УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива НАБ України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Вимоги скарги мотивовані тим, що в провадженні детективів НАБ України перебуває кримінальне провадженні № 0002249 від 02 вересня 2016 року.
13 вересня 2017 року під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 було вилучено грошові кошти у розмірі 100000 гривень та 3000 доларів США. Вказані кошти належать ОСОБА_2 , яка постійно проживає у зазначеній вище квартирі разом зі свої чоловіком ОСОБА_5 та їх неповнолітніми дітьми.

Представник ОСОБА_2 подала клопотання до уповноваженої особи НАБ України про повернення грошових коштів, проте в наданій відповіді зазначено про відсутність підстав для повернення грошових коштів ОСОБА_2 , так само як і відсутні обґрунтування їх вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування.

ОСОБА_2 не має жодного відношення ні до службової діяльності підозрюваних осіб, ні вцілому до кримінального провадження, не є його учасником. Вказані кошти, отримані нею від свого батька ОСОБА_6 . Вилучене майно не входить до переліку речей, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування ухвалою суду, воно не є предметами, які вилучені законом з обігу, а тому зазначені гроші мають вважатися тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, майно не відповідає критеріям тимчасово вилученого майна, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України. Під час проведення обшуку Вилучене майно знаходилося у ОСОБА_2 і та обставина, що кошти випали з рук ОСОБА_2 на подвір`я будинку, не дають жодних підстав вважати припинення права власності на них.

На день звернення до суду зі скаргою органом досудового розслідування не подавалось клопотання про накладення арешту на майно, тому вилучене майно мало бути негайно повернуто ОСОБА_2 вже 15 вересня 2017 року.

Просить зобов`язати детектива НАБ України ОСОБА_4 негайно повернути грошові кошти в розмірі 100000 гривень та 3000 доларів США., які були вилучені під час обшуку.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали подану скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Пояснили, що вилучені кошти 100000 гривень є її особистими коштами, отриманими від батька для придбання авіаквитків для всієї сім`ї. Грошові кошти в розмірі 3000 доларів США також надані її батьком для витрат на поліпшення її здоров`я після пологів. Її чоловік не знав про наявність цих коштів, тому в протоколі обшуку помилково написав, що вони є їх спільними коштами. Під час обшуку кошти були в неї, і коли вона була на балконі вони випадково випали з її рук у двір будинку. До протоколу обшуку ці кошти внесені не були, а оформлені та вилучені протоколом огляду, тому фактично можуть вважатись знахідкою.

Детектив НАБ України ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що під час обшуку 13 вересня 2017 року було виявлено, що з вікна викинуті грошові кошти, тому вони не були внесені в протокол обшуку. 13 вересня 2017 року був проведений огляд подвір`я будинку та оформлено відповідний протокол. У ході перевірки з`ясувалось, що особисто ОСОБА_2 ці кошти належати не могли, оскільки її заробітки не дозволяють отримати такий дохід, тому вони є спільною сумісною власністю з її чоловіком ОСОБА_5 (підозрюваний у кримінальному провадженні № 0002249 від 02 вересня 2016 року). Спочатку точно не було встановлено кому належать зазначені кошти, потім ОСОБА_2 звернулась з клопотанням про їх повернення. Після розгляду її клопотання та встановлення, що особисто їй вони належати не могли, було підготовлене клопотання про арешт коштів, яке на даний час перебуває на погодженні у прокурора САП ГП України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали, на які посилається скаржник, обґрунтовуючи доводи скарги, вбачається наступне.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року в рамках кримінального провадження № 0002249 від 02 вересня 2016 року задоволено клопотання детектива про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Іншою ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року в рамках кримінального провадження № 0002249 від 02 вересня 2016 року задоволено клопотання детектива про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

В ухвалах слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року зазначено перелік речей та документів, на відшукання та вилучення яких надано дозвіл.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У ч. 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ОСОБА_2 просить зобов`язати детектива НАБ України ОСОБА_4 негайно повернути їй грошові кошти в розмірі 100000 гривень та 3000 доларів США., які були вилучені під час обшуку. Зазначає, що кошти є її особистою власністю, оскільки їх надав її батько.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що під час обшуку йому не давали можливості спілкуватись з дружиною, проте коли вона була на балконі, то випадково у неї випали грошові кошти на подвір`я будинку. Про наявність у неї власних грошових коштів йому не було відомо, тому він помилково написав у протоколі, що це їх спільні кошти. Вже потім дружина та її батько повідомили його про те, що кошти надав батько дружини для придбання авіаквитків. Оскільки квитки не були придбані, грошові кошти слід повернути батьку дружини.

У протоколі обшуку від 13 вересня 20017 року зазначено перелік виявлених та вилучених під час обшуку речей. Грошові кошти в розмірі 100000 гривень та 3000 доларів США в цьому протоколі не зазначені.

У судовому засіданні було надано протокол огляду місця події від 13 вересня 2017 року. У цьому протоколі зазначено, що при огляді території внутрішнього двору багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 на землі виявлено речі та документи, зокрема, грошові кошти на загальну суму 100000 гривень та 3100 доларів США.

У судовому засіданні детектив пояснив, що кошти були вилучені в дворі будинку. Твердження щодо права власності на ці кошти були суперечливі, ОСОБА_5 була пред`явлена підозра за статтею, санкція якої передбачає такий вид покарання як конфіскація майна. ОСОБА_2 звернулась до НАБ України з заявою про повернення коштів лише 10 жовтня 2017 року. У їх поверненні було відмовлено, оскільки детектив вважав доведеним, що ці грошові кошти є спільною сумісною власність ОСОБА_2 та ї чоловіка ОСОБА_5 .

На день розгляду скарги клопотання про накладення арешту на ці кошти з метою їх подальшої конфіскації як виду покарання перебуває на погодженні САП ГП України.

Вбачається, що зазначені у клопотанні кошти фактично були вилучені та зберігаються в НАБ України на підставі протоколу огляду місця події від 13 вересня 2017 року.

У судовому засіданні стороною заявника не надано належних доказів, що саме ці кошти та саме в такому розмірі були надані батьком ОСОБА_2 безпосередньо їй та є її особистою власністю. Вирішення питання про правовий статус такого майна та про його власника може бути вирішено в межах розгляду клопотання органу досудового розслідування про його арешт.

З огляду на наведене, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 100, 110, 171, 236, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 , поданої в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: