Провадження № 322/1013/17
Справа № 1-кс/322/413/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року смт. Новомиколаївка
Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
скаргу захисника ОСОБА_4 на дії слідчого,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою незаконного виготовлення, зберігання, придбання, перевезення та збут підробленої національної валюти України, у вигляді банкнот, умисно, з корисних мотивів, а ОСОБА_8 , крім того, повторно, з невстановленого періоду часу по 30 вересня 2017 року, в квартирі АДРЕСА_2 , що належить матері ОСОБА_6 ОСОБА_10 , за допомогою технічних засобів у вигляді комп`ютерної та розмножувально-копіювальної техніки з повно-кольоровим відтворенням зображень, не за технологією підприємства, що здійснює випуск національної валюти України, виготовляли грошові знаки у вигляді банкнот номіналом по 500 гривень, які за формою, розміром, кольором й іншими основними реквізитами подібні справжнім грошовим знакам, що перебувають в обігу, та зберігали їх з метою збуту.

29 вересня 2017 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вирішили збути підроблену національну валюту України у вигляді банкнот, купюрами по 500 гривень, у кількості 37 штук. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 , на автомобілі CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , в якому, у якості пасажира, перебувала ОСОБА_12 , близько 15 години 00 хвилин прибули до смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, де, на території автобусної станції, розташованої по АДРЕСА_3 , під приводом придбання овочів у ОСОБА_13 , намагалися збути останньому купюру, номіналом 500 гривень, серії НВ № 6801361, яка не відповідає зразкам грошових знаків, що перебувають в офіційному обігу на території України та виготовлена із застосуванням технічного засобу з повнокольоровим відтворенням зображень не підприємством, що здійснює випуск національної валюти України, однак не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки банкнота викликала у ОСОБА_13 сумнів у справжності, в наслідок чого останній відмовитися приймати її як розрахунок за товар.

За даним фактом 29 вересня 2017 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України.

30 вересня 2017 року, у період часу з 21 години 30 хвилин по 02 годину 03 хвилин 01 жовтня 2017 року, у квартирі АДРЕСА_2 , було проведено обшук, під час якого у кишені ОСОБА_8 , який перебував у вказаній квартирі, було виявлено та вилучено дві підроблені купюри номіналом по 500 гривень, серії та номера ВЛ № 4220118 та НВ 6801361, які повністю співпадають з номерами та серіями купюр, вилученими під час обшуку 29 вересня 2017 року автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його пасажирів.

В клопотанні слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на те, що останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, на строк до 10 років з конфіскацією майна, підозрюваний був неодноразово засуджений за вчинення тяжких злочинів, зокрема за вчинення аналогічного злочину, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, 30 березня 2017 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково, на не відбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 15 днів, однак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Підозрюваний ніде не працює, не має законних шляхів заробітку, перебуваючи на свободі буде шукати будь-яку можливість збагатитися протизаконним шляхом, та вчинить ще ряд умисних тяжких злочинів. Факт неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 199 КК України, свідчить про те, що цей злочин став засобом існування підозрюваного, чи не єдиним джерелом його існування. У зв`язку з вказаним, на думку слідчого, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання від захисника ОСОБА_4 надійшла скарга, в якій останній зазначає, що підозрюваного ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину лише 01 жовтня 2017 року, тобто через два дні після вчинення інкримінованого йому злочину, що являється порушенням вимог ст. 208 КПК України. У зв`язку з вищевказаним захисник просив визнати факт незаконного утримання та тримання особи відповідно до положень ст. 208 КПК України та негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 скаргу захисника підтримав.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення скарги, та пояснили, що 29 вересня 2017 року, коли відомості про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, були відсутні підстави для затримання останнього, оскільки на той час не було зібрано достатньо доказів, які вказували на причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину. Лише 01 жовтня 2017 року, після проведення ряду слідчих дій, за результатами яких було отримано відповідні докази, було прийнято рішення про затримання ОСОБА_6 .

Вислухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, а також вивчивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя доходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідності її задоволення.

Частиною 1 ст. 207 КПК України встановлено, що ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 вересня 2017 року за № 0000409 за ознаками ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199 КК України.
01 жовтня 2017 року, о 18 годині 31 хвилина, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_6 було затримано на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Разом з тим, п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Під час розгляду скарги було встановлено, що ОСОБА_6 під час вчинення злочину або замаху на його вчинення не заставали (п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України). Також затримання особи через два дні після замаху на вчинення злочину, не може вважатися здійснене безпосередньо після вчинення злочину (п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України).
Таким чином слідчий суддя доходить до висновку про порушення слідчим, під час затримання ОСОБА_6 , вимог ст. 208 КПК України.
Частинами 1, 3 ст. 206 КПК України встановлено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Тому скарга захисника ОСОБА_14 на дії слідчого є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 206, 208 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1