ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/788/18

18 квітня 2018 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000170 від 17 березня 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відповідно до статті 89 КК України раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 17 березня 2018 року близько 05:00 год., перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Діско», що за адресою м.Костопіль вул.Проектова 1, в ході словесного конфлікту, умисно, протиправно, відкрито викрав чуже мано, належне ОСОБА_5 , а саме пістолет марки «ПГШ-790» вартістю 5000 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

11 квітня 2018 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри, у судовому провадженні попросити вибачення у потерпілого.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме - штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України винним себе визнав повністю та дав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.186 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про примирення від 11.04.2018 року, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні. Запобіжні заходи не обиралися.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 11 квітня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1