Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/617/17
Провадження № 1-кп/280/159/17
У Х В А Л А
25 жовтня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України.

До суду прокурор Коростишівської місцевої прокуратури звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинувачених. В обґрунтування клопотання зазначив, що 04.02.2017 близько 00:10 години потерпілий ОСОБА_4 перебував на паркувальному майданчику центру дозвілля «Релакс», що знаходиться по вулиці Героїв Небесної Сотні, 68 в місті Коростишів Житомирської області. У вказані дату, час, та місці також знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в яких виник спільний злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи на паркувальному майданчику центру дозвілля «Релакс», підбігли до ОСОБА_4 та використовуючи малозначний привід для конфлікту, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були обурені подачею звукового сигналу автомобіля «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким о 23:30 годині 03.02.2017 керував потерпілий ОСОБА_4 поблизу центру дозвілля «Релакс», в бік транспортного засобу, в якому в той час пересувався ОСОБА_7 . У подальшому, за вказаних обставин, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , у вказані дату, час та місці, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, підбігли до ОСОБА_4 , та руками зажатими в кулак нанесли йому декілька ударів в голову, внаслідок чого потерпілий не втримав рівновагу та присів на сніговий покрив, прикриваючи при цьому руками своє обличчя. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювались єдиним злочинним умислом направленим на вчинення хуліганства за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 04.02.2017 у вказані дату, час та місці, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, в той час, як ОСОБА_4 знаходився в положенні сидячи на снігу, ногами та руками нанесли йому декілька ударів по голові та тулубу, після чого місце події залишили. Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на волосистій частині голові справа, два синці по передній та задній поверхнях тулуба справа, один - на боковій поверхні тулуба зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також прокурор зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років. Крім того, варто зазначити, що обвинувачені у ході досудового розслідування та судового розгляду категорично заперечили свою причетність до скоєного злочину. Зазначені в сукупності фактори свідчать про те, що обвинувачені явно мають намір уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та відповідно кримінального покарання. Прокурор також звертає увагу на те, що обвинувачені раніше притягувалися до кримінальної відповідальності та на даний час перебувають на іспитовому строку за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 296 КК України. Вказане характеризує їх з негативної сторони та свідчить про те, що вони має схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень. Більше того, потерпілий та свідки вчинених кримінальних правопорушень знайомі та проживають в одному населеному пункті, перед підготовчим судовим засіданням обвинувачені погрожували фізичною розправою потерпілому та свідку ОСОБА_9 , є всі підстави вважати, що в разі обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу останні можуть будь-яким способом незаконно вплинути на потерпілого та свідків та змусити останніх змінити показання в частині непричетності до інкримінованого кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заявленого прокурором клопотання.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні вважає, що клопотання є безпідставним, факти, викладені в заяві потерпілого ОСОБА_4 , працівниками поліції не перевірені, досудове розслідування не проводиться, згідно відповідей, наданих Коростишівським районним сектором з питань пробації, під час перебування на обліку, засуджені 19.05.2017 року Коростишівським районним судом Житомирської області ОСОБА_6 - за ст. 121 ч.1,ст.296 ч.2 КК України, ОСОБА_7 -за ст.296 ч.2 КК України, умов відбування покарання не порушують, вчасно з`являються на реєстрацію до Коростишівського районного сектору з питань пробації, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалися, за місцем проживання характеризуються позитивно,у задоволенні клопотання слід відмовити, до обвинувачених не застосовувати жодного запобіжного заходу.

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

До суду звернувся прокурор Коростишівської місцевої прокуратури про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовує тим, що за вказаних в обвинувальному акті обставин ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років. Крім того, варто зазначити, що обвинувачені у ході досудового розслідування та судового розгляду категорично заперечили свою причетність до скоєного злочину. Зазначені в сукупності фактори свідчать про те, що обвинувачені явно мають намір уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та відповідно кримінального покарання. Прокурор також звертає увагу на те, що обвинувачені раніше притягувалися до кримінальної відповідальності та на даний час перебувають на іспитовому строку за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 296 КК України. Вказане характеризує їх з негативної сторони та свідчить про те, що вони має схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень. Більше того, потерпілий та свідки вчинених кримінальних правопорушень знайомі та проживають в одному населеному пункті, перед підготовчим судовим засіданням обвинувачені погрожували фізичною розправою потерпілому та свідку ОСОБА_9 , є всі підстави вважати, що в разі обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу останні можуть будь-яким способом незаконно вплинути на потерпілого та свідків та змусити останніх змінити показання в частині непричетності його до інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Доводи клопотання прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою немає. Заявлені у клопотаннях ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про обвинувачених, не можуть слугувати виключною підставою для тримання обвинувачених під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про обвинувачених, які раніше судимі, неодружені, мають постійне місце проживання, характеризується посередньо, у судові засідання з`являлися, привід не застосовувався, суд дійшов висновку про відсутність, передбачених ст. ст. 183, 194 Кримінального процесуального кодексу України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме того, що обвинувачені можуть впливати на потерпілого та свідків, встановив наявність підстав для застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, заборонивши обвинуваченим залишати місце свого проживання у період часу з 22:00 години по 06:00 годину, а також покладення на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Коростишева Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 години по 06:00 годину.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

?прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

?не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Коростишева Житомирської області, без дозволу прокурора або суду;

?повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 години по 06:00 годину.

Покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

?прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

?не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Коростишева Житомирської області, без дозволу прокурора або суду;

?повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.

Строк дії ухвали визначити по 23 грудня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1