Справа № 748/2329/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/280/2018
Категорія - 125 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Потерпілого - ОСОБА_9

Представника потерпілого ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000520, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Приморського краю, м. Владивосток, Російської Федерації, громадянин України, одружений, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., 10 000 моральної шкоди та 956 грн. 36 коп матеріальної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 24.06.2015 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в господарстві № 169 садового товариства «Сокіл», поблизу с. Рівнопілля, Чернігівського району та області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, від чого останній впав на землю. Після того як ОСОБА_9 піднявся, перебуваючи на подвір`ї вказаного господарства, ОСОБА_7 продовжив умисно наносити ОСОБА_9 численні удари руками по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним артритом лівого скронево-нижньощелепного суглобу, підшкірними гематомами обличчя, лівої скроневої ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден та підшкірної гематоми грудної клітки, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема щодо місця події, оскільки його показання та показання ОСОБА_9 з даного приводу різнилися, однак суд взяв до уваги лише показання останнього.

Також вказує на однобічність та упередженість розгляду справи судом, недоведеність його вини, оскільки в основу обвинувачення судом було покладено показання потерпілого, його дружини, доньки, частково свідка ОСОБА_12 та експертизи № 1071 від 10.11.2015 року, тоді як поза увагою суду залишились його показання та його дружини, а також дані слідчого експерименту від 17.10.2016 року.

Вказує, що саме ОСОБА_9 було розпочато конфлікт, в ході якого він отримав тілесні ушкодження такого ж ступеню тяжкості як і ОСОБА_9 , він, в свою чергу, діяв у межах необхідної самооборони, однак до органів поліції не звертався.

Потерпілий ОСОБА_9 також не погодився із вироком суду та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок у частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити останньому покарання у виді виправних робіт строком один рік та стягнути із обвинуваченого на його користь моральну шкоду у сумі 50000 грн.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що судом не в повній мірі було враховано його позицію щодо призначення обвинуваченому найсуворішої міри покарання, передбаченої санкцією статті, оскільки обвинувачений вину не визнав, що, на його думку вказує на відсутність критичної оцінки своїх дій, тому вважає, що йому необхідно призначити більш суворе покарання.

Так само вказує і на необхідність стягнення на його користь моральної шкоди у більшому розмірі, аніж визначено судом, оскільки вважає, що зазнав сильних душевних страждань через дії обвинуваченого, а суд, зменшуючи суму моральної шкоди, не обґрунтував свого рішення.

Прокурором також подано апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи кваліфікації дій та доведеності вини, просить скасувати вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, яке, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого внаслідок м`якості та просить ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді 1 року виправних робіт із відрахуванням у дохід держави 20% із суми заробітку та задовольнити цивільний позов потерпілого у повному обсязі.

В обґрунтування вимог вказує, що судом недостатньо оцінено суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_7 діяння, обставини його вчинення та наслідки, які настали для потерпілого, який тривалий час перебував на лікуванні, отримав матеріальну та моральну шкоду, яка обвинуваченим не відшкодована, та який навіть не вибачився та не прийняв жодних мір виправити ситуацію, внаслідок чого вважає, що судом безпідставно занижено суму заявленої потерпілим моральної шкоди.

Вказує і на неврахування судом відношення обвинуваченого до вчиненого, невизнання вини, не дивлячись на її доведеність у суді, категоричне заперечення нанесення ним будь-яких ушкоджень потерпілому, натомість вказуючи себе потерпілим, відсутність обставин, які б пом`якшували його покарання.

В судовому засіданні прокурор та потерпілий підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинувачуваного.

Обвинувачуваний та захисник підтримали свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційних скарах, колегія суддів приходить до висновку, що подана вони не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю та показав, що десь о 17.30 год. 24.06.2015 після роботи, де був до 17.00, з дружиною приїхав на дачу. Дружина пішла на дачу, а він вирішив відігнати автомобіль до іншого місця. Коли сів до автомобіля, то побачив, що з ділянки потерпілого летять дерев`яні поліна та падають перед його автомобілем. Він вийшов та запитав у потерпілого що той робить. У відповідь, той нецензурно вилаяв його та з ділянки потерпілого вилетів чурбан і попав обвинуваченому в праву частину голови. У обвинуваченого пішла кров. В цей час з калітки своєї ділянки вибіг ОСОБА_9 та зі словами, що у всьому винна його дружина, вдарив ОСОБА_7 по голові палкою (чурбаном), той впав і коли обвинувачений підіймався, то отримав ще удар в шию та плече. Потім у них зав`язалася штовханина. Ударів при цьому обвинувачений не наносив і чи міг завдати якісь ушкодження не знає. Після цього обвинувачений повернувся на свою ділянку, сів біля сараю на лавку, вийшла дружина щось йому приклала, а потім побігла на вулицю №7 щоб когось покликати, але нікого не було. У нього було запаморочення та блювота, але вони вирішили їхати у лікарню для отримання медичної допомоги. Коли виїжджали ніяких інших автомобілів не бачили. Спочатку вони приїхали до травмапункту лікарні №2, але його направили до ЛОР-відділення лікарні №1. Там йому зробили операцію та наклали сім швів на вухо. З потерпілим у них давно існують неприязні відносини через його ревнощі до дружини обвинуваченого та робочі відносини обвинуваченого, як керівника, з дружиною потерпілого, яку було звільнено. З заявою про нанесення тілесних ушкоджень йому потерпілим не звертався, бо думав, що вони розберуться між собою. З цих же причини він не фіксував інші тілесні ушкодження, які у нього були. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли через його падіння у погріб.

Одак, вина обвинувачуваного підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_9 суду першої інстанції показав, що у нього конфліктів з обвинуваченим не було і вони ніколи не розмовляли. Конфлікт у ОСОБА_7 був з його дружиною щодо їх службових відносин. Також у обвинуваченого склалося враження, що потерпілий збирає інформацію щодо користування ОСОБА_7 службовим транспортом. В той день він рвав вишні на дачі з дружиною, але потім вона поїхала додому. Сестра зі своєю знайомою зайшли на дачу та взяли у них вишні й пішли. Він залишився сам та перекинув два полінця на іншу сторону дороги. Після цього ОСОБА_7 забіг через калітку і вдарив його у лівий вісок. Потерпілий впав, вставав та намагався втікти, але ОСОБА_7 продовжував наносити йому удари. Падав потерпілий кілька разів. Коли лежав, то обвинувачений бив його ногами по голові. Потім прибігла дружина обвинуваченого і з погрозами вони погнали його з-під абрикоси, де він в той час був, на іншу ділянку. Потім обвинувачений з дружиною сіли в автомобіль та поїхали. Потерпілий зателефонував доньці. Через деякий час вона приїхала разом з працівником поліції ОСОБА_13 , оскільки вона сама працює в управлінні поліції. Він хотів їхати додому, але ОСОБА_13 сказав, що потрібно їхати в поліцію. Там він написав заяву, яку зареєстрували та надали йому направлення на судово-медичну експертизу. Під час отримання тілесних ушкоджень потерпілий можливо відбивався та зачепив ОСОБА_7 , але тілесних ушкоджень йому не завдавав та в голову ОСОБА_7 не бив. Крові у ОСОБА_7 не бачив. У ході слідчого експерименту від 17.11.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 він зазначав, що перекидав поліна на сусідню ділянку, коли по дорозі на автомобілі рухався обвинувачений. Тоді обвинувачений вийшов з автомобіля, взяв з землі поліно зайшов на його ділянку, висловив погрозу та почав наносити удари руками по голові від яких ОСОБА_9 впав. Потім обвинувачений пішов, а через дві хвилини повернувся та знову наносив йому удари руками та ногами по голові та тулубу. Також він показав як наносилися йому удари обвинуваченим.

Під час слідчого експерименту від 17.11.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 він зазначав, що перекидав поліна на сусідню ділянку, коли по дорозі на автомобілі рухався обвинувачений. Тоді обвинувачений вийшов з автомобіля, взяв з землі поліно зайшов на його ділянку, висловив погрозу та почав наносити удари руками по голові від яких ОСОБА_9 впав. Потім обвинувачений пішов, а через дві хвилини повернувся та знову наносив йому удари руками та ногами по голові та тулубу. Також він показав як наносилися йому удари обвинуваченим.

Згідно з висновком експерта № 1071 від 10.11.2015 у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, травматичним артритом лівого скронево-нижньощелепного суглобу, підшкірними гематомами обличчя, лівої скроневої ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден та підшкірної гематоми грудної клітки, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та вони могли утворитися 24.06.2015, в тому числі, при нанесенні потерпілому ударів руками та ногами. Експерт також зазначив, що ці тілесні ушкодження могли утворитися в результаті впливу не менше 11 травмуючих дій. Утворення комплексу тілесних ушкоджень при падінні потерпілого з висоту власного зросту на площину виключається.

Свідок ОСОБА_14 показала, що вона є донькою потерпілого і біля 18 години їй зателефонував батько та попросив приїхати на дачу, бо його побив ОСОБА_7 .. Вона працює в управлінні Національної поліції України в Чернігівській області і у неї перебував працівник поліції ОСОБА_13 , який запропонував підвезти її. Коли вони у двох приїхали на дачу до батька, той пояснив, що була бійка з обвинуваченим. ОСОБА_13 пройшов по дачі та виявив сліди. Батько попросив відвезти додому, але ОСОБА_13 сказав, що потрібно звернутися до районного відділу поліції. Вони звернулися туди і там почали оформлювати заяву. Потім Вона поїхала додому та зателефонувала матері щоб та забрала батька. Він розповідав їй, що перекидав матеріали через паркан і там був автомобіль обвинуваченого, який забіг та накинувся на нього. У батька була кров на скронях, а через 3-4 дні він став увесь синім.

Свідок ОСОБА_15 (дружина потерпілого) показала, що 24.06.2015 була на дачі з чоловіком та рвала вишні. Потім сама пішла до зупинки щоб їхати додому і дорогою побачила ОСОБА_7 з дружиною на автомобілі, який їхав на дачу. В автомобілі був ще хтось, але вона не роздивилася. Коли була вже вдома, зателефонувала донька та попросила забрати чоловіка з райвідділу. Коли вони приїхали з потерпілим додому бачила, що у нього була гематома на лівій скроні. Також були гематоми на ногах та поцарапані руки. Потім вони разом їздили до судмедексперта та невропатолога. У неї був тривалий конфлікт з обвинуваченим, який був її керівником, а потім сказав, що їй потрібно звільнятися та її звільнили. Обвинувачений також відносився до них з чоловіком неприязно, бо вони бачили, що він користується службовою машиною.

Свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції показала, що по сусідству з ділянками обвинуваченого та потерпілого вона має свою дачу, де перебувала 24.06.2015 року з чоловіком. Десь о 17 чи 18 годині приїхав ОСОБА_7 з дружиною. Через кілька хвилин ОСОБА_7 сів у автомобіль та трохи проїхав, а потім зупинився. Вона чула їх розмову з потерпілим, у якого ОСОБА_7 питав навіщо він кидає палки. ОСОБА_9 відповів нецензурною лайкою. Потім вона нічого не чула, а через кілька хвилин побачила, що йшов ОСОБА_7 у якого з вуха йшла кров. Вона подивилася на ОСОБА_9 та побачила, що він кудись телефонував. Потім приїхала його донька з якимось чоловіком і вони розмовляли про бійку, а потім поїхали. Згодом знову приїхав ОСОБА_7 з перемотаною головою та сказав, що вони забули ключі. За будиночком ОСОБА_9 саму бійку видно не було.

Даними протоколу огляду місця події від 17.11.2015 року оглядалася садова ділянка АДРЕСА_2 . На цій же ділянці проводився і слідчий експеримент з потерпілим.

Виходячи з того, що свідок ОСОБА_16 в своїх показаннях повідомила, що бачила як ОСОБА_7 трохи проїхав на автомобілі, а потім зупинився, а саму бійку їй не було видно, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що бійка між потерпілим та обвинуваченим відбулася не біля автомобіля на дорозі, а на зазначеній в протоколі огляду місця події ділянці потерпілого.

Свідок ОСОБА_17 суду першої інстанції показала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та 24.06.2015 приїхали вони приїхали на дачу. Вона зайшла за сарай через пару хвилин повернулася та побачила, що її чоловік у крові та з голови йде кров. Вона побігла на сусідні ділянки щоб знайти автомобіль, бо чоловіка почало рвати. На дорозі стояв потерпілий, вона почала з ним сваритися, а той у всьому звинуватив її. Потім вони сіли в автомобіль та поїхали в травмпункт. Звідти їх направили до лікарні біля «Мегацентру». Там ОСОБА_7 зашили вухо. Потім вони повернулися на дачу щоб забрати ключі. З приводу тілесних ушкоджень чоловік їй пояснював, що від`їжджав, а потерпілий кидав поліна. Він зробив зауваження і одна палиця попала в нього, а потім потерпілий напав на нього і вдарив його. Вона попросила чоловіка не казати, що ушкодження наніс ОСОБА_9 і чоловік сказав, що сам ушкодився.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка знаходилась в сараї та не бачила суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого на її чоловіка не підтверджуються показання обвинувачуваного про те, що ОСОБА_9 першим почав сварку та кинув у нього деревяне поліно у голову.

Наведені докази спростовують доводи апеляційної скарги обвинувачуваного ОСОБА_7 про те, що він відповідно до вимог ст. 36 КК України діяв в межах необхідної оборони від суспільно небезпечного посягання потерпілого.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст. 125 ч 2 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням: ступіню суспільної тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів не знаходить підстав задоволення апеляцій прокурора та потерпілого про призначення обвинувачуваному біль суворого покарання. Крім того, колегія суддів не знаходить підстав для збільшення розміру моральної шкоду, про що просить потерпілий, оскільки стягнута сума моральної шкоди відповідає ступеню та характеру моральних страждань потерпілого.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4