У х в а л а

12 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_8, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 7 травня 2013 року засудив ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, крім житла, та на підставі статті 71 КК призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк десять років три місяці з конфіскацією всього майна, крім житла.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 25 вересня 2013 року вирок районного суду залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 26 червня 2014 року рішення судів нижчих інстанцій залишив без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року щодо нього на підставі пунктів 1 і 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Засуджений вважає, що має місце неоднакове застосування норми кримінального закону, а саме, частини третьої статті 28, частини четвертої статті 187 КК та частини другої статті 28, частини четвертої статті 187 КК.

На обґрунтування неоднакового правозастосування до заяви додано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року.

На думку засудженого рішення касаційного суду щодо нього також не відповідає висновкам щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2015 року.

Заявник просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2016 року щодо нього в частині такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочинів за попередньою змовою у складі організованої злочинної групи, тобто частини третьої статті 28, частини четвертої статті 187 КК та направити справу на новий судовий розгляд. Також висловлює прохання прийняти рішення щодо інших засуджених.

Із наявних у Верховному Суді України матеріалів убачається, що постановою Верховного Суду України від 19 лютого 2015 року, прийнятою за результатами розгляду заяви захисника ОСОБА_9 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини першої статті 445 КПК, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувано, а справу направлено на новий касаційний розгляд.

Щодо заявника, а також інших засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у зазначеній постанові рішення не приймалося.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 1 вересня 2015 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2013 року щодо ОСОБА_2 скасував та направив справу на новий судовий розгляд.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 21 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнав винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 187, частиною другою статті 186, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 186 КК. На підставі статей 70, 71 КК призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк десять років десять місяці з конфіскацією всього майна, крім житла.

Заяву засудженого ОСОБА_1 перевірено на відповідність положенням чинного КПК, її подано з дотриманням вимог статті 448 КПК, у порядку, передбаченому статтею 449 КПК, та у строк, визначений частиною першою статті 447 КПК, її обґрунтованість перевірено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 450, 451 КПК,

у х в а л и л а:

Відкрити провадження за заявою засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року щодо нього Верховним Судом України.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_8