Справа № 182/505/17
Провадження № 1-о/0182/3/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції заяву засудженого
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Гомель Республіка Білорусь, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , судимого
про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_3
(на відеозвязку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_5
(на відеозвязку з ДУВП №4)
В С Т А Н О В И В:
Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 01.03.2011 ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Цим же вироком засуджені й інші особи.
Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 вирок Нікопольського міськрайонного суду від 01.03.2011 р. залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.06.2012 зазначений вирок Нікопольського міськрайонного суду та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. залишені без змін.
31.01.2017 до Нікопольського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про перегляд судових рішень, які набрали чинності, за нововиявленими обставинами.
Свою заяву ОСОБА_3 мотивував тим, що підставою для скасування судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що в ході проведення досудового розслідування слідчим з ОВС СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській обл.. ОСОБА_6 , яка проводила досудове розслідування, допущено порушення вимог діючого законодавства й по факту її незаконних дій Генеральною прокуратурою України 10.10.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за його заявою внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за № 0002792. Підставою для внесення цих відомостей стало те, що слідчий ОСОБА_6 , яка проводила більшість слідчих дій, не входила у склад СОГ. А, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 по справі № 1-31/2011 особа, яка не входить до складу слідчо-оперативної групи, не має права проводити слідчі дії. Протоколи таких слідчих дій можуть бути допустимими як доказ, лише тоді, коли вони не порушують прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, ОСОБА_3 посилається на те, що слідчий умисно приховала заяву, якою він заявив відвід слідчому, хоча це зафіксовано у протоколах очних ставок з потерпілими. Нововиявленими обставинами по справі він вважає: зловживання слідчого під час кримінального провадження; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Просить скасувати вирок Нікопольского міськрайонного суду від 01.03.2011 відносно нього, повернути справу прокурору для проведення досудового розслідування.
Також 18.09.2017 захисник засудженого ОСОБА_5 направив до Нікопольського міськрайонного суду клопотання, у якому просив зарахувати ОСОБА_3 попереднє ув`язнення на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за період з 06.02.2017 (з дня етапування з Новгород-Сіверської УВП № 31 до ДУВП № 4) до дня винесення судового рішення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи своєї заяви підтримав у повному обсязі, просив скасувати вирок суду щодо нього за нововиявленими обставинами. Підтримав клопотання захисника й просив зарахувати попереднє ув`язнення на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за період з 06.02.2017 до дня винесення судового рішення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захисник повністю підтримав доводи заявника.
Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового розгляду, у судове засіданні не з`явилися, тому суд вважає можливим відповідно до ч.2 ст. 466 КПК України, розглянути заяву без їх участі.
Прокурор проти задоволення заяви заперечує, оскільки зазначені ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими, вони вже були предметом судового розгляду, заперечував й проти зарахування у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення рахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вислухавши учасників судового провадження, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.2 ст.. 459 КПК України (в редакції від 13.04.2012 нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Обставини, передбачені п. 2) і 3) повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.
У КПК України 1960 р., який діяв на час винесення судового рішення, у ст.. 400-5 КПК також зазначено, що нововиявленими обставинами є зловживання дізнавача під час провадження у справі, але ця обставина також є підставою для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, лише у тому разі, коли вони встановлені вироком, що набрав законної сили, або матеріалами розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Нікопольського міськрайоного суду від 01.03.2011 ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Цим же вироком засуджені й інші особи.
Вирок був оскаржений, але ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 вирок Нікопольського міськрайонного суду від 01.03.2011 р. залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.06.2012 зазначений вирок Нікопольського міськрайонного суду та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. залишені без змін.
Як встановлено судом, більшість слідчих дій по об`єднаній кримінальній справі № 32092259 проводила слідчий СВ УБОЗ ГУ МВС України в Дніпропетровській обл.. (спочатку слідчий СВ з РОВС та ЗВОГ ЗО СУ ГУ МВС) ОСОБА_6 , яка 26.11.2009 прийнята зазначену справу у своє провадження (т.1 а.с. 31-32), тому посилання ОСОБА_3 , що вона не входила до складу слідчо-оперативної групи, а тому проводила розслідування незаконно, не відповідає дійсності, оскільки слідчо-оперативні групи створювалися у той час, коли справа ще перебувала у провадженні СВ Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського р-ну) ГУ МВС України в Дніпропетровської обл..
Хоча за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Генеральною прокуратурою України 10.10.2016 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за № 0002792, відносно ОСОБА_6 , вирок відносно неї не винесено, також не має будь-яких інших судових рішень, які б підтверджували її вину (наприклад, ухвали про закриття провадження з нереабілітуючих підстав тощо).
Що стосується посилань ОСОБА_3 на те, що, як вбачається з листа начальника відділу прокуратури Дніпропетровської області від 22.06.2017 кримінальні провадження № 0000052 та № 0002792 об`єднані в одне провадження за № 0000052, й постанова слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської обл. від 22.01.2015 про закриття кримінального провадження № 0000052 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2017 скасована, само по собі також не може бути підтвердженням наявності зловживання слідчого під час проведення досудового розслідування. Також, на думку суду, не є доказом зловживань слідчого під час досудового розслідування надана заявником відповідь з прокуратури Дніпропетровської обл.. від 21.08.2017, де вказано, що клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 0000052 задоволено, оскільки з цієї відповіді не вбачається про яке саме клопотання йдеться. Навіть, якщо припустити, що мова йде про клопотання від 10.08.2017, з цієї відповіді також не вбачається, що відносно ОСОБА_6 винесено вирок суду або інше судове рішення, що підтверджує її вину.
Що стосується посилань заявника, про те, що слідчий приховала заяву про її відвід, на ці обставини він посилався і в апеляційній, і в касаційній скаргах.
Таким чином, суд вважає, що підстав для скасування вироку суду за зазначеними заявником нововиявленими обставинами немає.
Що стосується клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , яке було підтримане ОСОБА_3 , про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 06.02.2017 (з дня етапування з Новгород-Сіверської УВП № 31 до ДУВП № 4) до дня винесення судового рішення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд вважає, що клопотання підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.
Згідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, судом, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Оскільки, беручи до уваги, що п. 3 Розділу ІІ «прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення:
- під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК). Так само має вирішуватись це питання й у випадку здійснення судового розгляду у порядку КПК 1960 р.;
- у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, має вирішуватися судом, який ухвалив такий вирок (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК).
Враховуючи те, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_3 набув чинності та він відбуває покарання, він має право звернення з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок .
Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нікопольського міськрайонного суду від 01.03.2011, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.. шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1