Справа №705/4191/17
1-в/705/68/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року місто Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Уманська виправна колонія (№ 129)», заяву засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Уманська виправна колонія (№129)», про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році»,
прокурора ОСОБА_4
представника адміністрації УВК № 129 ОСОБА_5
засудженої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3
Засуджена ОСОБА_3 , яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Уманська виправна колонія (№ 129)», звернулася до суду із заявою про застосування відносно неї ст.6 Закону України «Про амністію у 2016 році». В заяві зазначила, що вона засуджена вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2014 року за ч.2 ст.121 КК України на строк 8 років позбавлення волі. Просила застосувати до неї та розглянути Закон України «Про амністію у 2016 році» за ст.6 цього закону, так як амністія жодного разу до неї не застосовувалась.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 свою заяву підтримала, просила її задовольнити, застосувавши при цьому ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році». Зазначила, що у заяві вона помилково зазначила ст.6 вказаного Закону.
Прокурор в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні заяви засудженої, так як вона не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» згідно п. «е» ст.9, оскільки засуджена за злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.
Представник ДУ «Уманська виправна колонія (№ 129)» у судовому засіданні також вважала, що підстав для задоволення заяви засудженої немає.
Вислухавши пояснення засудженої, думку представника УВК №129, висновок прокурора, вивчивши матеріали особової справи та заяву засудженої, суд прийшов до висновку, що заява засудженої не підлягає до задоволення із таких підстав.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2014 року ОСОБА_3 засуджена за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25.04.2014 року вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2014 року залишений без змін.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2014 року набрав законної сили 25.04.2014 року.

Пунктом «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах (ч.2 ст.121 КК України).

Таким чином, ОСОБА_3 не підпадає під перелік осіб, до яких може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році»

На підставі ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_3 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

Копію ухвали направити засудженій ОСОБА_3 для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженою протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1