Справа № 408/2689/17
Провадження № 11-кп/782/460/17
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

5.01.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1 , перевіривши відповідність апеля-ційної скарги перш. заст. прокурора Луганської обл. ОСОБА_2 на вирок Біловодського райсуду Луганської обл. від 26.10.2017 р., вимогам ст. 396 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:
Вказаним вироком засуджено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випро-буванням строком 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років поз-бавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати вирок місцевого суду;

- ухвалити новий вирок, яким речові докази, а саме автомобіль ВАЗ-2108 з причепом кон-фіскувати в дохід держави, ухвалити рішення про стягнення з обвинувачених на користь держави процесуальних витрат за проведення експертиз, виключити з мотивувальної частини вироку вка-зівку про вчинення злочинів з ОСОБА_6 , з фабули епізоду № 2 виключити словосполучення «продовжуючи свої дії», зазначивши при цьому дату та час скоєння злочину, викласти формулю-вання обвинувачення за епізодами 3 та 4 із зазначенням в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки «повторно»;

- в решті вирок залишити без змін.

Вважає, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків су-ду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.

В обгрунтування цих вимог прокурор зазначив, що, суд, всупереч вимогам ст. ст. 124, 368, 374 та 370 КПК України, ухвалив у вироку рішення про стягнення процесуальних витрат з обвину-вачених в солідарному порядку, не вказавши на чию користь стягувати ці витрати та не мотивував таке рішення належним чином.

Також, вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися, у зв`язку з чим дослідження доказів проводилося в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Проте, формулювання обвинувачення, викладене в вироку, не відповідає формулю-ванню обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті. Тому просить виключити з мотивува-льної частини вироку вказівку про вчинення злочинів з ОСОБА_6 , стосовно якого матеріали кримінального провадження 25.10.2017 р. були виділені в окреме провадження, з фабули епізоду № 2 виключити словосполучення «продовжуючи свої дії», зазначивши при цьому дату та час ско-єння злочину, викласти формулювання обвинувачення за епізодами 3 та 4 із зазначенням в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки «повторно».

Крім того, вказав, що суд, всупереч вимогам ст. ст. 961 та 962 КК України та ч. 9 ст. 100, п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, у вироку не вирішив питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а саме знаряддя вчинення кримінального правопорушення автомобіля ВАЗ-2108 з причепом, тобто неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідаль-ність. Просить ухвалити рішення, яким речові докази, а саме автомобіль ВАЗ-2108 з причепом конфіскувати в дохід держави.

Ухвалою апеляційного суду від 18.12.2017 р. апеляційна скарга прокурора була залишена без руху та апелянту надавався достатній строк для усунення недоліку, який полягав в тому, що всупереч вимогам ст. 396 КПК України, якою встановлено, що апеляційна скарга повинна містити в тому числі вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, в апеляційній скарзі проку-рора викладені такі вимоги, на підставі яких суд апеляційної інстанції не вправі скасувати вирок та ухвалити свій вирок, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 420 КПК України, в якій визначе-но вичерпний перелік підстав для ухвалення вироку апеляційним судом.

На виконання цієї ухвали до апеляційного суду надійшов лист перш. заст. прокурора Лу-ганської обл. В. Мички, в якому він вказав, що, на його думку, подана ним апеляційна скарга від-повідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому просить вважати її поданою у день її первинного подання.

В обгрунтування вказав, що перевірка апеляційної скарги на відповідність вимогам ст. 396 КПК України має «техничний» характер і не повинна стосуватися суті апеляційних вимог.

Також, вказав, що суддя-доповідач не уповноважений надавати правову оцінку обгрунто-ваності апеляційних вимог.

Крім того, вказав, що в апеляційних вимогах зазначено про необхідність викладення в мо-тивувальній частині вироку формулювання обвинувачення за епізодами 3 та 4 із зазначенням в ді-ях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки «повторно», що свідчить про необхідність збільшення обся-гу обвинувачення, а отже наявні, передбачені ст. 420 КПК України, підстави для скасування виро-ку та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Також, вказав, що в апеляційних вимогах вказано про застосування спеціальної конфіска-ції, що безумовно погіршує становище обвинуваченого в разі задоволення судом апеляційних ви-мог, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, на його думку, обвинувальний вирок може бути скасований за апеляцією прокурора.

Повторно перевіривши апеляційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, вивчивши лист перш. заст. прокурора Луганської обл. В. Мички, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Ухвалою апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянту надавався строк для усунення недоліку, який полягав в тому, що всупереч вимогам ст. 396 КПК України, як-ою встановлено, що апеляційна скарга повинна містити в тому числі вимоги особи, яка подає апе-ляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрун-тованість судового рішення, прокурор вказав в апеляції такі підстави, з яких суд апеляційної інс-танції не вправі скасувати вирок та ухвалити свій вирок, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 420 КПК України, в якій визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення вироку апеляцій-ним судом.
Назва статті 396 КПК України «Вимоги до апеляційної скарги» мала би сприйматися будь-яким апелянтом так, що до зазначеного документа, а саме апеляційної скарги, встановлено саме «вимоги», ігнорування або недотримання яких призведе до наслідків, передбачених ст. 399 КПК України і викликає необхідність вчинення певних дій особою, яка не дотрималась цих вимог, з тим, щоб апеляційна скарга була прийнята судом апеляційної інстанції, а також встановлює під-стави, за якими апеляційна скарга повертається особі.

Тобто, дотримання вимог, встановлених ст. 396 КПК України щодо форми та змісту апеля-ційної скарги, має особливе процесуальне значення, оскільки є підставою, за умови дотримання процесуальних строків, для вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Таким чином, саме звернення особи до суду із апеляційної скаргою не спричиняє безумовне відкриття апеляційного провадження у справі та початок стадії апеляційного провадження. Адже суддя, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка пода-ла апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції). Процесуальним наслідком недотри-мання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційною скаргою є зали-шення скарги без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Тобто, апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуван-ням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду ( ст. 407 КПК України), вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення ( ст. 409 КПК України) та навести обґрунтування своєї позиції.

Однією з апеляційних вимог прокурор вказав скасувати вирок місцевого суду в повному об-сязі і стосовно всіх трьох осіб та ухвалити новий вирок, але не вказав ніяких вимог щодо визнання чи не визнання винними обвинувачених, строк призначеного їм покарання, тобто питання визна-чені у п.п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, без яких ні суд апеляційної інстанції не зможе ухвалити свій вирок, ні інші учасники судового провадження не зможуть здійснювати свої права та обов`язки.

Крім того, прокурор просив ухвалити рішення про стягнення з обвинувачених на користь держави процесуальних витрат за проведення експертиз, але не вказав з кого саме та в яких част-ках (розмірах) потрібно їх стягнути, що унеможливлює чи суттєво ускладнює підготовку до захис-ту обвинувачених та їх захисників.

Стосовно апеляційних вимог про виключення з мотивувальної частини вироку певних вка-зівок, зазначення дати та часу скоєння певних епізодів злочинної діяльності, викладення форму-лювання обвинувачення з кваліфікуючою ознакою «повторно», то чинний КПК України передба-чає можливість ухвалення апеляційним судом в одному провадженні за наслідками апеляційного розгляду і ухвали, і вироку.

З листа прокурора, який надійшов на виконання ухвали про залишення апеляції без руху, вбачається, що апелянт намагається обговорювати зміст та якість ухвали суду, яка взагалі не під-лягає оскарженню, та не зробив жодних кроків, щоб змінити та/або виправити свою апеляцію.

Таким чином, вважаю встановленим, що прокурор не усунув недоліки апеляційної скарги та не виконав ухвалу апеляційного суду від 18.12.2017 р.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у ме-жах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу перш. заст. прокурора Луганської обл. В. Мички на вирок Біловодського райсуду Луганської обл. від 26.10.2017 р. стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70, 75 КК України, ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70, 75 КК України та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, 75 КК України, з усіма доданими до неї матеріалами, - повернути апелянту.

Роз`яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголо-шення.

Суддя ОСОБА_1