УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо повернення майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0005032 ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , яким останній просив скасувати арешт на майно, а саме: автомобіля марки «BMW Х5», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , серія та номер НОМЕР_2 від 20.07.2004 та зобов`язати слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 вказане майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, уточнивши вимоги а саме, просить суд передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання користувачеві у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 є законним володільцем транспортного засобу, подальшої потреби у зберіганні автомобіля не штафмайданчику не має. Окрім того, знаходження автомобіля на штрафному майданчику порушує право власності зазначений автомобіль, тому у зв`язку із викладеним звернувся з даною скаргою до суду. Скаржник просив задоволити вимоги скарги.

Клопотання мотивував наступним.

В провадженні слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005032 від 26.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

27.10.2017 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було накладено арешт на майно вилучене під час огляду 25.10.2017 року, а саме: автомобіль марки «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW Х5» , д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року.

ОСОБА_3 зазначив, що у даній ситуації ОСОБА_4 є добросовісним користувачем вказаного автомобіля на підставі довіреності, оскільки він особисто отримав автомобіль за власні кошти у вересні 2017 року в м. Києві в попереднього власника.

Згодом у 2017 році був зупинений працівниками поліції, а автомобіль був вилучений у зв`язку з підозрою знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

На даний час проведено експертне дослідження автомобіля марки «BMW Х5» з якого вбачається, що фактичних даних, які б підтверджували наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України не виявлено.

ОСОБА_3 зазначив, що автомобіль на підставі ухвали суду постійно перебуває на арештмайданчику у м. Вінниця, вул. Г.Арабея, 17 на відкритій площадці, внаслідок чого метал автомобіля піддається корозії, псується. Крім того, на думку ініціатора клопотання що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку ОСОБА_3 , суд находить, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Абзац перший частини першої статті 174 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013\

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005032 від 26.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час досудового розслідування ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2017 року за клопотанням слідчого, в межах досудового розслідування, накладено арешт автомобіль марки «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW Х5» , д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року.

Суд приймає до уваги пояснення ініціатора клопотання про те, що даний автомобіль той добросовісно придбав за власні кошти, та находить, що ОСОБА_4 дійсно є добросовісним володільцем вказаного автомобіля.

Також відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Судом встановлено, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «BMW Х5» , д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року зазначено, що номер кузова знищено кустано, доказів про те, що вказане свідоцтво підроблене суду не надано.

Слід зазначити, що в даному випадку у кримінальному провадженні 0005032 від 26.10.2017 визнані речовими доказами зазначені автомобіль марки «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_5 , а користувачем ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW Х5» , д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року, однак на підставі ч.6 ст.100 КПК України суд находить, що слід передати ОСОБА_4 як законному володільцю вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 100, 170-174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити,

Зобов"язати слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 передати ОСОБА_4 автомобіль марки «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW Х5» , д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 20.07.2004 року на відповідальне зберігання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: