Провадження № 1-кп/679/15/2018
Справа № 679/368/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0000069 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Березівка Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без фактично місця проживання, раніше судимої 18.04.2017 року Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 близько 11 години 26.11.2016 року перебуваючи в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг», який розташований за адресою: Хмельницька область, м.Нетішин, Ринкова, буд.4, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з полиць магазину, таємно викрала: 4 плитки шоколаду торгової марки «Рошен - Горіхова нуга», вагою 90 г. кожна, вартістю 16,08 грн. за одну, на загальну суму 64,32 грн., 2 плитки шоколаду торгової марки «Рошен - Екстра чорний» вагою 90 г. кожна, вартістю 18,96 грн. за одну, на загальну суму 39,92 грн., 2 плитки шоколаду торгової марки «Авторський класичний» вагою 85 г. кожна, вартістю 17,39 грн. за одну, на загальну суму 34,78 грн., 2 плитки шоколаду торгової марки «Рошен екстра чорний з цілими лісовими горіхами» вагою 90 г. кожна, вартістю 26,09 грн. за одну, на загальну суму 52,18 грн., 1 плитку шоколаду торгової марки «Чайка» вагою 90 г., вартістю 16,08 грн., 3 плитки шоколаду торгової марки «Мілка цілий горіх» вагою 90 г. кожна, вартістю 31,99 грн. за одну, на загальну суму 95,97 грн., ковбасу торгової марки «с/к Папероні в/г Глобіно», вагою 250 г., вартістю 47 грн. Викраденими продуктами харчування ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 , спричинила ТОВ «Пакко Холдинг» матеріальної шкоди на загальну суму 348,71 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 03.02.2017 року, близько 17 год. 25 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні того ж магазину-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг» умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з полиць магазину, таємно викрала: 1 пляшку вершків торгової марки «Бурьонка 10%» ємністю 500 г., вартістю 23,14 грн., 7 плиток шоколаду торгової марки «Міленіум - голд чорний горіх» вагою 100 г. кожна, вартістю 24,78 грн. за одну, на загальну суму 174,09 грн., 5 плиток шоколаду торгової марки «Мілка - полуниця» вагою 90 г. кожна, вартістю 23,97 грн. за одну, на загальну суму 119,85 грн., 4 плитки шоколаду торгової марки «Фаворит - брют оранг екстра чорний 74% » вагою 100 г. кожна, вартістю 23,97 грн. за одну, на загальну суму 95,88 грн., 2 плитки шоколаду торгової марки «Мілка - цілий горіх» вагою 90 г. кожна, вартістю 31,99 грн. за одну, на загальну суму 63,98 грн., 2 плитки шоколаду торгової марки «Любімов - молочний горіх ізюм» вагою 85 г. кожна, вартістю 17,34 грн. за одну, на загальну суму 34,68 грн. Викраденими продуктами харчування ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила ТОВ «Пакко Холдинг» матеріальної шкоди на загальну суму 511,62 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 23.02.2017 року близько 12 год. 25 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг» умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з полиць магазину, таємно викрала: 1 пляшку розчину торгової марки «BRUМІ» ВВітамін какао-напій» ємністю 350 г., вартістю 77,38 грн., 3 плитки шоколаду торгової марки «Міленіум - голд чорний горіх» вагою 100 г. кожна, вартістю 24,87 грн. за одну, на загальну суму 74,61 грн., 4 плитки шоколаду торгової марки «Міленіум - голд молочний горіх» вагою 100 г. кожна, вартістю 24,87 грн. за одну, на загальну суму 99,48 грн., 3 плитки шоколаду торгової марки «Рошен - екстра чорний» вагою 90 г. кожна, вартістю 18,96 грн. за одну, на загальну суму 75,84 грн., а всього продуктів харчування на суму 327,31 грн., та в подальшому намагалась вийти з даного приміщення не розрахувавшись за товар, тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин що не залежали від її волі, оскільки останню було затримано поблизу виходу з магазину працівниками охорони.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила ТОВ «Пакко Холдинг» матеріальної шкоди на загальну суму 327,31 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала та надала покази, що дійсно 23.02.2017 року перебувала в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг» де на полицях помітила продукти харчування, які вирішила викрасти. Які саме продукти та в якій кількості не знає оскільки не пам`ятає та не рахувала. З викраденим товаром не розрахувавшись пройшла через кассу та направилась до виходу з магазину, однак її було затримано поблизу виходу з магазину працівниками охорони. За попередні випадки викрадення продуктів з цього ж магазину обвинувачена пояснила, що нічого не пам`ятає, але визнає, що вони мали місце саме так, як про це зазначено в обвинувальному акті. Також, обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що всі збитки відшкодувала в повному обсязі, у вчиненому щиро кається.

Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях доводиться показами представника потерпілого та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 по всіх епізодах вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів дав покази, що проведеною ревізією у магазині-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг» було встановлено недостачу деяких продуктів харчування, зокрема, шоколаду. 23.02.2017 року переглядаючи відеозаписи з камер відеоспостереження було встановлено як невідома на той час особа здійснювала крадіжку продуктів з полиць магазину. Після виклику працівників поліції було встановлено, що це ОСОБА_4 . Переглядом відеозаписів з камер відеоспостереження було встановлено, що ця ж особа вчинила крадіжки продуктів також 03.02.2017 року та 26.11.2016 року. Представник потерпілого зазначив, що всі матеріальні збитки обвинуваченою відшкодовано, будь-яких претензій до неї не має. Щодо визначення міри покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду та просив суворо не карати.

По епізоду вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, у магазині-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг», який мав місце 26.11.2016 року:

- у судовому засіданні досліджено протокол огляду речового доказу від 27.02.2017 року відповідно до якого оглянуто оптичний диск для лазерних систем зчитування, формату CD-R, 700 МВ/Video80 min, марки «Videx Mamba» з написом «26.11.2016 «Пакко». В протоколі зазначено, що при показнику часу 12:03:59 год. в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» ОСОБА_4 ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу ковбасу. В подальшому, о 12:48:55 год. ОСОБА_4 ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу плитки шоколаду. Після цього на касі остання розраховується за мінеральну воду та в подальшому залишає приміщення магазину.

т.1 а.кп.59

На ілюстративній таблиці до протоколу огляду речового доказу від 27.02.2017 року зображено як обвинувачена ОСОБА_4 о 11 год. 03 хв. 26.11.2016 року у приміщенні магазину ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу продукти харчування.

т.1 а.кп.60

По епізоду вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, у магазині-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг», який мав місце 03.02.2017 року:

- у судовому засіданні досліджено протокол огляду речового доказу від 27.02.2017 року відповідно до якого оглянуто оптичний диск для лазерних систем зчитування, формату CD-R, 700 МВ/Video80 min, марки «Videx Mamba» з написом «03.02.2017 «Пакко». В протоколі зазначено, що при показнику часу 17:22:51 год. в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» ОСОБА_4 бере з прилавку плитку шоколаду, який поклала до корзини, о 17:22:51 год. знову бере з прилавку плитку шоколаду та кладе до корзини. При показнику часу 17:24:16 год. ОСОБА_4 ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу плитки шоколаду, а о 17:30:16 год. ховає до кишені одну пляшку вершків. Після цього при показнику часу 17:32:45 год. на касі остання розраховується за яблука та лоток з яйцями, та в подальшому залишає приміщення магазину.

т.1 а.кп.40

На ілюстративній таблиці до протоколу огляду речового доказу від 27.02.2017 року зображено як обвинувачена ОСОБА_4 о 17 год. 24 хв. 03.02.2017 року у приміщенні магазину ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу плитки шоколаду та одну пляшку вершків.

т.1 а.кп.42

По епізоду вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, у магазині-гуртівні «Пакко» №4710 ТОВ «ПАККО Холдинг», який мав місце 23.02.2017 року:

- в судовому засіданні досліджено протокол огляду речового доказу від 27.02.2017 року відповідно до якого оглянуто оптичний диск для лазерних систем зчитування, формату CD-R, 700 МВ/Video80 min, марки «Videx Mamba» з написом «23.02.2017 «Пакко». В протоколі зазначено, що при показнику часу 12:25:47 год. в приміщенні магазину-гуртівні «Пакко» ОСОБА_4 ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу плитки шоколаду. В подальшому, о 12:27:13 ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу банку з жовтою верхньою кришкою. Після цього о 12:29:23 на касі розраховується за рулети.

т.1 а.кп.20

На ілюстративній таблиці до протоколу огляду речового доказу від 27.02.2017 року зображено як обвинувачена ОСОБА_4 о 12 год. 25 хв. 23.02.2017 року у приміщенні магазину ховає у внутрішню кишеню верхнього одягу плитки шоколаду та банку з жовтою верхньою кришкою.

т.1 а.кп.21

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила, що на досліджених в судовому засіданні ілюстративних таблицях до протоколів огляду речових доказів від 27.02.2017 року зображена саме вона.

Згідно довідки, наданої ТОВ «ПАККО Холдинг», вартість викрадених 23.02.2017 року продуктів харчування становить 327,31 грн.

т.1 а.кп.9

Згідно довідки, наданої ТОВ «ПАККО Холдинг», вартість викрадених 03.02.2017 року продуктів харчування становить 511,62 грн.

т.1 а.кп.32

Згідно довідки, наданої ТОВ «ПАККО Холдинг», вартість викрадених 26.11.2016 року продуктів харчування становить 348,71 грн.

т.1 а.кп.51

Відповідно до ч.1 ст.33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами статті Особливої частини цього Кодексу, за кожен із яких її не було засуджено.

У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті ) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_4 вчинила два тотожних злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України та один злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, а тому суд вважає правильним кваліфікувати її дії за ч.2 ст.185 КК України за всіма епізодами крадіжок кваліфікуючою ознакою яких є повторність, а також за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини однієї статті кримінального закону і повторної кваліфікації не потребують, що повністю узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у п.20 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України. Тому, за кожен із епізодів крадіжок не може бути призначено і окреме покарання.

На підставі викладеного, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у таємному виркаденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, а також у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а саме: ступінь тяжкості вчинених злочинів згідно ст.12 КК України, особу винної, її характеризуючі дані (т.1 а.кп.61-68), визнання вини обвинуваченою, думку представника потерпілого, відшкодування завданої злочинами шкоди.

Також суд враховує, що згідно з вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.04.2017 року, копію якого надано прокурором в судовому засідання, обвинувачена ОСОБА_4 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

ОСОБА_4 являється пенсіонеркою за віком з 13.03.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_1 , виданим 26.07.2011 року виконавчим комітетом Яснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №13 (т.1 а.кп.68).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства, застосувавши до неї правила ст.75 КК України, оскільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначених цим вироком та вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.04.2017 року, який набрав законної сили 18.05.2017 року, у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченої, обставинам справи.

Аналізуючи можливість задовольнити заяву сторони захисту про застосування щодо обвинуваченої закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 квітня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 досягла пенсійного віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.кп.68).

Водночас, судом встановлено обмеження щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, які передбачені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Так, відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається із довідки про звільнення серії ОДС №09794, ОСОБА_4 згідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2014 року була звільнена від відбування покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду від 22.07.2013 року у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році» (т.1 а.кп.66).

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 не поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона не підлягає звільненню від відбування покарання.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання про долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком у три роки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що призначене за попереднім вироком Малинського районного суду Житомирської області від 18.04.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком у три роки, якщо вона протягом цього періоду не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання чинності даним вироком.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази у справі: оптичний диск із відеозаписом з позначкою 03.02.2017 «Пакко», оптичний диск із відеозаписом з позначкою 23.02.2017 «Пакко», оптичний диск із відеозаписом з позначкою 26.11.2017 «Пакко» - зберігати при метаріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1