Дата документу Справа № 336/371/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/135/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/371/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0000195, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2018 року, якою

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 години до 06-00 години, з покладенням відповідних обов`язків, строком до 20.03.2018 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначила, що ні слідчим у клопотанні, ні стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведені жодні докази, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_7 буде ухилятись від слідства та суду, впливатиме на потерпілого, свідків, продовжить злочинну діяльність та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Слідчий суддя дійшла висновку, що посилання слідчого на тяжкість покарання та наявність судимостей не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, мешкає з батьками, слідчий суддя вважала за можливе обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що слідчий суддя не надав оцінки доказам сторони обвинувачення при розгляді клопотання. Не враховано тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не враховано особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, не працює, відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Прокурор вважає, що вказані обставини доводять наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Апелянт вказує, що застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а для належного забезпечення даного кримінального провадження необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, який підтримв апеляційну скаргу процесуального прокурора; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги процесуального прокурора; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.ст.110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя в порушення вимог вказаної норми взагалі перевірила обставини щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення і не вмотивувала належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінила обставини, на які послалася слідчий у клопотанні, та документи, додані до клопотання, у їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке законом віднесено до категорії особливо тяжких.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, колегія суддів враховує: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Підчас розгляду клопотання слідчого колегія встановила, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який йому інкримінується, є обґрунтованою.

Так практикою ЄСПЛ у справі «Екле проти Німеччини», визначено, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особі компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».

Для визначення обґрунтованої підозри закон вимагає наявності обставин, що правопорушення, у якому підозрюється затриманий, повинно бути закріплено у кримінальному законі, та наявності фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин, колегія суддів оцінила надані стороною обвинувачення докази на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, враховуючи відомості, що містяться в матеріалах провадження, а саме що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий за вчинення злочинів із застосуванням насильства, з боку різних сусідів характеризується з різного боку (як з позитивного так і з негативного боку), згідно з характеристикою заступника начальника Шеваченківського ВП ОСОБА_7 характеризується з негативного боку, оскільки тричі допустив адміністративні правопорушення за ст.124, ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.

Такими ризиками є те, що підозрюваний ОСОБА_7 передбачаючи тяжкість вчиненого злочину, в якому він підозрюється, та можливого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги й те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами викладеними у клопотанні слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у тому числі погоджується з доводами апеляційної скарги, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21-00 години до 06-00 години, з покладенням відповідних обов`язків, строком до 20.03.2018 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.03.2018 року, без можливості внесення застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4