Справа № 138/2569/17
Провадження №:1-в/138/236/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Могилів-Подільської ВК № 114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Державною установою «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», клопотання про застосування Закону України Про ам-ністію у 2016 році засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м.Орськ Оренбургської області Російської Федерації, до засудження проживав по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, засудженого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.10.2015, який змінено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.12.2015, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотанням про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав.
Прокурор та представник колонії висловили думку про неможливість задоволення клопо-тання, оскільки ОСОБА_5 не підпадає під п.«є» ст.1, ст.4 Закону України «Про амністію в Україні».
Заслухавши думки представника Державної установи «Могилів-Подільська виправна коло-нія (№114)», засудженого та прокурора, дослідивши зміст клопотання з доданими матеріалами, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, від відбування покарання у виді позбавлення волі, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом (07.09.2017) мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
ОСОБА_5 дійсно відбув більше половини строку покарання за умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 6-ти років, однак згідно наданих ним документів, його мати є інвалідом другої групи. Крім того, під жоден інший пункт статті 1 вказаного Закону ОСОБА_5 не підпадає.
Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 амністія не може бути застосована.
Керуючись ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.1, 4 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.336, 369-372, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1