АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1799/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 від 25 жовтня 2016 року про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи задоволено. Змінено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 04 березня 2015 року за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України, на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вирок Шевченківського районного суду міста Кива від 04 березня 2015 року вступив в законну силу, засуджений ОСОБА_7 упродовж місяця не сплатив штраф та не надав суду належних, допустимих доказів на підтвердження сплати ним штрафу.
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; провадження по справі закрити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 сплатив штраф в кінці березня 2015 року, однак особа, яка мала передати до суду квитанцію про сплату штрафу, цього не зробила; ОСОБА_9 добросовісно, повністю відбув покарання у виді громадських робіт за ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2016 року до скасування в апеляційному порядку вказаного рішення; з моменту винесення вироку та набрання ним чинності минуло більше двох років; рішення суду в частині задоволення клопотання прокурора при вирішенні питання про зміну покарання суперечить ст. 26 Кримінально-виконавчого Кодексу України, оскільки станом на дату розгляду справи ст. 26 КВК України діяла в іншій редакції.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки не надали, а тому, на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання прокурора від 25 жовтня 2016 рок про заміну ОСОБА_7 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року ОСОБА_10 засуджений за ч.1 ст.28,ч.1 ст.171, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який 05 квітня 2015 року вступив в законну силу.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_11 про заміну ОСОБА_10 покарання у виді штрафу на громадські роботи від 25 жовтня 2016 року, задоволено; замінено засудженому ОСОБА_10 покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на громадські роботи строком 50 годин.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року, - скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Згідно повідомлення Московського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 30 січня 2017 року №22/16/36-222 ОСОБА_7 , засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року за ч.1 ст.28,ч.1 ст.171, ч.1 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року покарання у виді штрафу замінено 50 годинами громадських робіт, знятий з обліку 30 січня 2017 року на підставі відбуття покаранняу виді громадських робіт.
Тобто, ОСОБА_7 відбув покарання у виді громадських робіт за ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2016 року у період часу, коли вона набрала чинності (7 днів на оскарження) та до її скасування ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року (після вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана 28.12.2016 року) та знятий з обліку 30 січня 2017 року на підставі відбуття покарання у виді громадських робіт.
Таким чином, колегія суддів уважає, що у клопотанні в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 про заміну ОСОБА_7 покарання у виді штрафу на громадські роботи слід відмовити.
Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Підстав звільняти ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, як про це просить захисник, відсутні, оскільки, а ст. 80 КК України застосовується у разі невідбутного покарання.

У даному випадку, аналізуючи наявні судові рішення, на думку колегії суддів рішення повинно бути на користь особи, яка фактично відбула призначене їй вироком суду покарання за вчинення нею кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати, постановити нову, якою клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 про заміну ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу на громадські роботи залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою клопотання в.о. керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_8 про заміну ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу на громадські роботи залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4