Справа №127/7024/18
Провадження №1-кс/127/3430/18
23 квітня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2017 між міським комунальним підприємством «Енергоресурс» в особі ОСОБА_6 та ПП «ТУР» в особі ОСОБА_7 , за результатами проведення тендерної процедури, укладено договір підряду №1,предметом якого являється виконання робіт по «Реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» у місті Жмеринка по вул. Київська,15, вартістю 14 447 тис. гривень.
Згідно п. п. 4.1, 4.4. умов вказаного договору, контроль, обсяги, хід та якість виконання робіт покладено на замовника будівництва, тобто МКП «Енергоресурс», у тому числі щодо строків їх виконання.
Так, у ході проведення реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» у місті Жмеринка по вул. Київська,15, директор МКП «Енергоресурс» ОСОБА_6 ,, його заступник ОСОБА_4 та старший майстер вказаного комунального підприємства ОСОБА_8 , здійснюючи контроль за ходом виконання робіт по реконструкції вказаного об`єкта, шляхом відмови у підписанні актів прийому-передачі виконаних робіт, використовуючи службове становище, створили умови та схилили керівника підрядної організації ПП «ТУР» ОСОБА_7 для отримання від нього неправомірної вигоди за наступних обставин.
Зокрема, 23.03.2018 в період часу з 12.00 год. до 13.00 год. старший майстер МКП «Енергоресурс» ОСОБА_8 , знаходячись у м. Жмеринка, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно отримав неправомірну вигоду в розмірі 30 тис. грн. від керівника ПП «ТУР» ОСОБА_7 за підписання актів виконаних робіт, частину з яких у сумі 25 тис. грн. у подальшому, цього ж дня, умисно, за попередньою змовою, передав заступнику МКП «Енергоресурс» ОСОБА_4 . Іншу частину неправомірної вигоди у сумі 5 тис. грн. ОСОБА_8 залишив собі згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Далі, 24.03.2018 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , у розпорядженні якого знаходилися кошти, отримані ОСОБА_8 від керівника ПП «ТУР» ОСОБА_7 в сумі 25 тис. грн., прибув до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, умисно, незаконно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , тобто групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, отримав через ОСОБА_4 частину неправомірної вигоди в розмірі 15 тис. грн., передану керівником ПП «ТУР» ОСОБА_7 за підписання документів щодо реконструкції спортивно-оздоровчого закладу «Юність» та оплати відповідних робіт.
Крім цього, 24.03.2018 в період часу з 11.30 год. до 12.30 год. заступник МКП «Енергоресурс» ОСОБА_4 , знаходячись у м. Жмеринка, умисно, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, з метою особистого збагачення, незаконно отримав неправомірну вигоду в розмірі 6 тис. грн. від ФОП ОСОБА_9 за підписання з останнім актів виконаних робіт щодо ремонту теплового лічильника.
У подальшому, 24.03.2018 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , у розпорядженні якого знаходилися кошти, отримані ним від ФОП ОСОБА_9 в сумі 6 тис. грн., прибув до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, умисно, незаконно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, отримав через ОСОБА_4 частину неправомірної вигоди в розмірі 3500 грн., передану ФОП ОСОБА_9 за підписання з останнім актів виконаних робіт щодо ремонту теплового лічильника.
25.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_4 є власником автомобіля «Mitsubishi Lancer» (державний номерний знак: НОМЕР_2 ; номер кузова: НОМЕР_3 ; 2008 року випуску).
З метою забезпечення можливої конфіскації майна слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, мотивуючи тим, що вказане у клопотанні майно підозрюваному ОСОБА_4 не належить.
Дослідивши матеріали клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна у кримінальному проваджені, на час розгляду клопотання не належить підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий судді приходить до висновку що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 167-169, 170-172 КПК України, суд,-
В задоволені клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя:/підпис/
Суддя / ОСОБА_1 /
Секретар / ОСОБА_2 /