Справа № 461/1221/18
Провадження № 1-в/461/61/18
УХВАЛА
іменем України
01.03.2018 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ ЛУВП (№19) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», тобто просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання.
У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився,однак подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримує.
Прокурор та представник ДУ ЛУВП (№19)у судовому засіданні не заперечили проти задоволення такого клопотання.
За клопотанням учасників процесу фіксування судового процесу не здійснювалося на підставі п.4 ст.107 КПК України.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Апеляційним судом м.Києва від 29.12.2003 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.125, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України у редакції 2001 року та за п.п. а, б, г, е, з, и, і ст.93, ч.2 ст.17 п.п. б, г, н, з, і ст.93, ст.42 КК України у редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання 22.01.2001 року. Вирок набрав законної сили 29.04.2004 року.
На підставі постанови про тимчасове залишення засудженого в слідчому ізоляторі, яке було санкціоноване прокурором м.Києва 15.06.2004 року, ОСОБА_5 тимчасово залишено у Київському СІЗО на 1 місяць для розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.
21.09.2004 року прибув до Сокальської ВК (№47).
Після цього, на підставі ухвали від 24.02.2006 року про етапування, яке було санкціоноване прокурором м.Києва за п. г ст.93 КК України у редакції 1960 року, ОСОБА_5 12.04.2006 року прибув до Київського СІЗО із Сокальської ВК (№47).
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 11.05.2006 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, п.п. 1, 4, 8 ч.2 ст.115 КК України у редакції 2001 року. Постановою слідчого Прокуратури Голосіївського району м.Києва від 10.05.2007 року дана кримінальна справа закрита.
Постановою від 22.05.2007 року ОСОБА_5 тимчасово залишено в Київському СІЗО на 2 місяці для проведення слідчих дій за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.98 КК України у редакції 1960 року. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 31.08.2007 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з підозрою у вчиненні злочинів, передбачених п.п., а, г ст.93 КК України у редакції 1960 року, за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.317, ч.4 ст.185 КК України у редакції 2001 року.
Вироком Апеляційного суду м.Києва від 07.11.2007 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.307 КК України у редакції 2001 року, за п.п. а, г ст.93, ч.3 ст.142, ч.3 ст.229-15, ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України у редакції 1960 року до довічного позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 22.05.2007 року. Вирок набрав законної сили 10.12.2007 року.
24.11.2007 року прибув до Сокальської ВК (№47) для подальшого відбування покарання. У Львівський СІ поступив 27.03.2012 року із Сокальської ВК Львівської області (№47).
На підставі наряду Державної пенітенціарної служби України №2/3/1-5059-ОШ/25-14 від 17.11.2014 року залишений у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області (№19) для подальшого відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ізолятори тимчасового тримання та слідчі ізолятори є місцями попереднього ув`язнення.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Крім того, відповідно до п.13 ч.1 ст.357 КПК України під час виконання вироків судом вирішуються питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.
Відсутність у Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та інших нормах кримінального процесуального закону посилань щодо порядку його застосування, дають підстави, керуючись ст.7, ч. 6 ст.9 КПК України, для застосування аналогії закону, тобто розгляду вказаного питання в порядку п.13 ч.1 ст.537 КПК України.
Зокрема, згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо застосування окремих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта помилування.
Однак, Верховний Суд України у своїй постанові від 26.10.2017 року у справі № 5-121кс(15)17 дійшов висновку, що положення частини п`ятої статті 72 КК в редакції Закону № 838-VІІІ слід тлумачити таким чином, що в ній фактично використане родове поняття позбавлення волі, яке складає зміст відразу двох видів покарань: позбавлення волі на певний строк і довічного позбавлення волі. Відповідно, нормапро зараховування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягає застосуванню як до осіб, які засуджені до позбавлення волі на певний строк, так і до тих, які засуджені до довічного позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 відноситься до зазначеної категорії осіб, оскільки на момент набуття чинності вказаним Законом України, відносно нього набрав законної сили обвинувальний вирок, яким його засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі, а покарання повністю не відбуте.
Клопотання подано уповноваженою на те особою засудженим.
Відтак, засудженому ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 22.02.2001 року по 29.04.2004 року, з 15.06.2004 року по 15.07.2004 року, з 12.04.2006 року по 10.05.2007 року та з 22.05.2007 року по 10.12.2007 року, оскільки останній перебував у місцях попереднього ув`язнення, що зокрема підтверджується довідкою по особовій справі №26д-С-14 засудженого ОСОБА_5 , яка знаходиться у матеріалах справи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_5 підлягає до задоволення.
Враховуючи вищенаведене, на підставі Постанови Верховного Суду України від 26.10.2017 року, ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», керуючись ст.7, ч.6 ст.9, ст.206, п.13 ч.1 ст.537, ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - задоволити.
Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання у видідовічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 22.02.2001 року по 29.04.2004 року, з 15.06.2004 року по 15.07.2004 року, з 12.04.2006 року по 10.05.2007 року та з 22.05.2007 року по 10.12.2007 рокуіз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1