Провадження № 1-кп/317/39/2018
Справа № 317/1886/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілої особи ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000757 від 17.05.2017 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Річка Пудожського району республіки Карелія, росіянина, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, вдівця, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
17.05.2017 р. ОСОБА_7 , приблизно о 03 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись на Каховському водосховищі навпроти смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, розташованого на землях Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», яке затверджене наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., займалися незаконним рибним добувним промислом, за допомогою забороненого знаряддя лову сіток ліскових, під час якого незаконно виловили:

301 особину «карася сріблястого», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. за № 1209 Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України 17,00 грн. за одну особину, на загальну суму 5117,00 грн.;

2 особини «окуня», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. за № 1209 Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України 17,00 грн. за одну особину, на загальну суму 34,00 грн.;

1 особину «сома», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. за № 1209 Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України 425,00 грн. за одну особину, на загальну суму 425,00 грн.;

1 особину «судака», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. за № 1209 Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України 510,00 грн. за одну особину, на загальну суму 510,00 грн.;

5 особин «ляща», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. за № 1209 Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України 170,00 грн. за одну особину, на загальну суму 850,00 грн., чим згідно висновку головного спеціаліста відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони водних біоресурсів, регулювання рибальства та іхтіології, завдали істотного збитку рибному господарству України.

Всього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виловили риби на загальну суму 6936,00 грн., чим згідно Висновку головного спеціаліста відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони водних біоресурсів, регулювання рибальства та іхтіології, завдали істотну шкоду рибному господарству України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнав повністю, позов визнав повністю. Суду пояснив, що 17.05.2017 р., приблизно о 03 годині ночі, він зі ОСОБА_8 на Каховському водосховищі, неподалік від смт. Кушугум, здійснювали лов риби за допомогою сіток та човна. Виловили 301 особину «карася сріблястого», 2 особини «окуня», 1 особину «сома», 1 особину «судака», 5 особин «ляща». Вже на березі вони були затримані з виловленою рибою. Наразі шкоду він не відшкодував. У вчиненому розкаюється.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнав повністю, позов визнав. Суду пояснив, що 17.05.2017 р. вони з ОСОБА_7 поїхали на рибалку. На Каховському водосховищі, неподалік від смт. Кушугум здійснювали вилов риби сітками, які їм належать за допомогою човна, що належить ОСОБА_7 . Виловили 301 особину «карася сріблястого», 2 особини «окуня», 1 особину «сома», 1 особину «судака», 5 особин «ляща». На березі вони були затримані з виловленою рибою, у них вилучили сітки та рибу. У вчиненому розкаюється.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали показання в яких повністю визнали свою вину і не оспорюють фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доведена і їх дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченим, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до приписів ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, особи обвинувачених, розмір завданої шкоди.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як обставину, що пом`якшує покарання кожному з обвинувачених суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особи обвинувачених, думку прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті.

Враховуючи, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що він має постійне місце проживання, тісні зв`язки позитивної спрямованості, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, стосовно якої він не позбавлений батьківських прав.

Прокурор ОСОБА_5 , представник потерпілої особи ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 щодо заявленого обвинуваченим клопотання не заперечували.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку не позбавлені батьківських прав, мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07.09.2017 року) має дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій не виповнилось 18 років.

Таким чином, ОСОБА_7 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставин, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

До початку судового розгляду Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про солідарне стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6936 грн. 00 коп.

Розрахунок матеріальної шкоди проводився на підставі такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011р. «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Даний цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченими повністю, беззастережно і підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Термін дії обраних під час досудового розслідування запобіжних заходів відносно обвинувачених у вигляді особистого зобов`язання сплинув. Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу обвинуваченим під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно обвинувачених суд за власною ініціативою не обирає.

Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Речовими доказами по зазначеній справі є знаряддя та засоби промислу, а також добуток, які відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 запобіжний захід не обирати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 301 особину «карася сріблястого», 2 особини «окуня», 1 особину «сома», 1 особину «судака», 5 особин «ляща», які знаходяться на зберіганні директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛЕ 2010» ОСОБА_11 примусово безоплатно вилучити у власність держави.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сітки ліскові у кількості 5 (п`ять) штук, загальною довжиною 350 м, висотою 1,7 м, розміром чарунки 55х55 мм, човен «Шквал S260-C» які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 0897) примусово безоплатно вилучити у власність держави.

Позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області в інтересах держави до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування збитків задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави суму збитків у розмірі 6936 грн. 00 коп. (шість тисяч дев`ятсот тридцять шість грн. 00 коп.)(р/р 0124, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100, одержувач Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області, банк ГУ ДКСУ у Запорізькій області (Запорізький район, смт. Кушугум), стягувач Державна екологічна інспекція у Запорізькій області).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1