ЄУН211/4934/17
Провадження №1-кп/193/14/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
16 березня 2018 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001029, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 7 червня 2017 року, по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 10.06.1996 Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ст. 140 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;
2) 16.12.1996 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ за ст.ст. 140 ч.2, 43 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Приєднано невідбутий строк частково 1 місяць за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.1996, до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Звільнений 08.08.1997 Бережанським районним судом згідно ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997 року;
3) 14.05.1998 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ за ст. 140 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із конфіскацією майна. Звільнений 14.11.2001 по відбуттю строку покарання;
4) 18.04.2006 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 16.02.2007 по відбуттю строку покарання;
5) 25.01.2008 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки;
6) 10.06.2008 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Петриківського районного суду від 25.01.2008, до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 17.01.2012 звільнений по відбуттю строку покарання;
7) 18.10.2012 Ленінським районний судом м. Дніпропетровськ за ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 263 ч.1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 6 місяців. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 22.01.2013 вирок змінено: рахувати засудженим за ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 263 ч.2, 70 ч. 1 КК України, в іншій частині вироку без змін;
8) 22.02.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України дане покарання поглинути покаранням за вироком Ленінського районного суду від 18.10.2012 - до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
9) 26.03.2013 Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ за ст.185 ч.2 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. На підставі ст. 70 ч.4 КК України дане покарання поглинути покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду від 22.03.2013 до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
10) 10.04.2013 Заводським районним судом Дніпродзержинськ за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строк 4 роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Кіровського районного суду від 26.03.2013 - до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
11) 21.06.2013 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 190 ч.2 КК України позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.70 ч.4 КК України дане покарання поглинуте покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 10.04.2013 - до 4 років місяців позбавлення волі. Звільнений 07.03.2016 по відбуттю строку покарання;
12) 29.11.2016 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.2 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
13) 23.01.2018 Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 29.11.2016 та остаточно призначено покараня у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи непогашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, під час іспитового строку, на шлях виправлення не став, необхідних висновків не зробив та знову вчинив нові корисливі злочини, при слідучих обставинах:
Так, обвинувачений ОСОБА_5 07.06.2017 приблизно о 01 годині 30 хвилин, маючи злочинний умисел направлений на незаконне особисте збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, підійшов до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , де побачив в однієї з квартир зазначеного будинку залишену кватирку дерев`яного вікна у відчиненому стані.
Після чого, ОСОБА_5 діючи повторно, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю контролю з боку свідків та очевидців, таким чином будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, через кватирку дерев`яного вікна, яке розташовано на першому поверсі зазначеного будинку незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, яке належало гр. ОСОБА_6 , а саме: ноутбук марки «АСЕREхtensa ЕХ-2519-С9SF», чорного кольору вартістю 6419,40 гривень, мобільний телефон «Місrosoft Lumia 535» чорного кольору вартістю 1450,00 гривень, ноутбук «Асеraspire 5315» чорно-сірого кольору вартістю 2839,80 гривень, каблучку з дорогоцінного металу срібло, виріб 925 проби, розмір 16, вагою 0,93 гр., без камінців вартістю 82,86 гривень, каблучку з дорогоцінного металу срібло, з камінцем «Улексід», виріб 925 проби, розмір 16,5, вага срібла - 3,5 гр., чорного кольору вагою 1 гр., вартістю 311,85 гривень, чайну ложку з дорогоцінного металу срібло, виріб 875 проби, вагою 31,3 гр., довжиною 15 см. вартістю 481,39 гривень, сережки з дорогоцінного металу срібло, з камінцем «Агні» овальним за формою, виріб 925 проби, вага срібла 7,71 гр., вага камінця 2 гр., вартістю 686,96 гривень, підвіс з дорогоцінного металу срібло, виріб 925 проби у вигляді «Чорної кішки», вагою 2,95 гр., вартістю 262,85 гривень, сережки з дорогоцінного металу срібло, виріб 925 проби, у вигляді «Гілки», вагою 3 гр., без камінців вартістю 267,30 гривень, сережки з дорогоцінного металу срібло, виріб 925 проби, у вигляді «Півсфери», вагою 3,5 гр., без камінців вартістю 311,85 гривень та жіночу шкіряну сумку, чорного кольору шириною 25 см, висотою 27 см., вагою 500 грам, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3383 від 25.10.2017 не визначалась, оскільки відсутні дані щодо товарної характеристики виробу.
Надалі ОСОБА_5 маючи бажання у подальшому розпорядитись викраденим майном як своїм власним та використати кошти від продажу на свої особисті потреби, через вхідні двері покинув вказане приміщення квартири. Таким чином, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3383 від 25.10.2017 матеріальний збиток на загальну суму 13114,2 гривень.
Крім того, 20.07.2017 приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи злочинний умисел направлений на незаконне особисте збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна переслідуючи корисливу мету підійшов до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , де побачив в однієї з квартир зазначеного будинку залишене металопластикове вікно у відчиненому стані.
Далі, ОСОБА_5 діючи повторно, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю контролю з боку свідків та очевидців, таким чином будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз по газовій трубі, яка розміщена між 1-м та 2-м поверхами вказаного під`їзду до металопластикового вікна, яке розташовано на 2-му поверсі будинку АДРЕСА_5 , відчинив москітну сітку та проник через відчинене металопластикове вікно до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, яке належало гр. ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo А6010» червоного кольору, вартістю 2563,40 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа С5-03» чорного кольору вартістю 640,00 гривень та планшет марки «Impression impad 0313» чорно-сірого кольору, вартістю 816,67 гривень.
Надалі ОСОБА_5 маючи бажання у подальшому розпорядитись викраденим майном, як своїм власним та використати кошти від продажу на свої особисті потреби, покинув вказане приміщення квартири через вищезазначене вікно. Таким чином, обернув викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3383 від 25.10.2017 матеріальний збиток на загальну суму 4020,07 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Крадіжку вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становище, у скоєному щиро кається, просить суворо не карати, просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України, фактичні обставини справи не оспорює.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного, просив врахувати щире каяття та те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 згідно поданої заяви просить суд проводити розгляд кримінального провадження без його участі, зазначив, що майнова шкода відшкодована йому частково в сумі 670,00 грн. під час досудового розслідування шляхом повернення майна, цивільний позов заявляти не буде.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що 06.06.2017 вона повернулась з роботи приблизно о 17:30 годині. Зайшовши до квартири зачинила вхідні двері, які є дерев`яними, обладнані двома замками,один накладний, який зачинила, другий врізний - не зачиняла, через те, що його складно відчиняти. Приблизно о 22:30 годині вона лягла відпочивати. Прокинулася 07.06.2017 року об 06:30 годині та відразу звернула увагу на відсутність в кімнаті, де відпочивала, належного їй ноутбука. В подальшому при огляді квартири виявила відсутність ще одного ноутбука, мобільного телефону, срібних прикрас, які знаходились у шкатулці в серванті та шкіряної сумки. Зазначила, що металопластикове вікно знаходилося на провітрюванні, тобто у такому положенні, у якому вона його залишала. Будь-які пошкодження на ньому були відсутні. В кухонній кімнаті під час огляду дерев`яного вікна виявила пошкоджену москітну сітку зеленого кольору, яка на половину була відірвана від вікна. Також виявила, що вхідні двері чомусь знаходилися у відчиненому стані, хоча вона добре пам`ятала, що їх зачиняла, та зрозуміла, що в приміщенні квартири була стороння особа, яка здійснила крадіжку належних їй речей, після чого викликала поліцію. Щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КК України не заперечує. Крім того, потерпілою заявлено цивільний позов, де просила стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдані їй збитки у розмірі 13114,20 гривень (тринадцять тисяч сто чотирнадцять гривень 20 коп.), підтримала свій позов та просила задовольнити в повному обсязі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, та потерпілих, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 ..
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 в силу ст.67 КК України, суд враховує рецидив злочину.
При призначені покарання ОСОБА_5 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.
Відповідно до положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, та призначити покарання з урахуванням вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначивши остаточно покарання за сукупністю злочинів.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинувачений визнав цивільний позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 13114,20 грн.
Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
Суд вважає, що питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 65, 67, 70, ч.3 ст. 185 КК України, ст.ст.100, ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі.
Остаточне покарання призначити з зарахуванням вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 03 (трьох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 03 серпня 2017 року - з моменту затримання ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 13114,20 (тринадцять тисяч сто чотирнадцять гривень 20 коп.) грн..
Речові докази по кримінальному провадженню №0001029, а саме:
- речовий доказ №30/4.6/2699 від 23.10.2017 - один слід пальця руки, вилучений з місця пригоди, залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження ;
- речовий доказ №30/4.6/2652 від 24.10.2017 - два сліда пальців рук, вилучені з місця пригоди, залишені ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- речовий доказ - мобільний телефон марки «Нокіа С5-03» ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , залищити останньому.
Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення на залучення експерта для проведення судово-трасологічної експертизи №30/4.6/1524 від 16 червня 2017 року в сумі 989,60 гривень, судово-дактилоскопічної експертизи №30/4.6/2699 від 23 жовтня 2017 року в сумі 989,60 грн., трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 "дактилоскопічні дослідження" №30/4.6/1965 від 16 серпня 2017 року в сумі 865,90 грн., та трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 "дактилоскопічні дослідження" №30/4.6/2652 від 24 жовтня 2017 року в сумі 790,96 грн. покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 35,70,127,137).
Матеріали кримінального провадження № 0001029 від 07.06.2017 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №211/4934/17, провадження №1-кп/193/14/18.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.
На виконання ч.6 ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Софіївського районного
суду Дніпропетровської області ОСОБА_1