Справа № 755/9096/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у визнанні потерпілим та рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у визнанні потерпілим та рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006913 від 17 травня 2016 року.

05 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся із скаргою від 04 січня 2018року до керівника Київської місцевої прокуратури №4 (вх.№2973 від 05 січня 2018року) та слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (вх.№Ц-62 від 05 січня 2018 року) щодо неправомірної бездіяльності, яка полягала у недотриманні прокурором та слідчим розумних строків, не вчинення процесуальних слідчих (розшукових) дій та зобов`язанні вчинити дії у вказаному кримінальному провадженні. Письмової відповіді на дану скаргу про прийняте процесуальне рішення у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 не отримав.

Крім цього, 26 січня 2018року ОСОБА_3 звернувся, в порядку вимог ст. 55, 114, 219, 220 КПК України, з клопотаннями до керівника Київської місцевої прокуратури №4 (від 26 січня 2018 року, одерж. Руснак) та начальника Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (вх. №Ц-459 від 26 січня 2018 року) про вчинення відповідних слідчих (розшукових) дії у вищевказаному кримінальному провадженні. На дане клопотання ОСОБА_3 відповіді від слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві не отримав.

09 лютого 2018 року на адресу особи, яка подала скаргу надійшла постанова прокурора Київської місцевої прокуратури №4 від 29 січня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання від 26 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0006913 від 17 травня 2016 року.

Крім цього 23 лютого 2018 року під час розгляду скарги слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 стало відомо про те, що 19 січня 2018 року прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 винесено постанову про скасування постанови слідчого про залучення особи до провадження як потерпілого, якою скасовано постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 27 травня 2016 року про визнання ОСОБА_3 потерпілим від вчиненого злочину.

Вище зазначені постанови представник ОСОБА_3 вважає формальними, незаконними та такими, що мають на меті затягнути строки досудового розслідування, у зв`язку із чим підлягають скасуванню.

У зв`язку із чим особа, яка подала скаргу просить:

поновити процесуальний строк для оскарження постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ввід 19 січня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання від 25 січня 2018 року;

скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року про скасування постанови від 27 травня 2016 року про визнання ОСОБА_3 потерпілим;

скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 29 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року;

зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 розглянути клопотання директора ПП НВФ «Скала» від 25 січня 2018 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі просив їх задовольнити, крім цього в судовому засіданні надав розрахунок збитків завданих підприємству неправомірними діями ПАТ «Київенерго».

Представник Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги зазначив, що вимоги ОСОБА_3 є необґрунтовані, оскільки вимоги ст. 366 КК України не передбачають завдання шкоди кримінальним правопорушенням. Крім цього з наданих особою, яка подає скаргу розрахунків вбачається, що шкода полягає у сплаті судового збору за заявами ОСОБА_3 , які є його особистим правом та не свідчать про завдання збитків саме вчиненням кримінального правопорушення. Із зазначених підстав просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено у судовому засіданні про постанову про скасування постанови слідчого про залучення особи до провадження як потерпілого від 19 січня 2018 року ОСОБА_3 дізнався в судовому засіданні 23 лютого 2018 року та 26 лютого 2018 року ним була подана дана скарга.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи ті обставини, що жодних підтверджень направлення постанови прокурором на адресу ОСОБА_3 безпосередньо після її винесення не надано, а в судовому засіданні встановлено, що про постанову від 19 січня 2018 року останній дізнався лише 22 лютого 2018 року, тому слідчий суддя вважає про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 та поновити процесуальний строк для подання скарги.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 366 КК України передбачена відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Як вбачається з постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №4 від 19 січня 2018 року підставою для скасування постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілим є відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про нанесення матеріальної шкоди шляхом внесення неправомірних відомостей до акту про не допуск до проведення позапланової перевірки від 13 травня 2013 року.
Проте в судовому засіданні ОСОБА_3 як директором ПП НВФ «Скала» надано, зокрема: розрахунок збитків понесених ПП НВФ «Скала» у зв`язку з протиправними діями ПАТ «Київенерго» 15 червня та 06 серпня 2015 року та законних інтересів в Господарському суду м. Києва; акт взаєморозрахунку від 01 лютого 2018 року; протокол №2 засідання міжвідомчої Комісії по розгляду питання незаконності відключення 15 червня 2015 року ПАТ «Київенерго» від джерела електропостачання ПП НВФ «Скала» від 14 лютого 2018 року. В даних документах, серед іншого встановлюється розмір заподіяної шкоди ПП НВФ «Скала».

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.
Як зазначено в п.п.29-30 рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 року право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява № 4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).
У рішенні «Серявін та інші проти України» (Заява N 4909/04) від 10 лютого 2010 року у п.58. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Зважаючи на ті обставини, що постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим. Підставами є те що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про нанесення матеріальної шкоди шляхом внесення неправомірних відомостей до акту про не допуск до проведення позапланової перевірки від 13 травня 2013 року. Враховуючи те, що даним рішенням ОСОБА_3 позбавлено статусу потерпілого в кримінальному провадженні, що значно зменшує його процесуальні права. Проте слідчий суддя вважає, що дане рішення прокурора не є належним чином обґрунтованим, оскільки, не враховано, зокрема, наданих ОСОБА_3 документів, що підтверджують завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду.

Із зазначених підстав слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року про скасування постанови слідчого про залучення особи до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року.

Крім цього згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 7 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, - особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захистом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Враховуючи те, що Київською місцевою прокуратурою № 4 не винесено рішення по клопотанню ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року, зважаючи на те, що скасовано постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року про скасування постанови слідчого про залучення особи до провадження як потерпілого, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити і вимоги скарги в частині скасування постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 29 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року та зобов`язати прокурора (старшого групи прокурорів у цьому провадженні при наявності) вчинити одну з дій передбачених ст.ст. 220, 239 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 366 КК України, ст. 8, 9, 55, 110, 117, 220, 303-305, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
клопотання про поновлення ОСОБА_3 строку для подання скарги задовольнити та поновити даний строк.
Скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у визнанні потерпілим та рішення прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року задовольнити.
Постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року про скасування постанови слідчого про залучення особи до провадження як потерпілого від 27 травня 2014 року та відмову у задоволенні скарг від 12, 16 та 26 травня 2016 року в частині визнання власника ПНВФ «Скала» ОСОБА_3 потерпілим та цивільним позивачем скасувати.
Постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 від 29 січня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання директора ППНВФ «Скала» ОСОБА_3 від 25 січня 2018 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006913 від 17 травня 2016 року, - скасувати та зобов`язати прокурора (старшого групи прокурорів у цьому провадженні при наявності) вчинити одну з дій передбачених ст.ст. 220, 239 КПК України (клопотання задовольнити чи відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за цим клопотанням заявника в строки визначені ст. 220 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 10 год 00 хв 10 квітня 2018 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1