н/п 1-кс/766/9593/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2017 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання, або домашній арешт.

Мотивуючи клопотання, адвокат ОСОБА_6 вказує, що в провадженні слідчого управління СБУ в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

У даному кримінальному провадженні захист ОСОБА_5 здійснюється адвокатами адвокатського об`єднання «Мокін і Діяментович» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі договору від 26.07.2017 про надання правової допомоги.

Згідно протоколу від 23.07.2017, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 Кодексу, як особу, що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

25.07.2017 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_7 , за клопотанням старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області підполковника юстиції ОСОБА_8 , було ухвалене рішення про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та встановлено строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу строком до 21.09.2017.

21.09.2017 закінчується строк дії ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2017.

Адвокат ОСОБА_6 вказує, що ОСОБА_5 перебуває під вартою з урахуванням терміну затримання понад 2 місяці, при цьому без законних на те правових підстав.

Також адвокат ОСОБА_6 зазначає про те, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, його продовження чи зміну, слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Завдання слідчого судді під час розгляду клопотання, яке стосується запобіжного заходу (його застосування, продовження чи зміни) полягає у недопущенні:

1) обмеження конституційних прав та свобод особи за відсутності підстав, передбачених Кодексом;

2) необґрунтованого продовження строку тримання під вартою.

З метою забезпечення можливості виконання слідчим суддею вищевказаних вимог положеннями Кодексу слідчий повинен довести:

1)обґрунтованість підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення;

2)наявність реальних ризиків для кримінального провадження, існування яких підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами;

3)неможливість досягнення мети у разі застосування більш м`якого виду запобіжною заходу, ніж того, про зміну якого ставиться питання у клопотанні.

На слідчого суддю, відповідно, покладено обов`язок відмовити у продовженні строку тримання під вартою у разі недотримання стороною обвинувачення всіх вищевказаних вимог.

Ст. 94 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, сторона обвинувачення посилалася на начебто існуючі докази:

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення;

- показання свідка ОСОБА_9 ;

- протокол обшуку житлового приміщення, у якому проживає громадянка ОСОБА_5 ;

- протокол огляду, вилучених під час проведення обшуку, речей і документів;

- повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_5 , а також протокол допиту останньої в якості підозрюваної.

Сторона захисту, вважає, що стороною обвинувачення не було надано ні одного доказу, який свідчив про те, що ОСОБА_5 вчинила інкримінований їй злочин.

Так, відповідно до ст.84 Кодексу доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому законом порядку на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Тобто, доказами є не сам протокол, як документ, а ті дані, які в ньому містяться.
Також, стороною обвинувачення не встановлено ані особу, якій громадянка ОСОБА_5 передавала відомості щодо оперативно-службової діяльності регіонального органу СБУ, ані спосіб передачі зазначеної інформації, ані сам факт передачі. Всі докази, на які посилається сторона обвинувачення, є гіпотетичними припущеннями, а не об`єктивними фактами.

Крім того, гр. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 Кодексу з порушенням вимог чиного законодавства, а її допит здійснено внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність особи, поводження, із застосуванням психологічного насильства.

Так, згідно протоколу затримання ОСОБА_5 було затримано 23.07.2017 о 20:25, але фактично вона була затримана 18.07.2017, перебваючи в м. Києві, начебто у відрядженні, куди її навмисно напередодні направлено керівництвом УСБУ в Херсонській області разом з іншим співробітником.

Так, перебуваючи 18.07.2017 в СБУ м. Києва, ОСОБА_5 була затримана співробітниками служби Департаменту внутрішньої безпеки СБУ (далі - ДВБ), які протягом двох діб проводили її допити, в тому числі із застосуванням поліграфу. Весь цей час вона знаходилася в службовому кабінеті ДВБ, до неї застосовувалося психологічне насильство.

20.07.2017, будучи в розпорядженні співробітників СБУ, ОСОБА_5 привезли на її квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для проведення обшуку, який тривав з 17:00 годин 20.07.2017 до 01:30 годин 21.07.2017 (а згідно протоколу обшуку до 23:30 год. 20.07.2017).

Після проведення обшуку ОСОБА_5 забрали до УСБУ в Херсонській області, а через декілька годин відпустили. Приміщення УСБУ ОСОБА_5 покинула разом зі своїм другом ОСОБА_10 , який чекав її біля будівлі УСБУ.

Працівники УСБУ наказали їй прибути до них о 10:00 25.07.2017.Проте вже 22.07.2017 зранку, приблизно о 06:30-07:00, коли ОСОБА_5 з ОСОБА_11 прибули в с. Лазурне Херсонської області, щоб забрати сина та матір ОСОБА_12 з пансіонату, вони були затримані співробітниками УСБУ. В різних машинах їх повезли в невідомому напрямку з пакетами на голові, їхали годин 8 зі швидкістю 120-140 км/год. Привезли, на думку ОСОБА_13 , в населений пункт в зоні АТО, тримали в підвалі, здійснювали допит із застосуванням психологічного насильства.

Лише 23.07.2017 повезли назад до м. Херсон, де в кабінеті знову ставили питання, після чого склали протокол затримання.

Отже, між фактичним затриманням ОСОБА_5 та складанням протоколу і повідомленням органу, що надає безоплатну правову допомогу пройшло 6 днів.

Отже, фактичним днем та часом затримання ОСОБА_5 є день, коли вона знаходилася в м. Києві в СБУ, а саме 05:00 година 18.07.2017.

З цього часу вона була позбавлена можливості вільно пересуватися, спілкуватися та звертатися за правовою допомогою, оскільки в неї були вилучені всі засоби зв`язку, чим було порушено її конституційні права.

Адвокат ОСОБА_6 вказує, що протокол затримання складено в порушення вимог ст. 208 ч.5 та ст. 209 Кодексу, відповідно до яких у протоколі зазначається дата та час фактичного затримання.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 вказує, що весь час ОСОБА_5 вимушували давати свідчення, якими б вона визнала свою провину. Вона просила побачення з рідними їй людьми: сином та матір`ю, проте їй не лише відмовляли в цьому, але й погрожували життю сина та матері. Показання, які вона підписала, будучи допитана в якості підозрюваної фактично були написані співробітниками УСБУ. Вона, на їх вимогу, лише прочитала їх та підписала. Тож, посилання на протокол допиту ОСОБА_5 , як на доказ її вини є незаконним.

Таким чином, жоден із наведених стороною обвинувачення доказів не є доказом взагалі, який підтверджує факт надання іноземній державі в особі представників ФСБ РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, яка виразилась в передачі вищевказаним особам відомостей щодо оперативно-службової діяльності регіонального органу СБУ, а отже, не підтверджено матеріалами кримінального провадження і обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України.

За визначенням Європейського суду з прав людини, надалі «ЄСПЛ», обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання під вартою (справа Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифіковану Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, надалі «Конвенція». За визначенням ЄСПЛ обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (справа K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57). Такі докази, в матеріалах кримінального провадження, відсутні.

Адвокат ОСОБА_6 вказує, що в ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2017 року, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, при цьому ані в клопотанні про обрання запобіжного заходу, ані в ухвалі суду не зазначено обґрунтування даних ризиків, та не вказано яким саме шляхом вона це може зробити, докази даних ризиків не встановлені та не доведені.

Посилаючись на вищевикладене, сторона захисту вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 необхідно змінити на більш м`який, у зв`язку з чим адвокат ОСОБА_6 просить клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на письмові заперечення.

Вивчивши клопотання, та додані до нього документи, заслухавши пояснення підозрюваної, її захисника та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Оскільки, згідно ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до підозрюваної ОСОБА_5 , так як вона підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2017 р. строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено до 24.10.2017 року включно, відповідно клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 181, 194, 200, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відмовити.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27.09.2017 року о 12 год. 50 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддяОСОБА_1