Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/740/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000103 від 30.10.2017 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, тимчасово безробітного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03.07.2017 року, о 14.52 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), за адресою: Закарпатська область, смт. Вилок, вул. Купальна, 2, займаючи посаду молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 3 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, пунктів 5, 11, 19 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 35 Закону України «Про державний кордон України», статті 9 глави 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, посадової інструкції молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії, достовірно знаючи про свої статутні права та обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконно збагатитися, керуючись корисливим мотивом, діючи в інтересах ОСОБА_6 отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 15000 гривень, які останній перерахував на банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить вітчиму ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , за невчинення ОСОБА_4 , який виконував обов`язки по охороні державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», в районі 106-109 прикордонних знаків, ділянки відповідальності ВПС «Вилок», в період з 20.00 год. 01 липня 2017 року до 02.00 год. 02 липня 2017 року дій, із використанням свого службового становища, направлених на затримання порушників, які приблизно о 22.00 год. 01 липня 2017 року переміщували через державний кордон України до Угорщини тютюнові вироби, в районі 106 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС «Вилок», який був ввірений під охорону ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданого їй службового становища.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто угоду про визнання винуватості від 20 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0000103 від 30.10.2017 року, укладену між військовим прокурором Ужгородського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 та скріплену підписами, в якій підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження. Сторони угоди узгодили покарання за кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 368 КК України з призначенням покарання у вигляді арешту на строк три місяці, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в державних та правоохоронних органах України строком на три роки. Також, у даній угоді зазначено роз`яснені підозрюваному наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та його правову кваліфікацію, а також ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано та встановлено, що обвинувачений зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст частин 4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень у підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про винуватість під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді арешту на строк три місяці, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в державних та правоохоронних органах України строком на три роки з ухваленням обвинувального вироку.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

З огляду на вищевказане, керуючись ст. ст.100, 368, 370, 374, 394, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0000103 від 30.10.2017 року, укладену між військовим прокурором Ужгородського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту на строк три місяці, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в державних та правоохоронних органах України строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 16.03.2018 року.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nокіа», модель «RМ-1133», ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2018 року знаходиться на зберіганні в шафі речових доказів військової прокуратури Ужгородського гарнізону - повернути ОСОБА_4 , як законному власнику;

- сірниковий коробок з канабісом, який згідно постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2018 року направлений для зберігання в Ужгородський відділ поліції ГУНП в Закарпатській області - знищити;

- грошові кошти загальною сумою 15000 гривень, які згідно постанови про визнання речовим доказом від 17.03.2018 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000103 - передати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1