Справа № 500/438/18
Провадження № 1-в/500/30/18
УХВАЛА

01 лютого 2018 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

засуджений ОСОБА_4

представник ІУВП (№22) ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення з-під варти,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2017р. ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, та запобіжний захід йому залишено без змін до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

З 08.12.2017р. ОСОБА_4 рахується за Апеляційним судом в Одеській області, справа призначена до розгляду на 13.02.2018р.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його з-під варти, мотивуючи тим, що згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2017р., строк відбування покарання йому обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто 08.08.2016, також зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення. А саме строк тримання під вартою як запобіжний захід з 14.09.2015р. по 27.10.2015р. та з 08.08.2016р. до набрання вироком законної сили включно. Виходячи з відношення одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України, отже строк покарання, яке йому призначено Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, сплив ще 09 січня 2018 року. Обставин для його подальшого утримання під вартою немає.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити, звільнивши його з-під варти з Ізмаїльської установи виконання покарань (№22), пояснивши, що 09 січня 2018 року строк покарання, призначений вироком Білгород-Дністровського районного суду, закінчився, скаргу на вирок суду подавав він, але 15.01.2018р. відмовився від поданої скарги.

Представник ІУВП (№22) ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що справа знаходиться на розгляді Апеляційного суду за скаргою обвинуваченого, хоча строк покарання, призначеного за вироком суду закінчився 09 січня 2018 року.

Прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що ОСОБА_4 засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі, строк відбування покарання обчислюється з 08.08.2016р., та відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, рішенням суду йому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 14.09.2015р. по жовтень 2015 року, та з 08.08.2016р. до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 листопада 2017р. року не набрав законної сили, на нього була подана апеляційна скарга, та рішення Апеляційним судом Одеської області не винесене, призначено до розгляду на 13 лютого 2018 року о 10:00 годин. У резолютивній частині вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2017р. вказано, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу про заявлене клопотання, враховуючи те, що вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2017р. не набрав законної сили, на нього подана апеляційна скарга, та рішення Апеляційним судом Одеської області не винесене, призначено до розгляду на 13 лютого 2018 року о 10:00 годин, дійшов висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки з урахуванням строку покарання у вигляді 3 років 1 місяця за вироком суду від 01.11.2017р. та положень ч.5 ст. 72 КК України, строк призначеного покарання закінчився 09 січня 2018 року, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити з Ізмаїльської установи виконання покарань (№22).

Керуючись ст. ст. 206, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про звільнення з-під варти - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 з Ізмаїльської установи виконання покарань (№22).

Ухвала суду в частині звільнення ОСОБА_4 з Ізмаїльської установи виконання покарань (№22) підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом 7-ми діб з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1