Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1166/15-к
Провадження №1-кп/523/657/17
І м е н е м У к р а ї н и
27.11.2017 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштованого, інваліда другої групи, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
ОСОБА_6 , в порушення вимог ст.ст.7-9,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи наприкінці вересня 2014 року біля Староконного ринку в м. Одесі, придбав для особистого вживання у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, перевіз його на громадському транспорті до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без мети збуту до 23 години 45 хвилин 15 жовтня 2014 року часу вилучення співробітниками міліції, загальною масою канабісу у висушеному стані 46,23 г, загальною масою смоли канабісу 0,604 г, що перевищувало їх невеликі розміри, визначені таблицею №1 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав в повному обсязі і пояснив, що з січня 2014 року з метою знеболення хвороби суглобів він вживав шляхом куріння наркотичні засоби, які періодично купував біля Староконного ринку у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_7 . За 2-3 дні до обшуку той запропонував викупити увесь залишок канабісу, на що він погодився, після чого перевіз його на громадському транспорті до місця власного проживання, де для зручності став зберігати в численних поліетиленових пакетиках, продовжуючи двічі на день вживати, без мети збуту.
Під час обшуку співробітники міліції вилучили в його помешканні наркотичні засоби, металевий подріблювач, за допомогою якого він розтирав канабіс та тютюн, електронні ваги, чашку від коктейлів, а також пластикову пляшку, які він використовував для особистого вживання наркотичних засобів. При цьому оперативні працівники міліції стали вимагати у нього гроші за оформлення матеріалів справи за менш тяжкою ст.309 КК України, на відміну від ст.307 цього ж кодексу. Коли ж він не погодився платити гроші, то через півтора місяці дізнався про складене стосовно нього повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Окрім визнавальних показань вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується наступною сукупністю досліджених доказів.
На той час оперуповноважені БНОН Приморського районного відділу міліції м. Одеси свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожний окремо, в суді показали, що особисто брали участь в проведенні санкціонованого слідчим суддею обшуку за місцем проживання обвинуваченого, в ході проведення якого було виявлено значну кількість поліетиленових пакетів з канабісом, подріблювач, ваги та пристрій з пляшки для куріння. Свідки категорично заперечили висунення будь-яких неправомірних вимог обвинуваченому.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 8 жовтня 2014 року слідчому ОСОБА_10 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів та курильних сумішей, які вилучені законом з обігу.
Відсутність зазначення в протоколі обшуку про участь в цій слідчій дії щонайменше оперуповноважених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є недоліком даного документу, але не достатнім для визнання цього доказу недопустимим.
Відповідно до висновку експерта №204 від 7 листопада 2014 року вилучені в помешканні ОСОБА_6 : речовина рослинного походження у 30 поліетиленових пакетиках та паперовому згортку є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабісом, сумарною масою у висушеному стані 45,89 г.; металевий подрібнювач містить аналогічний засіб, масою у висушеному стані 0,34 г. та смолу канабісу, загальною масою 0,604 г.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання та зберігання, з метою збуту, особливо небезпечних наркотичних засобів, що фактично обґрунтовано вищезазначеними доказами.
Суд не погоджується з даною кваліфікацією з наступних підстав.
Обвинувачений під час судового розгляду послідовно заперечував мету збуту вилучених у нього наркотичних засобів. Жодного доказу на можливе здійснення ним такого збуту прокурором в суді не представлено.
Ухвалою суду від 9 жовтня 2017 року прокурора Одеської області було проінформовано про отримані від обвинуваченого показання в частині можливого неправомірного вимагання у ОСОБА_6 грошей оперативними співробітниками міліції. До часу ухвалення остаточного судового рішення в даному провадженні прокурором не представлено в суд жодного процесуального рішення, яким би було спростовано такі показання обвинуваченого.
Отримані ж безпосередньо в суді показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в яких останні заперечили викладені обставини, є недостатніми для такого спростування, оскільки ці свідки є прямо заінтересованими особами.
І навпаки, факт повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, лише 24 листопада 2014 року узгоджується з висунутою ним версією про можливе неправомірне очікування правоохоронцями від нього грошей, відмова у чому стала приводом для такої кваліфікації вчинених ОСОБА_6 діянь.
Загальний розмір вилучених у ОСОБА_6 наркотичних засобів не становить великого або особливо великого розміру, визначених таблицею №1 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188.
Сам ОСОБА_6 виявився особою, що вживала наркотичні засоби, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою медичного центру «Доктор Благо Плюс» №30/10 від 30 жовтня 2014 року. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоідів, синдром залежності, стан відміни.
Відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , перебуваючи наприкінці вересня 2014 року біля Староконного ринку в м. Одесі, незаконно придбав для особистого вживання у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, перевіз його на громадському транспорті до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без мети збуту до 23 години 45 хвилин 15 жовтня 2014 року часу вилучення співробітниками міліції, загальною масою канабісу у висушеному стані 46,23 г, загальною масою смоли канабісу 0,604 г, що перевищувало їх невеликі розміри, визначені таблицею №1 наказу МОЗ України від 1 серпня 2000 року №188.
Відповідно до положень ч.3 ст.337 КПК України суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, виходить за межі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та змінює правову кваліфікацію злочину на іншу, що покращує становище останнього.
Суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, у зв`язку із чим, перекваліфіковує вчинені ним дії з ч.2 ст.307 на ч.1 ст.309 КК України.
Заявлені органом досудового слідства до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на суму 1229,8 грн., пов`язані з проведенням в справі експертизи наркотичних засобів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання суд визнає щире каяття ОСОБА_6 в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на його утриманні малолітньої дитини, показання обвинуваченого про його працевлаштування, наявність довічного статусу інваліда другої групи, а також факт припинення вживання наркотичних засобів, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 слід застосувати такий вид покарання, як позбавлення волі на мінімально встановлений законом строк.
Водночас, у відповідності з пунктами «в» і «г» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, засуджені за злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, якщо на день набрання чинності цього Закону вони не позбавлені батьківських прав і мають дітей, яким не виповнилось 18 років, або ж в установленому порядку визнані інвалідами другої групи.
Цей закон набрав чинності 07 вересня 2017 року, в зв`язку із чим, вчинені ОСОБА_6 діяння за часом підпадають під його дію.
Оскільки санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до злочинів середньої тяжкості з умисною формою вини.
Виходячи із наданих в судовому засіданні свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки ОСОБА_11 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 та довідки МСЕК серії МСЕ №037540 від 9 червня 2004 року, вбачається, що обвинувачений є особою, яка станом на 07 вересня 2017 року мала власну малолітню дитину, а також в установленому порядку визнана інвалідом другої групи.
На момент розгляду справи в суді будь-яких даних про позбавлення обвинуваченого батьківських прав, статусу інваліда другої групи або наявність інших обставин, передбачених ст.9 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.
Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_6 заявив в суді усно.
При таких обставинах, відповідно до положень ст.44 КК України, пункту 2 ч. 4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Долю вилучених у ОСОБА_6 наркотичних засобів, предметів та грошей слід вирішити за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_6 , на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пунктів «в» і «г» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування зазначеного покарання внаслідок амністії.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на суму 1229 (одну тисячу двісті двадцять дев`ять) грн. 80 коп.
Після набрання вироком законної сили вилучені під час обшуку:
- наркотичні засоби, металевий подрібнювач, паперовий згорток, частину пластикової пляшки з ковпачком з фольги, полімерний стакан знищити встановленим порядком;
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий

ОСОБА_1