АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003399, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнана винуватою у замаху на таємне викрадення чужого майна, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_6 27 квітня 2017 року, приблизно о 17.40 годин, перебуваючи в магазині «Ашан», за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, переконавшись що поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, за відсутності коштів, вирішила таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 взяла з прилавку наступні товари: яйце Ясенсвіт у кількості 40 шт., загальною вартістю 33 гривні 00 копійок; сир Білозгар 45%, 0.256 г., вартістю 40 гривень 49 копійок; сир «Білозгар» 45%, 232 г., вартістю 36 гривень 69 копійок; сир плавлений «Звени гора», у кількості 2 шт., загальною вартістю 18 гривень 62 копійки; масло «Фаворит» у кількості 2 шт., загальною вартістю 52 гривні 67 копійок; маргарин, вартістю 10 гривень 64 копійки; вершки 15% «Яготинські», вартістю 22 гривні 51 копійка; сметана 25% «Словяночка», вартістю 21 гривня 08 копійок; шкарпетки «Сімона» у кількості 2 шт., загальною вартістю 24 гривні 62 копійки; шкарпетки жіночі, вартістю 5 гривень 96 копійок; шкарпетки чоловічі у кількості 2 шт., загальною вартістю 9 тішень 83 копійки, а всього товару на загальну суму 276 гривень 11 копійок, який заховала до пакета та направилася до виходу. 1
Не оплативши за товар, ОСОБА_6 пройшла повз касу, проте не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була виявлена працівниками охорони.
Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої унаслідок м`якості, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначав, що суд першої інстанції фактично зазначив у вироку лише одну обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття. В той же час враховані судом першої інстанції такі додаткові обставини, як позитивна характеристика, визнання вини, важке матеріальне становище, сума та кількість викраденого, на думку прокурора, не є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 69 КК України, та призначив обвинуваченій занадто м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку та доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_7 , вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , що приймав участь під час апеляційного розгляду кримінального провадження, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення за наведених у ній обставин; доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, за обставин, викладених у вироку, згідно частини 2 статті 394 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювались, щодо них відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій прокурором, не заперечуються.

При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості ОСОБА_6 , правову кваліфікацію діяння, вчиненого останньою за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильною.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі стосовно неправильного застосування судом першої інстанції ст. 69 КК України та призначення обвинуваченій занадто м`якого покарання, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 2 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (надалі - постанови), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно роз`яснень, викладених у абзаці 2 пункту 2 постанови, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) передбачено покарання, окрім іншого, у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Перелік обставин, які пом`якшують покарання, передбачений ч. 1 ст. 66 КК України.

Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті. Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивованим у вироку.
Як убачається із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином середньої тяжкості, ступінь реалізації злочинного умислу, відсутність негативних наслідків унаслідок вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, визнання винуватості та позитивну характеристику за місцем роботи, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та врахувавши вищевказані обставини в сукупності з даними про особу обвинуваченої, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції дійшов висновку про застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, та призначив обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі, нижчому від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185КК України.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, встановивши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має скрутне матеріальне становище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення обвинуваченій покарання в розмірі, нижчому від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
Отже, судом першої інстанції ОСОБА_6 призначене покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є необхідним і достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так й іншими особами

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі прокурора, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 рокустосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3