печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, яку він та ОСОБА_4 підтримали під час розгляду та просили скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 11.10.2017. про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 від 09.10.2017 року, як незаконну.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , здійснити ряд процесуальних (слідчих) дій у кримінальному провадженні, зазначених у клопотанні захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 від 09.10.2017 року, а саме:

Надати завірені належним чином фотокопії наступних процесуальних документів, на підставі яких сторона обвинувачення встановила, що у період 2014 року на території України діяло лише 200 територіальних органів юстиції;

Витребувати, шляхом спрямування вимоги або здійснення тимчасового доступу/обшуку, в Міністерстві юстиції України повний перелік територіальних органів юстиції, які діяли на території Держави протягом 2014 року, у розрізі кожного місяця, а також персональні данні керівників даних установ;

Допитати керівників всіх територіальних органів юстиції(згідно переліку який буде наданий Міністерством юстиції України, які діяли на території Держави протягом 2014 року, щодо застосування у своїй діяльності програмного забезпечення (комп`ютерної програми) «ТrueConf-server», або програми «клієнта» « ТrueConf».

Скарга обгрунтована наступним.

Другим слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001624 від 29.07.2015 року.

У зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , йому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Суть підозри полягає в тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді генерального директора ДП «Держінформ`юст», за попередньою змовою з генеральним директором ТОВ «Іволга-2» ОСОБА_6 , заступником генерального директора з фінансових питань ДГІ «Держінформ`юст» ОСОБА_7 , заступником генерального директора з технічних питань ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_8 заступником начальника відділу з експлуатації ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_9 , громадянином Естонії ОСОБА_10 та іншими не встановленими слідством службовими особами Міністерства юстиції України, використовуючи своє службове становище, шляхом службової підробки, заволодів Державними коштами в особливо великих розмірах.

Між Адвокатом, та ОСОБА_4 діє договір про надання правової допомоги (договір із захисником), за яким ОСОБА_3 здійснює захист у кримінальному провадженні №0001624 від 29.07.2015 року.

В підозрі повідомленої ОСОБА_4 , сторона обвинувачення стверджує, що ДП «Держінформ`юст» фактично не закуповувала 1500 унікальних кодів (ліцензій) комп`ютерної програми «ТrueConf-server», так як на думку сторони обвинувачення, одночасне проведення відео конференцій органами юстиції у кількості більше 200 онлайн користувачів неможливе, з огляду на структуру, завдання та кількість органів юстиції України. Але, жодним доказом дане твердження не підкріплено.

З метою спонукання сторони обвинувачення до виконання зазначених Законом зобов`язань, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження № 0001624 від 29.07.2015 року, стороною захисту, 09.10.2017 року за № 09-10/3 на ім`я слідчого у кримінальному провадженні було спрямовано клопотання в порядку статті 220 КПК України.

В зазначеному клопотанні сторона захисту просила слідчого здійснити ряд слідчих(процесуальних) дій, а саме:

Надати завірені належним чином фотокопії наступних процесуальних документів, на підставі яких сторона обвинувачення встановила, що у період 2014 року на території України діяло лише 200 територіальних органів юстиції;

Витребувати, шляхом спрямування вимоги або здійснення тимчасового доступу/обшуку, в Міністерстві юстиції України повний перелік територіальних органів юстиції, які діяли на території Держави протягом 2014 року, у розрізі кожного місяця, а також персональні данні керівників даних установ;

Допитати керівників всіх територіальних органів юстиції(згідно переліку який буде наданий Міністерством юстиції України, які діяли на території Держави протягом 2014 року, щодо застосування у своїй діяльності програмного забезпечення (комп`ютерної програми) «ТrueConf-server», або програми «клієнта» « ТrueConf». Забезпечити права присутності сторони захисту під час допиту свідків, за 3 дні повідомити про дату та час проведення слідчої дії.

17.10.2017 року стороною захисту отримане поштове відправлення, в якому містилась постанова від 11.10.2017 року, якою старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Мотивами, за яких відмовлено у задоволенні клопотання стало:

1. слідчий не здійснивши жодних слідчих дій стверджує, що керівникам територіальних органів юстиції невідомі обставини, щодо вчинення службовими особами ДГІ «Держінформ`юст» кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, та ч.І ст. 366 КК України;

2. в частині відшукання та долучення до кримінального провадження документів - посилання на право адвоката самостійно витребувати зазначені документи:

Така постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що порушує права сторони захисту, які гарантовані кримінальним процесуальним законодавством.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню (стаття 91 КПК України): подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора (стаття 92 КПК України).

Статтею 9 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов язані всебічно, повно і неупередлсено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом 'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і иеупереджених процесуальних рішень.

Отже закон покладає саме на слідчого та прокурора вжиття заходів щодо встановлення об`єктивної істини, встановлення обставин, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, а також тих обставин, що виправдовують підозрюваного. Перекладання такого обов`язку на сторону захисту є незаконним.

Відповідно до частини 3 статті 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів, зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій. Обрання способу збирання доказів, або шляхом спрямування запитів, або шляхом ініціювання проведення слідчих дій. є правом сторони захисту, яке реалізується вільно і самостійно. Будь-яке примушування до обрання того чи іншого способу є неприпустимим.

Необхідність проведення слідчих дій, які були зазначені у клопотанні, для встановлення тих чи інших обставин, які мають значення для досудового розслідування, була належним чином мотивована.

Відповідно до статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Копія постанови отримана 17.10.2017 року.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 8 статті 3 КГІК України саме на слідчого суддю покладено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_11 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що постанова слідчого є законною, вмотивованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001624 від 29.07.2015, відмовляючи у задоволенні поданого стороною захисту клопотання, зазначив наступне. Слідчими управління спеціальних розслідувань Департамент спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001624 за підозрою генерального директора ДП «Інформаційні судові системи» ОСОБА_12 , голови правління ПрАТ «Енергетичний холдинг» ОСОБА_13 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, колишнього генерального директора ДГІ «Інформаційний центр» Міністрества юстиції України ОСОБА_4 , генерального директора ТОВ «1волга-2» ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

09.10.2017 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 № 02-10/3 щодо надання завірених фотокопій процесуальних документів, про діяльність 200 територіальних органів юстиції, витребування документів з Міністерства юстиції України, допиту всіх керівників територіальних органів юстиції у кримінальному провадженні № 0001624.

Так, відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, відповідно до ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Вичерпний перелік обставин, що підлягають доказуванню визначено у ч. 1 ст. 91 КПК України.

Таким чином, керівникам територіальних органів юстиції невідомі обставини, щодо вчинення службовими особами ДГІ «Інформаційний центр» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. І ст. 366 КК України щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення; виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або с підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання та інші, у зв`язку з тим, що закупівля, встановлення та адміністрування комп`ютерної програми здійснювалася безпосередньо службовими особами ДГІ «Інформаційний центр», а не його територіальними підрозділами та іншимим органами юстиції.

Що стосується направлення запитів до Міністерства юстиції України, то відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру га адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів. В яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, закріпленого КПК України, адвокат може безпосередньо витребувати документи та інформацію необхідну адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Що стосується надання завірених належним чином фотокопій процесуальних документів про діяльність 200 територіальних органів юстиції, то вказана інформація становить таємницю слідства на даній стадії досудового розслідування та її надання може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 221 КГІК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

З урахуванням викладеного слідчим обгрунтування в постанові, слід визнати те, що наведені ним доводи є переконливими. Так, слід врахувати те, що стороною захисту не достатньо обгрунтовано та не конкретизовано клопотання про допит в якості свідків керівників всіх територіальних органів юстиції, а клопотання про витребування інформації є передчасною, оскільки сторона захисту має право як сторона кримінального провадження звертатись в порядку встановленому КПК України з метою збирання доказів.

З приводу надання матеріалів слід зазначити про те, що слідчий на даній стадії досудового розслідування має право обмежити сторону захисту в ознайомленні відповідно до положень ст.221 КПК України.

За викладених обставин слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,22,26,303,307,309 КПК України, слідчий судді -
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову про відмову в задоволенні клопотання, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1