Справа № 449/358/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2018 м.Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Перемишляни скаргу представника ПАТ ПУМБ ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_5 від 21.11.2017 року про закриття кримінального провадження №80001805 від 02.06.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ ПУМБ ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_5 від 21.11.2017 року про закриття кримінального провадження №80001805 від 02.06.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.Покликається на те, що 02.06.2016 року постановою СВ Перемишлянського ВП ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 80001805 від 02.06.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що оскаржувана постанова є передчасною, так як така суперечить вимогам глави 20 КПК України слідчим не

проводились слідчі дії в повному обсязі.

Вважає, що твердження слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КПК України в діях ОСОБА_6 у разі відсутності особистого повідомлення про арешт автомобіля, суперечить вимогам ч. 1 ст. 388 КК України, оскільки цією статтею передбачено кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії майном на яке накладено арешт із заставним майном або майном, яке описано. Тобто розтрата, відчуження приховування, підміна,пошкодження,знищення майна або інші незаконні дії з заставним майном, незалежно від наявності арешту на майно містить склад кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що слідчим не досліджено умови кредитного договору №5707921 від 26.09.2007 року та договору застави транспортного засобу №5711918 за якими ОСОБА_6 повинна була вчиняти обов`язкові дії за умовами договору, але суттєво порушила ці умови, вчиняла при цьому незаконні дії з цим майном, будучи поінформованою про наслідки таких дії. Зазначив, що до теперішнього часу місце знаходження заставного автомобіля не встановлено, громадянка ОСОБА_6 укриває заставне майно від опису та звернення на нього стягнення, тобто не виконує свої обов`язки. Покликається на те, що слідчий не вивчав матеріали кредитної справи та матеріалів виконавчого провадження,не допитував працівників ПАТ ПУМБ та виконавчої служби, не вживав заходів до встановлення місця перебування заставодавця та автомобіля шляхом проведення слідчих дій передбачених главою 20 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним, просив скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні просив задоволити скарги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що не проведено всі необхідні слідчі дії.

Заслухавши пояснення представника скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Встановлено, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №80001805 від 02.06.2016року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Постановою слідчого СВ Перемишлянського ВП Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 21.11.2017 року закрито кримінальне провадження №80001805 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В провадженні слідчого відділу СВ Перемишлянського ВП Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №80001805 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Приймаючи рішення про закриття даного кримінального провадження слідчий виходив з того, що за пособництво у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України можуть відповідати особи, яких державний виконавець повідомив про накладення арешту на нерухоме майно, а також поінформовані про арешт працівники органів, що здійснюють реєстрацію окремих різновидів майна.

Вивчивши та проаналізувавши надані суду матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що слідчим не в повній мірі досліджено та надано правову оцінку всім обставинам справи та доказам.

За частиною 1 ст.388 КК України предметом злочину є: майно, на яке накладено арешт;заставне майно; майно, яке описано. Із змісту ст. 388 КК випливає, що предметом злочину є майно, яке має особливий правовий статус, бо за ч. 1 ст. 388 КК власник або інший законний володілець цього майна внаслідок його опису, застави або накладення на нього арешту може бути обмежений або позбавлений права володіти,користуватися чи розпоряджатися ним.

Застава майна спосіб забезпечення виконання зобов`язань. Застава виникає на підставі договору,закону або рішення суду і нею може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога,зокрема така, що випливає з договору позики,кредиту,купівлі-продажу, оренди,перевезення вантажу. Предметом застави можуть бути майнові права, а також майно. Яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою особи і може полягати у вчиненні хоча б однієї з декількох, альтернативно зазначених у диспозиції ст.. 388 КК дій, стосовно майна, а саме: розтрата; відчуження; приховання; підміна; пошкодження; знищення; порушення обмеження права користування майном; здійснення банківських операцій з коштами, на які накладено арешт; інші незаконні дії з майном, на яке описане, заставне, заарештоване чи конфісковане.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У процесі досудового розслідування слідчим не вживалися необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст. 91 ,92, 93 КПК України).

Відтак, оскаржувана постанова слідчого є неповною, незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого старшого слідчого СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_5 від 21.11.2017 року про закриття кримінального провадження №80001805 від 02.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя
Суддя ОСОБА_1