Справа № 521/4545/18
Номер провадження:1-кс/521/1673/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в порядку ст. 303 КПК України скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2018 року про відмову у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000037 від 04.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2018 року про відмову у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000037 від 04.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зі скарги вбачається, що слідчий під час здійснення досудового розслідування використовуючи невірну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, при здійсненні слідчих та процесуальних дій фактично порушує права ОСОБА_3 . Факт виникнення сумніву у слідчого щодо підробки правовстановлюючого документу, який належить ОСОБА_3 на думку скаржника свідчить про завдання йому шкоди внаслідок підроблення договору та шахрайських дій щодо нього.

Скаржник вважає постанову слідчого якою відмовлено йому в задоволені заяви про визнання потерпілим незаконною, прийнятою в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України.

В судовому засіданні скаржник підтримав доводи своєї скарги та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання викликався в порядку ст. 134 КПК України, однак до суду не з`явився. Надав матеріали кримінального провадження № 0000037 від 04.01.2017 року.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчий суддя вважає, що розгляд скарги можливо провести без прокурора, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України.

Щодо суті скарги, слідчим суддею встановлені наступні фактичні обставини.

В провадженні СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000037 від 04.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Провадження розпочато за заявою гр. ОСОБА_6 , за фактом надання громадянином ОСОБА_3 у суді підроблений договір купівлі продажу № АЕЕ 953407.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження між родиною ОСОБА_7 та родиною ОСОБА_8 відбувається судовий спір у цивільному судочинстві, предметом якого є спірна квартира АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_3 під час розгляду цивільної справи в Малиновському районному суді м. Одеси знаючи про підроблений договір купівлі-продажу від 13.11.2001 року, надав його до суду.

В теперішній час орган досудового розслідування проводить відповідні слідчі та процесуальні дії на встановлення обставин скоєного злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Частина 4 статті 358 КК України, передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Скаржник вважає, що може бути потерпілим у вказаному провадженні незалежно від кваліфікації складу злочину.

Не погоджуючись з доводами скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити. Теорія кримінального права України встановлює певні види складу злочинів. Виділення окремих видів складів злочинів (їх класифікація) має важливе значення для пізнання окремих складів злочинів і встановлення їх істотних ознак, а в кінцевому підсумку - для точної кваліфікації злочину.

Злочин передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до злочинів з формальним складом, тобто такий, що не містить у собі як обов`язкову ознаку суспільно небезпечні наслідки, а тому злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у законі діянь. Очевидно, що шкода, заподіяна злочином, визначає спрямованість посягання, його об`єкт. У вказаних видах злочинів, зазвичай вказується лише одна ознака об`єкта його «правова оболонка», тобто правові відносини, які встановлені для охорони суспільних інтересів. При кваліфікації цих злочинів встановлення об`єкта забезпечується шляхом встановлення протиправності вчиненого діяння.

Відповідно потерпілим за вказаним злочином не може бути фізична особа, оскільки шкода заподіюється певним суспільним відносинам.

Безумовно, що будь-яке використання завідомо підробленого документа здійснюється з певною метою. Відповідно мета і буде визначати правильну кваліфікацію дій особи. Однак кваліфікація дій (правова кваліфікація) на стадії досудового розслідування є виключною компетенцією слідчого та прокурора, оскільки слідчий та прокурор наділені найбільшими процесуальними правами та процесуальною самостійністю, визначають основні і додаткові напрями слідства, приймають і виконують процесуальні рішення та слідчі дії, суттєво обмежує права деяких осіб заходами примусу.

Встановлена невірна кваліфікація органом досудового розслідування на думку слідчого судді не може бути підставою для втручання слідчого судді в хід досудового розслідування. Правова кваліфікація на початку досудового розслідування не завжди відповідає фактичним обставинам під час досудового розслідування, а тому слідчий та прокурор вправі в подальшому, в залежності від встановлених фактів її змінити.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що оскільки між родинами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбуваються цивільно-правові відношення, кожна зі сторін вважає виключно себе потерпілим, надання статусу потерпілого лише одній особі (одній стороні) може мати місце виключно коли слідчим та/або прокурором встановлені всі фактичні обставини які підлягають доказуванню в порядку ст. 91 КПК України. До цього часу, вказана процесуальна дія може призвести до порушення Законності, як однієї з головних засад кримінального провадження.

Даючи оцінку постанові слідчого від 12.03.2018 року, якою відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим, слідчим суддею встановлені наступні фактичні обставини.

Так постанова містить вступну, мотивувальну та резолютивну частину. Мотивувальна частина, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови та посилання на положення КПК України.

Обґрунтування мотивів на думку слідчого судді є досить поверхневими, не ґрунтовними та спрощеними. Однак вказане обґрунтування не впливає на суть предмету винесеної постанови та не впливає на наслідки розгляду клопотання ОСОБА_3 , оскільки у даному виді кримінального правопорушення, без будь-якої додаткової правової кваліфікації будь-яка особа не може бути потерпілим.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволені скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, Слідчий Суддя,
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 12.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000037 від 04.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали направити скаржнику ОСОБА_3 , прокурору Одеської місцевої прокуратури № 2 який закріплений за вказаним провадженням, слідчому Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя: ОСОБА_1