Справа № 461/384/18
Провадження № 1-кс/461/326/18
іменем України
19.01.2018 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
Зазначає, що 21.12.2017 ОСОБА_7 , як член сім`ї померлої (син), в порядку ч.6 ст.55 КПК України подав заяву слідчому у провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження - ОСОБА_5 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.
Однак, 12.01.2018 поштовим зв`язком ОСОБА_7 отримав постанову про відмову його у визнанні потерпілим, винесену слідчим Галицького ВП ГУНП у Львівській області Лазором LB. 29.12.2017, яка мотивована встановленою відсутністю завданої шкоди ОСОБА_8 внаслідок смерті його рідної матері. З даною постановою не погоджується, оскільки слідчий позбавив ОСОБА_4 можливості користуватися під час досудового розслідування всіма правами потерпілого.
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Просив слідчого суддя скаргу задоволити.
Слідчий Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням. Клопотань про відкладення чи про розгляд скарги у їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України,неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги.
Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
21.12.2017 ОСОБА_4 , як син померлої ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до слідчого Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 із заявою, в якій просив визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 6 статті 55 КПК України передбачено, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Оскаржувана постанова слідчим мотивована тим, що ОСОБА_4 не надано жодних підтверджуючих документів, що даним кримінальним правопорушенням йому завдано шкоду, та слідством встановлена очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою.
Слідчий суддя не погоджується із таким висновком слідчого, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням, тому дану постанову слід скасувати.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, тому визнання дій чи бездіяльності слідчого неправомірними виходить за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України.
Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Відтак, питання визнання особи потерпілою у кримінальномупровадженні на стадії досудового розслідування, вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Тому, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого визнавати особу потерпілою.
Таким чином, скарга в тій частині до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.40, 55, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
В решті вимог скарги - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1