Справа № 467/133/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка клопотання захисника ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2018 року захисник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить визнати відсутність необхідності для подальшого виправлення та відбуття ОСОБА_5 покарання та звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений характеризується добре, сумлінно дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, стосовно до інших засуджених конфліктів не виявлялося, до працівників адміністрації установи ввічливий, тактовний, на заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно, вину у скоєному злочині усвідомлює та глибоко розкаюється у скоєному. Засуджений повністю відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілому. ОСОБА_5 підтримує соціально-корисні зв"язки з рідними, у разі звільнення зобов"язується піклуватися про свою родину та не скоювати нових правопорушень. Засуджений має власну родину, яка перебуває в скрутному становищі та малолітню доньку ОСОБА_6 , 2012 року народження, дружину, яка має статус біженки та проживає разом з батьками засудженого, які в силу свого віку не працюють та мають різноманітні захворювання, потребують матеріальної підтримки з боку сина як моральної, так і матеріальної. Приватне мале підприємство «Шван» гарантує його прийняти на роботу після умовно-дострокового звільнення від покарання.
У судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання.
Засуджений не побажав прийняти участь у судовому засіданні, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Представник Арбузинської виправної колонії у судове засідання не з`явився.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що засуджений має погашені стягнення, протягом останніх місяців не вчинив нових порушень режиму утримання, має одне заохочення, чим довів, що став на шлях виправлення.
Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
ОСОБА_5 засуджений 20.06.2016 року вироком Апеляційного суду Миколаївської області за ч.4 ст.187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.03.2016 року засудженому зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 19.10.2012 року по 21.11.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі перебуває з 19.10.2012 року, з 04.10.2013 року відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії Миколаївської області. Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 допустив 21 порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, що потягли за собою накладення стягнень, які на час розгляду клопотання погашені у встановленому законом порядку. Заохочувався 16.01.2018 року 1 раз правами начальника колонії за підсумки роботи у ІV-му кварталі 2017 року. Як вбачається з характеристики від 12 лютого 2018 року, засуджений приймає участь у роботі з благоустрою місць позбавлення волі, поставленні завдання виконує якісно та вчасно, у відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, у колективі засуджених безконфліктний, підтримує зв`язки з родичами, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний особливо тяжкий злочин відбув не менше трьох чвертей строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2,17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що наявність 21 стягнення за порушення правил режиму відбування покарання за період з 26.06.2014 року по травень 2017 року ( в т.ч. 11 разів поміщення до ДІЗО та 2 рази поміщення до ПКТ на 3 місяці), останнє з яких було допущено засудженим 01.05.2017 року та погашено 01.11.2017 року, свідчить про його неналежну поведінку за час відбування покарання.
Окрім цього, згідно висновку комісії установи від 25 травня 2017 року засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України по заміні покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення.
За такого, покращення поведінки засудженого фактично за останніх 9 місяців та отримання ним 16 січня 2018 року заохочення у виді подяки начальника колонії свідчить про те, що засуджений має нестабільну лінію поведінки протягом всього періоду відбування покарання, тобто не довів свого виправлення, а тільки став на шлях виправлення.
Доводи захисника про те, що засуджений має власну родину, яка потребує його матеріальної та моральної підтримки, наявність гарантій працевлаштування засудженого після звільнення з місць позбавлення волі не мають значення для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заявлена у клопотанні вимога про визнання відсутності необхідності для подальшого виправлення та відбуття ОСОБА_5 покарання не підлягає розгляду у порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України і не тягне за собою прийняття окремого процесуального рішення, а лише може зазначатися підставою до вимоги щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення в Апеляційний суд Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1