Справа № 297/1287/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 та перекладачі ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 01.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , із незакінченою вищою освітою, одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1 травня 2017 року, близько 00:00 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, а саме у приміщенні станції екстреної медичної допомоги, що на території центральної районної лікарні м. Берегова по вул. Лінера, 2, яка діє цілодобово та доступна до громадян постійно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, бажаючи настання їх протиправних наслідків, нехтуючи присутністю працівників станції ЕМД, та розуміючи, що останні перебувають на робочому місці, умисно, застосували фізичне насильство до диспетчера станції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на робочому місці та виконував свої обов`язки відповідно до посадової інструкції.

А саме, фізичне насильство виразилося у тому, що ОСОБА_4 першим наніс не менше двох ударів потерпілому ОСОБА_8 в область голови, а потім разом з ОСОБА_5 продовжили наносити потерпілому удари у різні частини тіла, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани правої тім`яно-скроневої ділянки голови, синяка повік правого та лівого ока, обох ліктьових суглобів, бокової поверхні тазу зліва, садна лівої щоки, дисторзії зв`язок шийного відділу хребта.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 83 від 12.05.2017 року, тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани правої тім`яно-скроневої ділянки голови відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності та знаходяться у відповідності з п.2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».

Інші тілесні ушкодження у вигляді синяків голови та кінцівок, дисторзії зв`язок шийного відділу хребта, садна обличчя відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності та знаходяться у відповідності з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулаки, обуті ноги сторонньої людини. Забійна рана голови, ЗЧМТ, струс головного мозку, синяки голови та кінцівок виникли по ударному механізму спричинення та напрямком дії сил перпендикулярно. Місцями прикладання сил являлись місця розташування ушкоджень та мало місце не менше семи контактів з тупими предметами.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав та пояснив, що 30.04.2017 року він знаходився в гостях у ОСОБА_11 , разом з його співмешканкою ОСОБА_12 . Близько опівночі у ОСОБА_13 піднялася температура, оскільки у неї була гематома одного ока, яка загострилася, тому вони вирішили викликати швидку. Він зателефонував на «103», пояснив ситуацію та попросив вислати на їх адресу карету швидкої. У відповідь від диспетчера він почув нецензурну лайку, після чого останній кинув трубку. Далі, ОСОБА_11 знову зателефонував «103», однак оператор йому сказав, щоб вони на таксі їхали до лікарні. Після таких слів він дуже розізлився, оскільки працівники швидкої зобов`язані реагувати на дзвінки громадян, які потребують допомоги. Грошей на таксі в них не було, тому вони втрьох, пішли пішки до лікарні. Після приходу до ЦРЛ, він разом з ОСОБА_14 направилися до станції швидкої допомоги та зайшли до приміщення. У коридорі вони побачили двох людей, які тримали у руках маленькі стаканчики та в той час намагалися випити, що їх ще більше обурило. ОСОБА_15 запитав, що хто з них диспетчер, на що один з них відповів, що він. Тоді, потерпілий почав щось йому пояснювати, однак так як він був дуже обурений, то відразу вдарив його кулаком в голову, від чого той впав на підлогу. Потім водій, який знаходився у приміщенні вийшов до нього та почав заспокоювати, а потерпілий в цей час вийшов на подвір`я. Що далі відбувалося, йому невідомо.

У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому не скоювати злочинів та просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не визнав та пояснив, що 30.04.2017 року він відпочивав разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Близько опівночі у ОСОБА_13 піднялася висока температура, від отриманої напередодні гематоми. Оскільки їй було погано, ОСОБА_15 подзвонив на «103» та попросив вислати на їх адресу карету швидкої, однак диспетчер у відповідь почав нецензурно виражатися та сказав, щоб вони їхали до лікарні на таксі. Далі, він знову зателефонував «103», однак оператор ще раз в грубій формі відмовив та сказав, щоб вони на таксі самі їхали до лікарні. Грошей на таксі в них не було, тому вони втрьох пішки пішли до лікарні. Після приходу до ЦРЛ, він разом із ОСОБА_18 зразу пішли до приміщення станції швидкої допомоги, ОСОБА_18 перший зайшов в приміщення та запитав, хто диспетчер. На той час у приміщенні станції ЕСМД було двоє людей, які тримали у руках стаканчики, і один з них представився диспетчером та повідомив, що то він розмовляв по телефону із ОСОБА_18 . Далі, ОСОБА_19 один раз кулаком вдарив ОСОБА_20 в голову, від чого той впав на землю. Потім піднявся та втік, коли він говорив з водієм. Після цього, він побіг за потерпілим, однак наздогнати його не зміг. Далі провів ОСОБА_13 до приймального відділення, після чого приїхали працівники поліції, які відібрали в них пояснення та затримали. Також додав, що він нікого не бив, а лише кричав у приміщенні ЕСМД.

У вчиненому щиро розкаявся, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання, оскільки він є учасником бойових дій.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, а ОСОБА_4 частково, вина останніх, їх винність стверджується показами потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді диспетчера Берегівської станції ЕСМД. 30.04.2017, близько 21:30 год. на станцію екстреної медичної допомоги поступив телефонний дзвінок від абонента, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Чоловік повідомив, що у його жінки зашивали брову, а зараз у неї піднялася температура. Він пояснив, що вони повинні виїхати у разі, якщо людині загрожує небезпека, а у їхньому випадку їм треба звернутися у приймальне відділення ЦРЛ і для цього вони можуть скористатися службою «таксі». Після цього, чоловік почав ображати його лайкою та погрожувати. Приблизно через десять хвилин після дзвінка поступив другий, який знову стосувався тієї жінки, і по голосу він чув, що той також напідпитку. Він ще раз пояснив чоловікові, щоб вони йшли у приймальне відділення, однак у відповідь почув знову лайку та образи. Близько 23:55 год. до приміщення станції зайшли обвинувачені на підпитку, після чого один з них запитав, що з ким він розмовляв по телефону. Він відповів, що з ним, і відразу відчув два удари в голову, від яких впав на землю. Після цього він встав і сказав їм «що ви робите, я на роботі» і в цей момент вони нанесли ще декілька ударів в область голови, від чого впав на металеві шафи. Потім, у коридор вийшов водій ОСОБА_18 , і ОСОБА_21 та ОСОБА_15 почали чіплятися до нього, кричали та погрожували в його адресу, після чого виривали двері на кімнаті відпочинку водіїв. У цей момент, ОСОБА_20 встав, ще раз зробив їм зауваження, щоб вони припинили свої дії та вибіг на вулицю, при цьому крикнув охоронцеві, щоб той викликав поліцію. Однак незважаючи на це, обвинувачені підбігли до нього та нанесли йому декілька ударів голову та шию. Потім, коли вони відійшли від нього та розмовляли з охоронцем, він повернувся в диспетчерську, взяв мобільний телефон та викликав поліцію. Далі він намагався їх зупинити, щоб вони не били охоронця ОСОБА_22 та повідомив їм, що викликав поліцію, однак це ще більше їх обурило і ОСОБА_21 крикнув що вб`є його та побіг за ним, однак не зміг наздогнати. Через невеликий проміжок часу він вже побачив працівників поліції, які останнього затримали. Після цього, у зв`язку з нанесенням обвинуваченими йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_20 змушений був звернутися до лікаря в приймальне відділення, де йому надали медичну допомогу.

Представник потерпілого Берегівської станції ЕСМД - ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває на посаді начальника Берегівської станції ЕСМД. Відносно події, яка сталася в ніч 01.05.2017 року ними було проведено службову перевірку. Згідно висновку комісії, було встановлено, що ОСОБА_20 під час виконання своїх посадових обов`язків отримав тілесні ушкодження. Також, висновком встановлено, що ОСОБА_20 при відмові у наданні екстреної медичної допомоги діяв чітко у відповідності до вимог посадової інструкції диспетчера та наказу МОЗ України, і в його діях порушень не було, оскільки стан жінки про яку йшлося у телефонному повідомленні не відповідав такому, щоб надсилати карету швидкої. Також, диспетчером було роз`яснено особі про подальші дії в їх випадку. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була порушена робота станції екстреної медичної допомоги, оскільки диспетчера було госпіталізовано та знято з чергування.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 та не визнання вини обвинуваченого ОСОБА_5 , їх винуватість в скоєному доведена дослідженими в судовому засіданні показами свідків та матеріалами кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що 30.04.2017 року вона проводила спільно час із ОСОБА_16 та ОСОБА_11 . Близько опівночі у неї піднялася температура, із за отриманої напередодні травми правого ока. Тоді ОСОБА_16 подзвонив на «103» щоб викликати швидку, а потім зателефонував ОСОБА_11 , однак оператор їм сказав, щоб вони добиралися самотужки. Після цього, вони втрьох пішки направилися до лікарні. По приходу до ЦРЛ, вона направилася до приймального відділення, а ОСОБА_14 з ОСОБА_18 зайшли до приміщення станції швидкої допомоги, однак що там відбувалося їй невідомо, оскільки вона на той час знаходилася на подвір`ї Берегівської ЦРЛ. Про те, що сталося на станції ЕСМД їй не відомо, вона чула лише крики з приміщення.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм на Берегівській станції ЕСМД. 30.04.2017 року він чергував та знаходився в кімнаті відпочинку водії в приміщенні станції СЕШМД. Близько 23:50 год. він почув з коридору станції крики, після чого вийшов та побачив як ОСОБА_21 та ОСОБА_15 на підлозі в коридорі б`ють диспетчера ОСОБА_25 .. Він зробив їм зауваження, після чого обвинувачені підійшли до нього. Далі, він разом з ними вийшли на територію, де вони розповіли про конфлікт по телефону між ними та ОСОБА_25 .. Через деякий час приїхали працівники поліції, які затримали ОСОБА_21 та ОСОБА_26 ..

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді охоронця в Берегівській ЦРЛ. Так, близько опівночі 01.05.2017 року на території лікарні зайшли двоє невідомих чоловіків, які відразу направилися до приміщення станції екстреної медичної допомоги. Через деякий час він почув крики та побачив як ОСОБА_20 стоїть біля адміністративного корпусу ЦРЛ та кричав йому, щоб викликав поліцію. Після цього, ОСОБА_21 та ОСОБА_15 підійшли до нього та попередили щоб він не викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді виїзного фельдшера Берегівської станції ЕСМД. Близько опівночі 01.05.2017 року його розбудив водій ОСОБА_29 , який розповів йому, що у приміщення СЕМД увірвалися двоє людей, які побили диспетчера ОСОБА_25 .. Відносно даної події нічого повідомити більше не може, оскільки в той час він спав, а коли вийшов в коридор там вже нікого не було, бачив лише кров та зламану ручку з дверей кімнати відпочинку водіїв.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває на посаді виїзного фельдшера Берегівської станції ЕСМД. В той час коли відбувалися дані неправомірні дії у приміщенні станції, вона перебувала на виїзді. Дізналася про те, що сталося лише після повернення з виклику та бачила в приймальному відділенні Берегівської ЦРЛ побачила ОСОБА_20 з численними побоями та розбитою головою.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-висновком експерта №83 від 12.05.2017 року, яким встановлено у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани правої тім`яно-скроневої ділянки голови відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності та знаходяться у відповідності з п.2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень». Інші тілесні ушкодження у вигляді синяків голови та кінцівок, дисторзії зв`язок шийного відділу хребта, садна обличчя відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності та знаходяться у відповідності з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень». Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулаки, обуті ноги сторонньої людини. Забійна рана голови, ЗЧМТ, струс головного мозку, синяки голови та кінцівок виникли по ударному механізму спричинення та напрямком дії сил перпендикулярно. Місцями прикладання сил являлись місця розташування ушкоджень та мало місце не менше семи контактів з тупими предметами (а.с. 31-33).

-протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 10.05.2017 року та фото-таблицею до нього, в ході якого було встановлено при яких обставинах відбулася бійка 01.05.2017 року у приміщенні Берегівської станції ЕСМД і яких обставинах було нанесено ОСОБА_8 тілесні ушкодження (а.с. 54-60).

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 10.05.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу під №2, а саме ОСОБА_5 , який нецензурно висловлювався, погрожував та наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 61-63).

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 10.05.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу під №3, а саме ОСОБА_4 , який нецензурно висловлювався, погрожував та наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 64-66).

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.05.2017 року, який було проведено з свідком ОСОБА_24 , в ході якого останній впізнав особу під №3, а саме ОСОБА_5 , який стояв біля потерпілого ОСОБА_8 в момент нанесення йому тілесних ушкодження (а.с. 80-82).

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.05.2017 року, який було проведено з свідком ОСОБА_24 , в ході якого останній впізнав особу під №4, а саме ОСОБА_4 , який вривався до кімнати відпочинку водіїв та зламав ручку (а.с. 83-85).

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо часткового визнання вини та не визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки ці твердження повністю спростовуються поясненнями потерпілого, свідків та дослідженими судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Крім того, самі обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечують факт сварки у приміщенні Берегівської станції ЕСМД та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ..

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України доведена повністю, а заперечення обвинуваченого ОСОБА_21 пов`язано виключно з його наміром уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч.2 ст.296 КК України за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Суд, обираючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості обвинуваченого, який по місцю проживання характеризуються позитивно (Т1а. с. 97), вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий (Т1а.с. 91), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України, слід прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема те, що він є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.072015 року (Т2 а.с.43), позитивну характеристику за місцем проживання (а.с. 138), згідно ст. 89 КК України не судимий (а.с.119, 129), а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті за інкримінований йому злочини, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , про застосування відносно нього положень пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22 грудня 2016 року, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення даного клопотання, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до п. "д" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: п. д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно із ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році", особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості. Вказаний злочини ОСОБА_5 вчинив до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», є учасники бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 07.072015 року.

Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. "д" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням відповідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останніх про зміну місця проживання.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі п. «д» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1