Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/490/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.11.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37» на ухвалу слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року за результатами розгляду клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про арешт майна, із забороною на розпорядження та користування цим майном у кримінальному провадженні № 0000030,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

представника ДП «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37» ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року, задоволено клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за №0000030 від 27 вересня 2017 року, за внесеними відомостями до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення не встановленою досудовим слідством особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України про накладення арешту на 243, 25 тонн насіння соняшника врожаю 2017 року, 45 тонн овесу врожаю 2016 року, 7,2 тонн ячменю врожаю 2017 року, 16 тонн пшениці врожаю 2017 року, 8,7 тонн суданки врожаю 2017 року, 28, 84 тонн посівного ячменю, 88 тонн посівної пшениці, 17 тонн посівної пшениці, що зберігається у господарських будівлях державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру (№37)», за адресою: вул. Центральна, 5 с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області із забороною розпоряджатися цим майном та використовувати його.
Суд в обґрунтування судового рішення зазначив,що у повідомленні про підозру встановленій досудовим слідством особі у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення зазначено, що об`єктом злочину проти власності є майно, врожай 2017 року: соняшник, кукурудза, пшениця, ячмінь, соя, ріпак, ячмінь. Поданими до клопотання матеріалами кримінального провадження встановлено, що відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, у державній установі Устинівський виправний центр №37 перебуває у користуванні земельна ділянка, на якій проведено зняття врожаю сільськогосподарських культур 2017 року. Врожай соняшника, кукурудзи, пшениці, ячміню, сої, ріпака, ячменю знаходиться на зберіганні у господарських будівлях товариства з обмеженою відповідальністю «Вімексім Трейд». Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінальних протиправних дій. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, скаржник державне підприємство «Сьльськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №37» звернулася до апеляційної інстанції з апеляцією, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення.
Свої вимоги мотивує тим, що діяльність підприємства поставлено в складне економічне становище, оскільки підприємством втрачено можливість видавати необхідні корма птиці, свиням та великій рогатій худобі, що призведе до їх фізичної загибелі, немає можливості реалізовувати вирощений врожай ячменю, пшениці та соняшника для придбання паливо-мастильних матеріалів і проведення осінньо-польових робіт в передбачені агротехнічні строки, не виплачується заробітна плата персоналу підприємства та засудженим, які відбувають кримінальні покарання в Устинівському виправному центрі №37 та працюють на підприємстві через відсутність коштів на рахунках та відсутністю можливості реалізації с/г продукції, немає можливості оплатити рахунки за спожиту електроенергію, сплатити загальнообов`язкові платежі та податки, що є наслідком настання штрафних санкцій, а також здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства в цілому.
Зазначає, що арештоване майно не є приватною власністю підозрюваних осіб, а державною. Вважає, що з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, є збирання, перевірка та оцінка доказів і можлива без арешту майна. Тому державне підприємство як юридична особа не повинна нести негативних економічних наслідків,що завдають значної майнової шкоди внаслідок висунутої підозри службовим особам, якщо навіть майно підприємства і є речовим доказом у справі в частині доказування винуватості обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував, щодо задоволення апеляційних вимог і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, представника ДП «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37» ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, тощо.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
З матеріалів клопотання про накладення арешту на майно вбачається, що згідно витягу з ЄРДР за №0000030 від 27.09.2017 року, до цього реєстру, начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 внесено відомості про вчинене не встановленою досудовим слідством особою кримінального правопорушення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України.
29.09.2017 року начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури кіровоградської області ОСОБА_7 встановленій досудовим слідством особі повідомлено про підозру у вчиненні привласнення та розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Так, судом першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, у державній установі Устинівський виправний центр №37 перебуває у користуванні земельна ділянка, на якій проведено зняття врожаю 2017 року сільськогосподарських культур. Врожай сільськогосподарських культур знаходиться на зберіганні у господарських будівлях держаної установи Устинівський виправний центр №37. Зі слів прокурора, вказані зернові є речовими доказами, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні апеляційного суду, слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження та начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 не зазначили обґрунтованих підстав і необхідності накладення або продовження арешту на всі зернові культури.
На даний час досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, проте в матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про визнання зернових речовими доказами. До цього часу не вирішено суму збитків та повна кількість вилученого майна. Стороною обвинувачення не надано жодних фінансово-бухгалтерських документів, або ж заключення експертів в області економіки підтверджуючих нанесення шкоди підприємству.
Ухвала слідчого судді стала результатом поверхневого дослідження підстав та доказів, якими обґрунтовано клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту, а тому прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак не було враховано слідчим суддею, у тому числі під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.
Крім того, слідчим суддею при постановленні ухвали не було враховано практику Європейського суду з прав людини та положення Статті 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка забороняє будь - яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 3 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підприємства «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37»

Оскільки прокурором не доведено у клопотанні та у судовому засіданні необхідність арешту вказаних зернових культур, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, апеляцію представника слід задовольнити частково, а постанову слідчого судді слід скасувати, клопотання прокурора слід задовольнити частково, накласти арешт на майно, яке не може бути використано підприємством.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37» . задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2017 року за результатами розгляду клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про арешт на 243, 25 тонн насіння соняшника врожаю 2017 року, 45 тонн овесу врожаю 2017 року, 7,2 тонн ячменю врожаю 2017 року, 16 тонн пшениці врожаю 2017 року, 8,7 тонн суданки врожаю 2017 року, 28, 84 тонн посівного ячменю, 88 тонн посівної пшениці, 17 тонн посівної пшениці, що зберігається у господарських будівлях державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру (№37)» - скасувати.
Клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за №0000030 від 27.09.2017 року про накладення арешту на зернові задовольнити частково.
Накласти арешт на 28,84 тонн посівного ячменю, 88 тонн посівної пшениці, 17 тонн посівної пшениці, що зберігається у господарських будівлях державного підприємства «Сільськогосподарського підприємства ДКВС України №37». В решті клопотання про накладення арешту на зернові відмовити.
Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3