Справа № 487/1520/16-к
Провадження № 1-кп/487/62/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Роздільне Одеської області, українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей 2010, 2011, 2014 та 2017 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-06.04.2016 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі , із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,_-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,раніше судимого,-
- -06.04.2016 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі , із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,
- 20.03.2017 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186 , ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -
-20.04.2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області , українця, громадянина України, не працюючого,не одруженого, має на утримання двох неповнолітніх дітей 2010 та 2015 року народження, зареєстрований та проживає АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 13.06.2016 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185,ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В
04.01.2016 в період часу з 00:30 по 01:00 годин, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходячись біля бару «Коко Бонго» по вул. Бутоми, 9 побачили ОСОБА_10 , яка прямувала по вказаній вулиці, після чого у вказаних осіб виник злочинний намір на заволодіння майном останньої.
Реалізуючи свій злочинний намір, вони прослідували за ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 підійшла до потерпілої та почала з нею розмовляти, відволікаючи її увагу. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , підійшли до потерпілої зі сторони спини та ОСОБА_5 закрив їй очі долонею, а ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в область грудей, від чого потерпіла впала на землю та відкрито заволоділи її майном, а саме:Мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі» вартістю 1500 гривень,жіночою сумкою типу «Клатч» чорного кольору вартістю 300 гривень.
Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1800 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та суду показала, що 04.01.2016 року вночі, вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходились біля бару «Коко Бонго» по вул. Бутоми, 9 побачили ОСОБА_10 , яка прямувала по вказаній вулиці, після чого вони прослідували за нею до будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 підійшла до потерпілої та почала з нею розмовляти, відволікаючи її увагу. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , підійшли до потерпілої зі сторони спини та ОСОБА_5 закрив їй очі долонею, а
ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в область грудей, від чого потерпіла впала на землю та після чого вони відкрито заволоділи її майном, а саме:мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі» та жіночою сумкою типу «Клатч» чорного кольору.
Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення вони зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Цивільний позов потерпілої вона визнала. В скоєному щиро розкаялась.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину свою визнав повністю та суду показав, що 04.01.2016 року вночі, він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились біля бару «Коко Бонго» по вул. Бутоми, 9 побачили ОСОБА_10 , яка прямувала по вказаній вулиці, після чого вони прослідували за нею до будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 підійшла до потерпілої та почала з нею розмовляти, відволікаючи її увагу. В цей час він та ОСОБА_5 , підійшли до потерпілої зі сторони спини та ОСОБА_5 закрив їй очі долонею, а він наніс один удар кулаком в область грудей, від чого потерпіла впала на землю та після чого вони відкрито заволоділи її майном, а саме:мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі» та жіночою сумкою типу «Клатч» чорного кольору.
Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення вони зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Цивільний позов потерпілої він визнав. В скоєному щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та суду показав, що 04.01.2016 року вночі, він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходились біля бару «Коко Бонго» по вул. Бутоми, 9 побачили ОСОБА_10 , яка прямувала по вказаній вулиці, після чого вони прослідували за нею до будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 підійшла до потерпілої та почала з нею розмовляти, відволікаючи її увагу. В цей час він та ОСОБА_6 підійшли до потерпілої зі сторони спини та ОСОБА_5 закрив їй очі долонею, а ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в область грудей, від чого потерпіла впала на землю та після чого вони відкрито заволоділи її майном, а саме:мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі» та жіночою сумкою типу «Клатч» чорного кольору.
Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення вони зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Цивільний позов потерпілої він визнав. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась.В заяві просила розглядати кримінальне провадження без її участі.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами.
Так, відповідно до протоколу прийняття заяви від 06.01.2016 року ОСОБА_10 просила прийняти міри до трьох невідомих їй осіб( до жінки та двох чоловіків) , які 04.01.2016 року біля 01 год. , біля будинку №3 по вул. Бутоми із застосуванням насильства заволоділи її майном, на загальну суму 1800 грн.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2016 року потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_4 , котра 04.01.2016 року , біля 01 год., знаходячись біля бару по вул. Бутоми здійснила відносно неї грабіж.
Відповідно до довідки , виданої ТОВ"Ломбард"Скарбниця" 04.01.2016 року о 09 год. 20 хв. до вказаного ломбарду було закладено ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі».
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.02.2016 року , обвинувачена ОСОБА_4 , за участі понятих показала на місці як вона разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля бару "Коко бонго" зустріли раніше незнайому їм жінку , з котрою в подальшому познайомився ОСОБА_13 . Після чого вона пішла в напрямку вул. Ч.Майовщиків, а ОСОБА_12 запропонував їй та ОСОБА_14 відкрито викрасти в неї майно, на що вони погодились. Вона наздогнала дівчину та почала її відволікати, розмовляючи із нею. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в цей час підбігли до потерпілої ззаду, після чого ОСОБА_14 схопив її рукою за обличчя ззаду, а ОСОБА_15 наніс один удар в область живота, після чого вони забрали в неї її речі, та втекли. Після чого поїхали до ломбарду "Скарбниця". де ОСОБА_15 заклав мобільний телефон, який вони викрали у потерплої.
З урахуванням повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні інкримінованих їм злочинах, судом в порядку ст.349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинувачених та дослідженням письмових доказів, та доказів, що характеризують обвинувачених.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які є достатніми та взаємопов*язаними , суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю і їх дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.186 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину. Так, обвинувачені вчинили злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину. Суд також враховує дані щодо особи обвинувачених, які раніше судимі , не перебувають на обліку у
лікаря психіатра, за місцем мешкання характеризуються посередньо. ОСОБА_4 має чотирьох неповнолітніх дітей, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 не перебуває, але неодноразово лікувалась в МОПЛ " з діагнозом" легка розумова відсталість з емоційно вольовою нестійкістю". ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 не перебувають.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №93 від 26.02.2016 року , ОСОБА_4 страждає в теперішній час та страждала в період часу, до якого відноситься інкримінований їй злочин психічним розладом- легкою розумовою відсталістю з емоційною нестабільністю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння вона могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В теперішній час вона також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, що помякшує покарання обвинувачених , відповідно до ст. 66 КК України, є те , що вони вину свою визнали повністю та щиро розкаялись.
Обставин , що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєних злочинів , беручи до уваги дані, що характеризують обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжує покарання,враховуючи , що обвинувачені раніше судимі,суд вважає що виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції їх від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує те, що вона на момент вчинення даного злочину вважалась не судимою раніше, тому беручи до уваги дані, що характеризують обвинувачену, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжує покарання, а також виключні обставини, а саме що обвинувачена ОСОБА_4 є матір`ю чотирьох дітей ,суд вважає що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без її ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України та ч. 4 ст.70 КК України.
А також , на підставі положення ч.4 ст.70 КК України , при призначенні ОСОБА_5 покарання слід зарахувати вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.04.2016р., та вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.03.2017 року, а при призначенні покарання ОСОБА_6 вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.06.2016 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину , передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі положення ст.75,ст.76 КК України, від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити із іспитовим строком на 2 роки , зобов*язавши її без дозволу уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, за вищезазначеним вироком та вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.04.2016 року , за яким ОСОБА_4 засуджена до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України на 3 роки ,шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким вважати засудженою ОСОБА_4 до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України на 3 роки , зобов*язавши її без дозволу уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину , передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України за цим вироком та вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.03.2017 року , а також вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.04.2017 року, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.04.2016 року , за яким ОСОБА_5 засуджений до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України на 3 роки виконувати самостійно.
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину , передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13.06.2016 року шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.11.2016 року,зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі в період із 18.11.2016 року по 20.06.2017 р., а з 21.06.2017року по 20.12.2017р. із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 16.01.2016 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі в період із 16.01.2016 року по 20.06.2017 р., а з 21.06.2017року по 20.12.2017р. із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1800 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1