Справа № 128/129/17
ВИРОК
Іменем України
30 листопада 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької області, українця, громадянин України, із середньо- спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:15.09.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.1 ст. 186 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом 2 років іспитового строку та покладення обов`язків, передбачений п.2,3,4 ч.2, ст. 76 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, за вчинення умисного корисливого злочину за ч.1 ст. 186 КК України, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин у період випробування за таких обставин .
Реалізувавши до кінця свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна , обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму в 871 гривні 50 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , винним за ч. 2 ст. 185 КК України себе не визнав , тричі змінював свої покази, суду показав , що 18.10.2016 року приблизно 16.00 год., він поїхав до своєї цивільної жінки ОСОБА_7 яка проживає в с. Красне Вінницького району знайомитись з її родичами, так як вони мали зареєструвати шлюб. Оскільки запізнився на автобус , тому він їхав до неї попутними маршрутками. Вийшовши з автобусу, він йшов пішки по дорозі до с. Красне Вінницького району . Не дійшовши до с. Красне на дорозі, приблизно 10 метрів від проїжджої частини, він побачив велосипед (біля озера, до села залишалося приблизно 2 км), біля якого нікого не було. Він подумав, що хтось загубив даний велосипед і вирішив завести його до с. Красне, оскільки він запізнювався. Коли він підняв велосипед, то побачив, що на ньому злетіла цепка, він її поправив, трішки проїхався, але цепка злетіла знову. Тоді він вирішив залишити велосипед та пішки пішов до с. Красне. Зайшовши в с. Красне, він підійшов до двох незнайомих людей з мотоциклом, та попросив їх підвести його по села. Його підвезли. Прийшовши до цивільної дружини, її дід , ім`я та прізвища якого він не пам`ятає, повідомив , що вона вже поїхала до міста. Здзвонитись з дружиною по мобільному телефоні він не міг, так як у нього розрядилась батарея. Він пішов назад до чоловіка на мотоциклі та попросив, щоб він завіз його до траси, однак до траси він його не завіз, а завіз до місця де лежав раніше згаданий велосипед. Він зліз з мотоцикла і попрямував до траси пішком. Позаду нього їхало два автомобілі, в одному з яких був потерпілий з своїм родичом, які його посадили в автомобіль, завезли в сусіднє село та звинувачували в тому, що він був у їх селі та викрав велосипед. Вони тиснули на нього та вимагали, щоб він визнав свою вину. Пізніше вони викликали поліцію в с. Пултівці. Слідчі забрали його документи, тиснули на нього, щоб він визнавав вину. Вказав, що він заробляє достатньо і це не доречно красти велосипед такої простої марки. Вину визнає в тому, що він бачив даний велосипед, але не крав його, а хотів знайти хазяїна велосипеда. Також нікому не пропонував купити цей велосипед, вважає що його оговорюють.
В судовому засіданні 29.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що вину у вчиненні ч. 2 ст.185 КК України визнає , щиро кається , суду показав, що 18.10.2017 року, приблизно о 16.00 год., ідучи по дорозі до с. Красне Вінницького району на узбіччі, біля стовпа лежав велосипед, без нагляду. Поблизу не було жодної людини, щоб попросити велосипед , щоб ним швидше доїхати, так як він спішив до цивільної дружини (дівчини), яка чекала його з дитиною та сумками, щоб він допоміг їй. Він сів на даний велосипед, та проїхав 30-60 метрів на ньому і велосипед поламався. Він залишив велосипед на місці і пішов пішки до села. Свідка ОСОБА_8 він пам`ятає , але не пам`ятає, чи він пропонував даному свідку купити цей велосипед.
Суд розцінює дані покази обвинуваченого ОСОБА_5 , як не визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд вважає, що його вина повністю доведена зібраним по даному провадженню належними та допустимими доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також речовими доказами і документами .
Так, потерпілий ОСОБА_6 , суду показав, що 18.10.2016 року біля 16.00 год. до нього подзвонила його дружина ОСОБА_13 і повідомила , що в них вкрали велосипед чорного кольору марки «Либідь», жіночий. Також повідомила, що їх сусід бачив, як невідома особа ( не житель с. Пултівці) проходив по вул. Молодіжній с. Пултівці і попросив його підвезти до с. Красне Вінницького району. Він одразу поїхав в с. Красне шукати дану невідому особу, оскільки він можливо вкрав його велосипед. В с. Красне він почав розпитувати перехожих чи не бачили вони невідомого молодого чоловіка на велосипеді ніхто не бачив. Тоді він одразу поїхав в с. Лисянку (сусіднє село). Об*їхавши все с. Лисянка, він там нікого підозрілого не побачив. Коли він повертався додому, то на вулиці сусідка ОСОБА_12 пояснила, що бачила невідомого чоловіка, який ходив по вулиці і пив пиво. Тоді він одразу поїхав до сільського магазину, запитати чи був у них покупець невідомий чоловік. Біля магазину він зустрів свого брата ОСОБА_11 , який їхав в с. Красне, він розповів йому про крадіжку велосипеда, та попросив, щоб той йому зателефонував, якщо по дорозі побачить вищезазначеного чоловіка. Через декілька хвилин до нього зателефонував його брат та повідомив йому, що він знайшов велосипед біля озера, в кінці с. Пултівці, куди він поїхав . Там вже був ОСОБА_14 , який знайшов велосипед. Коли вони там троє стояли потерпілий, його брат та ОСОБА_14 , біля них проїхав мотоцикл, він помітив, що водій мотоцикла дивився на них, а пасажир -відвернув голову, що його насторожило. Пасажира на мотоциклі підвезли до греблі . Коли водій на мотоциклі повертався назад, він його зупинив і запитав, хто був його пасажиром, на що той він відповів, що він не знає того чоловіка, але який просто попросив його підвезти до траси. Наздогнавши невідомого чоловіка та запропонував його підвести до траси, на що той погодився. Він запитав його «Може на велосипеді поїдеш»? Почувши дану фразу ОСОБА_5 хотів втекти, але він йому не дав це зробити. Посадив до автомобіля та відвіз його до сусідки ОСОБА_12 , яка підтвердила, що це його вона бачила . Після він разом із ОСОБА_5 вони поїхали до сільської ради, куди він викликав працівників поліції, які приїхали через 15-20 хв, фотографували велосипед, та проводили слідчі дії. ОСОБА_5 свою вину в крадіжці велосипеда заперечував. На даний час претензій до ОСОБА_5 у нього не має, так як мати обвинуваченого компенсувала йому шкоду за поломане колесо на велосипеді.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила , що ОСОБА_15 раніше не знала, ОСОБА_6 її чоловік мій чоловік. 18.10.2016 року біля 16.00 , вона їхала велосипедом на город , поставила велосипед біля стовпчика, поки присіла почистила редьку , вертається , а велосипеду вже немає. Я спочатку подумала, що внучка взяла, але пізніше їй повідомили , що це вкрав велосипед ОСОБА_15 . Велосипед належить чоловіку, оскільки він його купував , а ним користується вона . Як знайшли велосипед не знає, оскільки цим займався чоловік.
Свідок ОСОБА_16 суду показав , що 18.10.2016 року в день , він їхав з села Пултовець на село Красне Вінницького району , біля ставка , це була середина цієї ґрунтової дорога, від ставка метрів 50-100 , стояв ОСОБА_15 , в куртці джинсовій, в головному уборі, велосипед був чорного кольору, металеві нікельовані на колесах шитки, жіночий велосипед, марку не пам`ятаю, зможе показати. Він впізнав цей велосипед, бо знаю що на ньому їздила жінка, прізвище ОСОБА_13 . ОСОБА_15 пропонував купити йому цей велосипед за 50 грн. На багажнику велосипеда була мотузка на задньому колесі, зелена мотузка, спочатку ОСОБА_15 просив помогти відремонтувати велосипед, а потім пропонував купити. Він відмовився , і поїхав до села, йому здалося , що ОСОБА_15 був напідпитку; інших пошкоджень на велосипеді він не бачив, я поїхав в ОСОБА_17 , а коли вже повертався назад цією самою дорогою десь годину, півтори, цього хлопця не було лише лежав велосипед.
Свідок ОСОБА_11 суду показав , що потерпілій є його братом. Восени 2016 року, приблизно о 17 годин він їхав з роботи на своєму автомобілі, зайшов в магазин, бачу їде брат ОСОБА_6 , який каже що в нього з жінки вкрали велосипед, каже що був у селі чужий мужчина. Він поїхав по дорозі, біля ставка побачив , що чоловік грузить на авто велосипед, каже, що цей велосипед крадений, він каже, що тут його знайшов. Подзвонив брату, який під`їхав , потім коли вони стояли проїхав мотоцикл МТМ, ззаду сидів хлопець, який на лавці підсудних, коли повертався назад мотоцикл, ми зупинили його і спитали, кого він підвозив, він сказав, що не знає, його попросили. Ми сіли в машину і поїхали за ОСОБА_15 посадили його в машину підвезли його до ОСОБА_12 , яка впізнала його , як хлопця який ходив вулицею . Потім привезли ОСОБА_15 до контори сільської ради , викликали міліцію.
Свідок ОСОБА_12 суду показав , що в жовтні 2016 року після обіду, по вулиці с. Пултівці Вінницького району пройшов якийсь хлопчина, вона подумала, що це місцевий , він був у капюшоні, але коли він її окликнув та спитав як пройти в с. Красне, вона зрозуміла , що це невідомий для неї хлопець. Після у вечорі брати ОСОБА_18 привезли ОСОБА_15 , і вона впізнала цього хлопця.
Свідок ОСОБА_19 суду показав , що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.
Також вина ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, підтверджується речовими доказами і документами , а саме:
-рапортом слідчого Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, з якого вбачається, що 18.10.2016 року о 18:18 годині надійшло зі служби 102 від гр. ОСОБА_6 жителя с. Пултовці про те, що він затримав невідому особу, яка викрала його велосипед. По даному факту проводиться перевірка (а.с.199);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2016 року (а.с.200);
-протоколом огляду місця події від 18.10.2017 року, за участю понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якого вбачається , що місцем події є територія біля будівлі сільської ради с. Пултівці Вінницького району, де біля огорожі знаходиться велосипед марки «Либедь», який слідчим вилучений та доданою до нього фото таблицею, з якої вбачається фотофіксації розташування велосипеда біля огорожі. (а.с.201-203);
-розпискою від 18.10.2017 року про отримання потерпілим ОСОБА_6 велосипеду марки «Либідь», чорного кольору, на відповідальне зберігання (а.с.204);
-протоколом огляду предметів від 19.10.2016 року, а саме - велосипеду марки «Либідь», чорного кольору (а.с.205-206);
-протоколами пред*явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_22 ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , впізнали на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.210-211,213-214,216-217,219-220) та довідками до протоколів пред*явлення особи для впізнання за фотознімками, про те, що на фото № 3 зображений ОСОБА_5 (а.с.212,215,218,221);
-висновком експерта №1374 від 02.11.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого з урахуванням зносу велосипеда чорного кольору «Либідь» бувшого у використанні в справному стані без пошкоджу 2012 року випуску, придбаного 12 серпня 2012 року за ціною 1 500 грн. - станом на 18.10.2016 року могла становити -871,50 грн. (а.с.224-225.);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2017 року (а.с. 232-234) та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом фіксування проведення даного експерименту , в ході якого свідок ОСОБА_10 у присутності понятих показав місце де зустрів обвинуваченого ОСОБА_15 , який запропонував йому купити крадений велосипед ;
-протоколом пред*явлення речей для впізнання від 16.01.2017 року, а саме велосипеда. (а.с.235-236);
-протоколом огляду місця події від 16.01.2017 року та фототалицею до нього , (а.с.237-239);
-постановою від 19.10.2016 року про визнання речових доказів, відповідно до якої велосипед чорного кольору із жіночою рамою «Либідь»- приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 до вирішення питання по суті (а.с.207).
Оцінивши зібрані в даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторнота його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.
Доводи захисника ОСОБА_4 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправдуванню за недоведеністю його вини у вчинення даного правопорушення , оскільки як на до судовому слідстві так і в судовому засіданні не встановлено особу племінниці свідка ОСОБА_9 та не допитано цю особу у якості свідка , оскільки свідок ОСОБА_9 показала суду , що з початку подумала, що це племінниця забрала велосипед; а також не допитано на досудовому слідстві та в суді у якості свідка громадянина ОСОБА_14 , оскільки як показав суду свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_14 їхав та біля ставка знайшов вже поломаний велосипед, тому вважає , що досудове слідства проведено неповно, а тому достатніх доказів того , що саме ОСОБА_5 вчинив крадіжку даного велосипеда в судовому засіданні не встановлено, суд вважає хибним.
Суд вважає достатньо доказів, які свідчать що саме ОСОБА_5 вчинив крадіжку велосипеда, оскільки сам ОСОБА_5 суду показав, що він бачив цей велосипед, підібрав його , їхав на ньому декілька метрів після того , як поламалася цепка на колесі велосипеда ; в свою чергу ,свідок ОСОБА_10 , показу суду , що саме ОСОБА_5 запропонував йому купувати цей велосипед . Раніше свідок ОСОБА_10 з обвинуваченим знайомим не був, що не оспорюється і ОСОБА_5 , тому підстав вважати що даний свідок , а також потерпілий та інші свідки оговорюють обвинуваченого у суду не має .
Не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчинені даного злочину , суд розцінює як обраний ним спосіб свого захисту , з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин , а його покази в частині того, що він не мав намір красти велосипеда , а бажав його повернути власнику суд оцінює критично. В свою чергу , покази потерпілого та свідків допитаних в судовому засіданні суд бере за основу при винесені обвинувального вироку, оскільки ці покази є послідовними , узгоджуються один з одним і підстав не довіряти їм у суду не має.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу винного, який не одружений; на час затримання не працював ; має постійне місце мешкання; за місцем проживання характеризується позитивно; не є особою, яка має інвалідність; раніше судимий , вчинив даний злочин у період випробувального строку за попереднім вироком суду ; згідно до характеристики начальника ДУ « ВУВП 1» за місце ув`язнення ОСОБА_5 характеризується негативно, 02.06.2017 року отримав дисциплінарне стягнення за зберігання заборонених предметів; у лікаря психіатра на обліку не перебуває; перебуває на обліку у лікаря нарколога ; згідно до висновку №3 амбулаторної судово-наркологічної експертизи від 04.01.2017 року , ОСОБА_5 виявляє ознаки опійної наркоманії ІІ стадії, лікування потребує, примусового лікування не потребує. (а.с.195).
Також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якого вбачається , що ОСОБА_5 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, має середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а тому уповноважені особи органу пробації прийшли до висновку виходячи з вище викладеного, а також беручі до уваги інформацію що характеризує особистість обвинуваченого , спосіб його життя, історію правопорушення, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення його волі або обмеження волі може становити небезпеку до суспільства, у тому числі для окремих осіб. ( а.с 173-174). А також суд враховує і міркування потерпілого ОСОБА_6 про те, що матерію обвинуваченого майнова шкода йому відшкодована та він не наполягає на судовому покаранні щодо ОСОБА_5 .
Обставин, відповідно до ст. 66 КК України , які пом*якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставиною, відповідно до ст.67 КК України, яка є обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Судом встановлено , що обвинувачений ОСОБА_5 15.09.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 186 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом на 2 років іспитового строку та покладення обов`язків, передбачений п.2,3,4 ч.2, ст. 76 КК України.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини , вищезазначені дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, індивідуальні ознаки та вартість вкраденого майна , суд вважає , що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства і не можливістю призначення більш м`якого виду покарання.
І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З протоколу затримання від 03.01.2017 року складеного о/у СКП Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, вбачається що ОСОБА_5 був затриманий по даному кримінальному проводженні.( а.с.190)
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 04.01.2017 року ( а.с.191-194) по даному проводженні до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який наступними ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області в ході судового розгляду даного проводження- судом продовжувався; строк дії останньої ухвали суду від 15.11.2017 року ( а.с.160) стикає 13.01.2017 року.
Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно до п. п. «б», «в» ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII, у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання та тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
18 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон "Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення)" № 2046-VIII, який набув законної сили 21.06.2017 року. Вказаним законом скасовуються зміни, внесені до Кримінального процесуального кодексу України законом "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" (№ 838-VІІІ від 26.11.2015 року) Прийнятим 18 травня 2017 року законом повністю скасовуються зміни, внесені у Кримінальний кодекс України і редакція частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України повністю повертається до тієї, що існувала з моменту набрання чинності кодексом в 2001 році.
Прокурор в судових дебатах просила суд зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк призначеного покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою у період з 03.01.2017 року по 20.06.2017 року ( тобто по день включно , що передує даті набуття законної сили Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII).
Але суд не може погодитися із прокурором виходячи з такого.
Згідно до положень , викладених в ст.8 КПК України, вбачається, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.5 КК України , закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Суд вважає , що у даному випадку, Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII, має зворотну силу, тобто ними можуть скористатися і особи, які були попередньо ув`язненні до набрання чинності Законом України від 18.05.2017 року № 2046-VIII.
У зв`язку з чим , суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення та тримання під вартою в період з 03.01.2017 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
З обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави, за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1374 від 02.11.2016 року в сумі 351 грн. 84 коп., оскільки даній витрати підтверджені письмовими доказами, що маються в матеріалах кримінального провадження , а саме довідкою про витрати на проведення експертизи від 02.11.2016 р. (а.с.223)
Долю речових доказів по даному провадженні вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: велосипед чорного кольору, жіночий, марки «Либідь»- , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.
Керуючись ст.ст.369-371,373 КПК України, суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2016 року за ч.1 ст. 186 КК України та остаточне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 03.01.2017 року.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закон України від 26.11.2015 № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення та тримання під вартою в період з 03.01.2017 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №1374 від 02.11.2016 року процесуальні витрати в сумі 351 (триста п*ятдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед чорного кольору із жіночою рамою «Либідь», який зданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: