Справа № 755/9893/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 15.02.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 14 лютого 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив незаконно придбати для подальшого власного вживання наркотичний засіб метадон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу метадону, ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок невстановленій досудовим слідством особі, під час розмови з якою домовився про придбання у неї за 400 гривень 0,106 г. наркотичного засобу метадону.

Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, відразу після телефонної розмови з останньою, ОСОБА_4 на громадському транспорті поїхав до платіжного терміналу «Приват» банку «Приватбанк», що розміщений по вул. Празька в м. Києві, та за його допомогою перерахував на вказаний невстановленою досудовим слідством особою банківський рахунок власні гроші в сумі 400 гривень, про що відразу за допомогою мобільного телефону повідомив останній.

Після цього, невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_4 про місце знаходження придбаного ним наркотичного засобу метадону.

Діючи за вказівкою невстановленої досудовим слідством особи, ОСОБА_4 14 лютого 2017 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, пішки дійшов до буд. 5 по вул. Астраханська в м. Києві, де на землі побачив згорнуту паперову серветку, з якої забрав, тим самим незаконно придбав фольгований згорток з кристалоподібною речовиною, яка містить наркотичний засіб метадон, масою 0,106 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 тримаючи придбаний ним фольгований згорток з наркотичним засобом метадоном в лівій руці, поверх якої одягнена шкіряна рукавиця чорного кольору, таким чином незаконно зберігаючи його при собі, почав йти від вказаного місця.

14 лютого 2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Хорольська, 5, співробітниками Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві був виявлений ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб метадон.

В подальшому, в період часу з 19 години 20 хвилин до 19 години 55 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Хорольська, 5, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, з лівої руки ОСОБА_4 , поверх якої була одягнена шкіряна рукавиця чорного кольору було вилучено фольгований згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб метадон, масою 0,106 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 11-2/1200 від 05.05.2017: надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, масою 0,241 г. містить наркотичний засіб-метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб-дифенгідрамін (димедрол). Маса метадону у речовині становить 0,106 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 1 небезпечні засоби, обіг яких обмежено» в «Талиця II» є наркотичним засобом.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, відсутніть на утриманні членів родини та інші); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визначити винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п"ять) гривень на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 1784 гривні 64 копійок (висновок № 11-2/1200 від 05.05.2017 року).
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000 від 15.02.2017 знищити.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1