11-кп/775/265/2018(м)
264/690/18

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 309 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на шахті «Україна» прохідником, не одруженого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень в дохід держави, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
08.12.2017 року ОСОБА_7 , домовившись із своїм знайомим ОСОБА_8 щодо придбання «метадону» для особистого вживання в м. Маріуполі, прибув на автомобілі ВАЗ-2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_9 до м. Маріуполя, де приблизно о 14 годині того ж дня, знаходячись разом зі ОСОБА_8 біля магазину «АТБ» по вул. Маміна-Сибиряка в Кальміуському районі м. Маріуполя, умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичних засобів, незаконно придбали у невстановлених осіб наркотичний засіб «метадон» в порошкоподібному вигляді за 1000 грн. Після чого на вищезазначеному автомобілі перевезли його до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_9 за допомогою скляної пляшки, води та запальнички кустарним способом виготовили прозору безбарвну рідину метадон. В подальшому ОСОБА_8 з виготовленої суміші набрав в одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 куб. см, частину безбарвної рідини метадон, яку самостійно вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції. ОСОБА_7 наявним в нього одноразовим шприцом, об`ємом 5 куб.см, набрав залишок безбарвної рідини метадон, частину якого самостійно вжив шляхом внутрішньовенної ін`єкції, а залишок поклав на панель приладів автомобіля ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_1 , де став незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.
На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції не вказав, яке саме покарання призначено ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 1 КК України, зазначивши що призначено покарання у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн., тобто не вказав який вид покарання застосовується. Звертає увагу, що суд у мотивувальній частині вироку незаконно послався на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу. Просить вирок скасувати, постановити новий, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн., а також виключити посилання на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оспорюються.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо виключення з вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 року відносно ОСОБА_7 посилання на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу з огляду на наступне.
Статтею 62 Конституції України визначено принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так у рішенні по справі «Хужин та інші проти Росії» (Khuzhin and Others v. Russia) від 23 жовтня 2008 року, ЄСПЛ зазначає, що презумпція невинуватості є одним із елементів справедливого судового розгляду. Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, яка б відображала думку про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Всупереч вказаним вимогам закону суд першої інстанції в мотивувальній частині вказав на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозра ОСОБА_8 по зазначеному кримінальному провадженню взагалі не оголошувалась, тому суд безпідставно вказав у вироку прізвище особи, яка до кримінальної відповідальності взагалі не притягувалась, а також посилання на те, що вказана особа придбала та виготовила наркотичний засіб.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 року відносно ОСОБА_7 посилання на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу.
Щодо доводів апеляційної скарги про невизначення судом першої інстанції виду покарання, призначеного ним обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів зазначає, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.
Згідно ст. 51 КК України до осіб визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі види покарань: 1) штраф; 2) позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу; 3) позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 4) громадські роботи; 5) виправні роботи; 6) службові обмеження для військовослужбовців; 7) конфіскація майна; 8) арешт; 9) обмеження волі; 10) тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; 11) позбавлення волі на певний строк; 12) довічне позбавлення волі.
Суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не вказав яке саме покарання призначив ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вказавши лише розмір призначеного покарання.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваного вироку, зокрема, з його мотивувальної частини, вбачається, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті КК України, за якою його визнано винним, у вигляді штрафу, проте в резолютивній частині вироку не вказав вид призначеного покарання «штраф», а зазначив лише його розмір.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні в частині визначення виду призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку посилання на вчинення ОСОБА_8 придбання та виготовлення наркотичного засобу.

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.

Врешті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення.

Судді: