Ухвала
Іменем України
19 березня 2018 р.

м. Київ
Справа №539/2778/15-к
Провадження № 51-4722 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року засуджено:
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.

ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного їй майна, яке є її власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього належного їй майна, яке є її власністю.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 липня 2015 року по 12 лютого 2016 року по дату ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного судуПолтавської області від 06 грудня 2017 року зазначений вирок місцевого суду змінено та перекваліфіковано дії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 жовтня 2012 року у виді одного року позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України по епізоду від 01 травня 2015 року 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України по епізодам від 21 травня 2015 року, 02 липня 2015 року 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року у виді 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У іншій частині вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування скасування вироку й ухвали на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України.

Також, прокурором не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судових рішень з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Крім того, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор не наводить конкретних доводів та мотивувань у чому, відповідно до статей 413, 419 КПК України полягають такі порушення. Крім того, прокурор не вказав, які конкретно доводи його апеляційної скарги апеляційний суд не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3