Справа№ 640/8621/17
н/п 1-кп/640/663/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загально-середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 травня 2015 року ОСОБА_4 призваний Казанківським РВК Миколаївської області на військову службу під час мобілізації та послідовно проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в подальшому направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де наказом командира вказаної частини за № 216 від 24.07.2015 р. призначений на посаду командира 2 відділення 2 взводу оперативного призначення 9 роти оперативного призначення (на автомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 та поставлено на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 309 від 27.10.2015 р. ОСОБА_4 вибув у щорічну основну відпустку терміном на 17 діб з 27 жовтня 2015 р. по 12 листопада 2015 р.
ОСОБА_4 достовірно знаючи про свої обов`язки та маючи можливість належно їх виконувати свідомо допустив їх порушення і тимчасово ухилився від проходження військової служби під час мобілізації на особливий період.
Так, 13.11.2015 р. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір в умовах особливого періоду не з`явився вчасно без поважних причин з відпустки до місця служби військової частини НОМЕР_3 та до 22.12.2015 р. до місця служби не повертався. 22.12.2015 р. ОСОБА_4 повернувся до військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.
ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю, щиро покаявся. Заявив клопотання про застосування у відношенні нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно без поважних причин до місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, військовослужбовцем (крім строкової військової служби).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні виду й міри покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цільності України в районі проведення м.Слов"янск Донецької області, за місцем служби характеризувався позитивно, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 407 ч.4 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, суд вважає можливим виправлення останнього без відбування покарання у вигляді позбавлення волі й наявність підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням й покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.75,76 КК України.
Суд задовольняє клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 року" та зазначає наступне:
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не віднесений до категорії умисних злочинів, які є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та злочинами проти життя, здоров`я особи, тобто згідно ст.2 Закону України "Про амністію у 2016 року" на нього поширюється вказаний закон.
У силу ст. 2 вказаного Закону звільняються від відбування покарання особи визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України "Про амністію у 2016".
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, встановивши іспитовий строк 1 рік.
У відповідності до п. п. 1,2 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також покласти на засужденного додаткові обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі ст.2 Закон України "Про амністію у 2016" - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя