Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/737/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" вересня 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Копичинецької ВК №112 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солдатське Куйчірчікського району Ташкентської області, Республіки Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , корейця, громадянина Узбекистану, з повною середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Засудженого: 29.11.2013 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст. 115 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року якому зараховано в строк відбування покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2013 року строк попереднього ув`язнення в період з 29.01.2013 року по 25.02.2014 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі з обов`язковим залученням до праці на підставі ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, і просив його задовольнити. Засуджений ОСОБА_6 не може пояснити чому з липня 2015 року по 15.03.2017 року він не працював.
Представник державної установи «Копичинської ВК 112» в судовому засіданні заперечував щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення і підтримує рішення комісії від 05.05.2017 року.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 , оскільки останній не став на шлях виправлення. Вказав, що клопотання є безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.
Суд, заслухавши засудженого, представника державної установи «Копичинської ВК 112», думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого та інші представлені адміністрацією колонії документи щодо засудженого, приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 29.11.2013 року був засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ст. 115 ч.1 КК України на 8 років позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.02.2016 року засудженому ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.11.2013 року строк попереднього ув`язнення в період з 29.01.2013 року по 25.02.2014 року, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 29.01.2013 року.
Кінець строку відбування покарання 02.01.2020 року.
Засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання 02.05.2017 року.
Відповідно до ч. 3, п.3 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, матеріалів представлених адміністрацією колонії, зокрема з характеристики на засудженого ОСОБА_6 від 05.09.2017 року засуджений в установах виконання покарань знаходиться з 05.02.2013 року. За час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив 1 порушення режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
Міру призначеного судом строку покарання у державній установі «Копичинській виправній колонії №112» відбуває з 08.05.2014 року. Працевлаштований працівником підсобного господарства.
За час відбування покарання у державній установі «Копичинській виправній колонії (№112)» характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що адміністрацією установи 7 разів заохочувався. У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймав участь у програмі виховного диференційованого впливу на засуджених «Професія», яку реалізував. У 2016 році закінчив Копичинський навчальний центр (№112) і здобув професію «швачка».
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження».
Зв`язки з рідними не підтримує. Позову на виконанні за виконавчими листами не має. За період відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється у вчиненому.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни умов тримання згідно ст. ст. 100, 101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання 02.01.2016 року. Постійно діючою комісією Копичинської ВК №112 не розглядався.
Заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 02.05.2017 року. Постійно - діючою комісією Копичинської ВК №112, (протокол №11 від 05.05.2017 року), засудженому було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми закону, як такому, що не став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_6 , останній відбув передбачений п.3 ч.4 ст. 82 КК України строк у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
При цьому, згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання, за вчинення якого накладено дисциплінарне стягнення. Стягнення погашене у встановленому законному порядку.
05 травня 2017 року рішенням постійно-діючої комісії Копичинської ВК №112 (протокол №11) відмовлено засудженому ОСОБА_6 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. Рішення комісії про відмову у застосуванні ст.82 КК України засуджений ОСОБА_6 не оскаржував. Дане рішення набрало законної сили.
Такі висновки адміністрації Копичинської ВК №112, суд бере до уваги так як вони для вирішення питання мають пріоритетне значення, оскільки саме на адміністрацію установи покладені обов`язки по виправленню і перевихованню засуджених та дослідженню їх морально психологічних чинників, які впливають на цей процес.
Згідно наказу начальника установи №158 від 15.06.2014 року з 15.06.2014 року по липень 2015 року був працевлаштований на виробництві установи у бригаді №86 (інструментальний цех).
Згідно наказу начальника установи №225 від 15.03.2017 року по теперішній час працевлаштований у бригаді №61 (підсобне господарство).
В перівод з липня 2015 року до 15 березня 2017 року засуджений ОСОБА_6 не працював і з заявою до керівника ВК 112 про його працевлаштування в цей період не звертався.
В період з 08.05.2014 року по 05.09.2017 року, тобто з моменту знаходження засудженого в Копичинецькій ВК-112 до дня вирішення даного клопотання, останній адміністрацією колонії заохочувався 7 разів.
Факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання, наявність семи заохочень на думку суду не є підставою та достатнім при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Наявність семи заохочень не свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.
Крім того, на переконання суду, незважаючи на те, що на час розгляду клопотання 1 дисциплінарне стягнення ОСОБА_6 було погашене, його наявність підтверджує негативну характеристику засудженого під час відбування ним покарання.
Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що він в період часу з липня 2015 року до 15.03.2017 року не працював, оскільки були проблеми із здоров`ям, суд не приймає до уваги оскільки вони спростовуються довідкою, виданою медичною частиною державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» від 10.07.2017 року №2183, згідно якої останній з 12.08.2016 року по 22.08.2016 року хворів на хронічний бронхіт, стадія загострення і в цей період часу лікувався амбулаторно в медичній частині установи.
Враховуючи вимоги закону, встановленні обставини, позицію засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення є передчасною і не обумовлена достатніми підставами, оскільки матеріали клопотання, особової справи засудженого та інші матеріали, представлені державною установою «Копичинецькою ВК 112» в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки передбаченої ст.82 КК України обов`язкової підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженим ОСОБА_6 на даний час не виконано, засуджений на час звернення до суду не став на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
На підставі наведеного та керуючись, ст.ст. 61, 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1