Справа № 450/3163/17 Провадження № 1-кп/450/344/17
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

30 листопада 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001897 від 05.10.2017 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженцю м. Львова, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування обрано у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17:30 год. 05 грудня 2017 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, мотивуючи своє клопотання характеризуючими даними на обвинуваченого, мірою покарання, яка може бути призначена останньому у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що оскільки обвинувачений на даний час не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення хуліганських дій із застосуванням зброї, зокрема кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України, перебуває у провадженні судді Пустомитівського районного суду Львівської області, а відтак, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним та не є необхідним за вказаних обставин. Вважає, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів до 28.01.2017 року з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 128 000 грн.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, просить суд таке задоволити, оскільки відпали ризики, які слугували підставою обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а в клопотанні прокурора відмовити.
Потерпіла ОСОБА_6 відмовилася пройти до залу судового засідання та приймати участь в підготовчому судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотання, просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, суду пояснив, що потерпіла збирається змінювати обвинувальні покази щодо нього оскільки вони помирилися, а діяння, які ставляться йому у провину містять сімейних характер.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 05 грудня 2017 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження, 06.10.2017 року ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05.12.2017 р. Підставою для обрання запобіжного заходу стали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини в справі та вчиняти нові злочини.
Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, один із який є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 7 років, немає міцних соціальних зв`язків, згідно ст. 89 КК України не судимий, знову став на злочинний шлях та вчинив нові злочини, може незаконно впливати на потерпілу і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в провадженні суду перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто представляти загрозу для суспільства.
Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення в справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX, згідно якого подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися. Існують всі підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чинити тиск на потерпілу, яка, як він пояснив у судовому засіданні, має намір змінювати свої покази щодо дій обвинуваченого.
Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому діянь, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію, майновий стан, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, з визначення розміру застави.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Окрім того, на думку суду є необхідним визначити підозрюваному заставу, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 який стосуються погрози застосування насильства (ч. 1 ст. 129 КК України) є злочином невеликої тяжкості. У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, застава визначається у розмірі у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (128 000, 00 грн.), що відповідає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 30 листопада 2017 року до 28 січня 2018 року.
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000, 00 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі.

У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_4 звільнити з під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 січня 2018 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1