У Х В А Л А
Іменем України
04 жовтня 2017 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого та прокурорів, по кримінальному провадженню, несеному до ЄРДР за № 0013326 від 06.11.2015 р.,-

ВСТАНОВИВ:
07.08.2017 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

Свою заяву ОСОБА_2 мотивує тим, що 03 листопада 2015 року заявником, була подана заява про скоєння злочину, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0013326 від 06.11.2015 р. з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України.

25.07.2016 року листом № 17/1/1/р-16 заявника було повідомлено про те, що провадження перебуває у СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, слідчим призначено ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей із витягу з кримінального провадження, процесуальне керівництво здійснюються прокурорами: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

15 березня 2017 р., ОСОБА_2 звернувся до слідчого із клопотанням про визнання його потерпілим у вказаному провадженні, та йому було відмовлено постановою слідчого від 21.03.2017 р. Вказане рішення слідчого було скасовано постановою слідчого судді Шевченківського районного Суду міста Києва (справа №

761/15028/17), про що заявник повідомив слідчого листом від 14.06.20017 р. з проханням прийняти постанову до виконання та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

15 червня 2017 р. заявник звернувся до слідчого із клопотання про проведення слідчих дії, однак станом на день подання заяви до суду слідчий не повідомила про розгляд клопотання заявника і як відомо заявнику, за півтора року досудового розслідування не вжила самостійно жодних дії до встановлення всіх обставин справи.

Одночасно із цим, призначені процесуальні керівники не надали жодних вказівок, щодо спрямування слідства, в зв`язку із чим у заявника виникли обґрунтовані сумніви, щодо неупередженості слідчого та прокурора.

На підставі викладеного заявник просить слідчого суддю задовольнити клопотання та відвести слідчого та процесуальних керівників по кримінальному провадженню № 0013326 від 06.11.2015 р.

В судовому засіданні заявник просив слідчого суддю задовольнити скаргу.

Слідчий та прокурори в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду.

Так, заслухавши думку заявника, вивчивши матеріали заяви про відвід, приходжу до наступних висновків.

Стаття 77 КПК України зазначає підстави для відводу прокурора, слідчого, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що в межах даного кримінального провадження не вжито жодної дії щодо проведення досудового розслідування, не зібрані відомості і не спрямовувалось клопотання щодо необхідності отримання таких відомостей ні від слідчого, ні від процесуальних керівників, місце знаходження яких заявником вказано в заяві.

Разом з тим, відповідно до п. 3,4,7 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З заяви ОСОБА_2 вбачається, що останній звертався до слідчого з клопотанням про проведення слідчих дій, однак вказане клопотання слідчим в порядку та строк визначений ст. 220 КПК України розглянуто не було.

Разом з тим, заявник не оскаржував вказану бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, а тому слідчим суддею не встановлювались будь які порушення в діях слідчого, натомість заявник відразу просить слідчого суддю відвести слідчого від участі в даному кримінальному провадженні.

Крім того підставою для відводу слідчого та прокурорів заявник зазначає ту обставину, що слідчий спрямовував кримінальне провадження до прокуратури м. Києва для визначення підсудності, що є обов`язком слідчого, а тому вказана обставина в жодному випадку не може бути визнано обставиною яка викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості.

Крім того заявник не звертався до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України з приводу визнання бездіяльності слідчого та прокурора, щодо нездійснення певних слідчих, розшукових дій, що було б підставою для визнання бездіяльності останніх, та подальшого задоволення заяви про відвід.

Тобто з заяви ОСОБА_2 не вбачається жодних обґрунтованих підстав для відводу слідчого чи процесуальних керівників в даному кримінальному провадженні, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 38, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого та прокурорів, по кримінальному провадженню, несеному до ЄРДР за № 0013326 від 06.11.2015 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1