АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/976/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/521/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула 12 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, якою задоволено клопотання Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Який народився в м. Дніпропетровськ (Дніпро), громадянин України, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

представник потерпілої, захисник - ОСОБА_9

підозрюваний - ОСОБА_7

захисник підозрюваного, адвокат - ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання, передбачене санкцією зазначеної статті.

22.06.2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року задоволено клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001130 та звільнення особи від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України відносно ОСОБА_7 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що з часу вчинення злочину ОСОБА_11 за ч.2 ст. 121 КК України, у вчинення якого він підозрюється минуло 15 років, що є підставою для закриття кримінального провадження відносно останнього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпіла зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України послався на норми ст. 284 КПК України, яка регулює умови і порядок закриття кримінальних проваджень відносно виключно юридичних осіб, а тому застосування цієї норми закону відносно ОСОБА_7 є, на думку апелянта, безпідставним. Крім того, судом було проігноровано вимоги ч.2 ст. 49 КК України та не взято до уваги, що ОСОБА_7 ухилявся від досудового слідства з дня вчинення ним злочину і до дня його затримання, у зв`язку із чим перебіг давності поновлюється з дати затримання. Також апелянт звертає увагу суду, що застосування ч.2 ст. 49 КК України можливо виключно за умови відсутності даних про скоєння особою іншого злочину у період перебігання терміну давності, що судом перевірено не було. Крім того, не було враховано судом і той факт, що злочин, вчинений ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України ним було вчинено в період відбування попереднього вироку суду від 23 жовтня 1996 року, покарання за яким останньому було призначено з іспитовим строком, а також відсутність каяття в діях ОСОБА_7 .

В судовому засіданні при апеляційному розгляді представник потерпілої просила задовольнити вимоги апеляційної скарги потерпілої, а ухвалу суду першої інстанції скасувати; підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, прокурора, який просив скасувати ухвалу суду, як таку, що постановлена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону. .

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було у зв`язку із чим, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, крім іншого, неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Неповнота судового розгляду полягає у не з`ясуванні або неналежному з`ясуванні всіх істотних обставин справи, а також у недостатності доказів або їх поверховому дослідженні.

Такими, що мають істотне значення, обставини визнаються, у разі якщо їх встановлення безпосередньо впливає на ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема на кваліфікацію злочину і обсяг обвинувачення, прийняття рішення про притягнення до кримінальної відповідальності або звільнення від кримінальної відповідальності, вид і міру покарання, розмір відшкодування , тощо.

Статтею 49 КК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема 15 років за вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня зявлення особи із зізнанням або її затримання. у цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення нею злочину минуло п`ятнадцять років.

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності протягом яких особа, що вчинила злочин виконала умови не ухилялась від слідства і суду і не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційований строк, передбачений ч.1 ст. 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк 15 років спливає далі, незалежно від ухилення.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,, який відповідно до ст. 12 КК україни є особливо тяжким злочином і який ним було вчинено 23 червня 1998 року у зв`язку із чим останній був оголошений у розшук і розшуканий лише 16 травня 2017 року.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_7 у період з 23 червня 1998 року по 16 травня 2017 року не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину матеріали кримінального провадження не містять, а посилання прокурора про відсутність такої обставини в клопотанні про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає недостатнім, оскільки не може посилатися про наявність такої підстави в ухвалі апеляційного суду без особистого дослідження зазначеної обставини.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині судового рішення, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

В порушення вищезазначених вимог кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали навів лише обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 і які були встановлені органами досудового слідства, при цьому не зазначивши які саме обставини кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 були встановлені у судовому засіданні при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції.

З огляду на зазначені порушення вимог кримінального процесуального законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 є слушними та такими, що заслуговують на увагу, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, якою задоволено клопотання Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України підозрюваного ОСОБА_7 наи підставі ст. 49 КК України у зв`язку із спливом строку притягнення останнього до кримінальної відповідальності скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

____________ _______________ ______________