Справа № 461/8974/17
Провадження № 1-кс/461/9120/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -
ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 14.12.2017 р. Мотивуючи її тим, що постановою слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004229 від 20.09.2016 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження. Скаржник, з даною постановою не погоджується, вважає, що така винесена передчасно, тому підлягає скасуванню.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, оскільки подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Слідчий СВ Галицького відділу поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Однак, на електронну адресу суду було скеровано лист, в якому зазначається, що слідчим проведено всі слідчі дії. Підстав для скасування постанови про закриття провадження не має, просила слідчого суддю таку не скасовувати та розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника Галицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що у провадженні слідчого Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004229 від 20.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Постановою слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 14.12.2017 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004229 від 20.09.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 було допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , досліджено акт судово-психіатричної експертизи №75 від 04.06.2014 року, а також досліджено документи, які знаходяться у матеріалах вищевказаного кримінального провадження. На підставі зібраних доказів слідчий дійшов висновку про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутню складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не проведено у повному обсязі досудове розслідування в межах кримінального провадження №0004229 від 20.09.2016 року, виходячи з наступного.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається із листа т.в.о. начальника слідчого відділу ОСОБА_7 від 27.12.2017 р. допитати осіб, на яких у своєму допиті вказує ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не представляється можливим, оскільки вищевказані особи перебувають за межами території України. При цьому, слідчим не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував те, що вказані особи дійсно перебувають за межами території України або те, що їх в установленому порядку викликалося для допиту.
Таким чином, на думку слідчого судді, висновки слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , проте, що під час досудового розслідування не вдалося здобути об`єктивних даних, які б підтверджували те, що ОСОБА_5 вчиняла дії, які спровокували ОСОБА_11 до вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є передчасними. Оскільки, слідчим не вживалися всі необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст. 91,92, 93 КПК України).

Частиною 1 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 14.12.2017 року винесена незаконно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування з метою всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження слід допитати осіб, на яких вказує ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Оскільки показання свідків можуть мати важливе значення для встановлення фактичних обставин справи.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.2, 91, 93, 94, 33, 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Галицького відділу поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 14.12.2017 р..
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1