави для застосування до підозрюваної саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, відсутні. З якою метою він погодив клопотання, яке не відповідає вимога закону, пояснити не зміг.

Підозрювана з клопотанням не погодилась, також заперечувала і проти обрання такого запобіжного заходу, як застава, зазначивши, що у неї дуже скрутне матеріальне становище, вона є переселенкою з Донецької області, на її утриманні перебуває четверо малолітніх дітей, яких вона виховує сама, вона має постійне місце проживання, від слідства ухилятися намірів немає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що підозрювана його двоюрідна сестра, у якої на утриманні перебувають четверо малолітніх дітей, яких вона виховує самостійно, проживають вони постійно у с. Вирішальне, як переселенці з Донбасу.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що жодна з підстав, зазначена у клопотанні, не знайшла свого підтвердження, підозра необґрунтована, ніяких доказів того, що підозрювана може ухилятись від слідства, вчинити інший злочин, не надано.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Чернігівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007467, розпочатому 15.09.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

За матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

15.09.2017 р. о 20:30 год. (час фактичного затримання 15.09.2017 р. об 11:55 год.) ОСОБА_6 була затримана у порядку ч.2 ст. 208 КПК України.

16.09.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з клопотанням, слідчий наводить факти необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою такі як: тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності, незважаючи на те, що відповідно до ст. 89 КК України вона судимості не має, відсутність постійного місця проживання в м. Чернігові, в зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення майнового характеру, оскільки підозрювана не працює і не має постійних та законних джерел до існування.

Як слідує з наданих суду матеріалів, 16.09.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає, тобто відповідно до цього, стосовно ОСОБА_6 не є можливим обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, що свідчить про відсутність жодних підстав для звернення до суду з таким клопотанням, тобто порушення вимог КПК України, як слідчим, так і прокурором при складанні та погодженні поданого клопотання. І більш того, прокурор в судовому засіданні погодився з такими порушеннями чинного законодавства з боку слідства та прокуратури.

Також, в самому клопотанні слідчого, передбачені ст. 177 КПК України ризики, лише перераховані без розкриття їх належного змісту, наведення конкретних доказів на користь кожного з них, як і не доведено прокурором в судовому засіданні, що інші більш м`які запобіжні заходу не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд не знаходить жодних підстав для застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Також, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України судимості не має, відповідно до довідки структурного підрозділу з питань соціального захисту населення від 14.06.2017 року щодо взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначено її фактичне місце проживання с. Вирішальне, Лохвицького району, Полтавської області, згідно показань ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні в якості свідка, підозрювана має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Згідно з ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам.

За приписами ч.4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наведених вище обставин, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особи підозрюваної, сімейного та матеріального стану, наявності у неї постійного місця проживання, тяжкості покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою, наявності підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, на який вказано у клопотанні, та не доведеності прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, приходжу до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених у п.п. 1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Тобто, з урахуванням наведеного, клопотання слідчого ЧВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним, необґрунтованим та немотивованим, проти чого не заперечував і сам прокурор в судовому засіданні, що свідчить про неналежне ставлення до посадових обов`язків, як прокурора, так і слідчого. А в діях прокурора, котрий погодив дане клопотання, однак повинен був здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та виявляти такі порушення, суд вбачає невиконання своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України, що в цілому призводить до порушення строків досудового розслідування, прав учасників кримінального провадження та нераціонального використання робочого часу працівниками слідства, прокуратури та суду. Більш того, складається враження, що прокурор, котрий погоджував вищевказане клопотання, або зовсім не знає діючого кримінального процесуального законодавства, або усунувся від виконання своїх посадових обов`язків, погоджуючи таке клопотання, не знаючи вимог КПК України та не ознайомлюючись з матеріалами, котрі до такого долучені.

Про встановлене в судовому засіданні суд вважає за необхідне проінформувати керівника Чернігівської місцевої прокуратури, з метою попередження подальших порушень конституційних прав громадян та реагування на допущені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 179, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 на строк два місяці, тобто до 14 листопада 2017 року, наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона фактично проживає (с. Вирішальне, Лохвицького району, Полтавської області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Підозрювану ОСОБА_6 звільнити негайно з-під варти в залі суду.

Копію ухвали направити керівнику Чернігівської місцевої прокуратури для належного реагування.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1