АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1101/17 Справа № 180/1385/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року про застосування тимчасового арешту відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тулома Кольського

району Мурманської області РФ, громадянина Російської

Федерації, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

перебуває у міждержавному розшуку,

який затриманий 16 серпня 2017 року працівниками Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

затриманого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що завірені копії документів, які було долучено прокурором в судовому засіданні, стороні захисту та особі відносно якої обрано тимчасовий арешт, не надавалися, чим порушено право на захист та змагальність сторін. Крім того, в долучених до клопотання матеріалах відсутній офіційний документ, який свідчить про перебування ОСОБА_6 в міжнародному розшуку. Зазначає, що посилання прокурора на те, що до клопотання долучена копія довідки з Інтерполу на англійській мові, є безпідставними, оскільки слідчий суддя не є дипломованим перекладачем, а суд не може здійснювати функції перекладача. Вказує на те, що разом з клопотанням прокурора слідчому судді не було надано офіційного перекладу документу, який би підтверджував перебування ОСОБА_6 в міжнародному розшуку. Отже, на день розгляду клопотання слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити наявність офіційного перебування особи в міжнародному розшуку.

Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області 18 серпня 2017 року задоволено клопотання прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури та застосовано до ОСОБА_6 тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту від компетентних органів Російської Федерації про його видачу (екстрадицію), з утриманням в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 УДПтС України у Дніпропетровській області.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст. 309 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто відповідно до ч. 2 ст. 56 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року діяння, вчинене ОСОБА_6 є карним, за здійснення якого передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менш одного року, а саме більш тяжке покарання. Крім того, строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину відповідно до ст. 49 КК України не закінчились.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 та затриманого ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних, і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ч.1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, і кримінальних справах від 22.01.1993 року видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.

Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року в редакції Протоколу до неї від 28.03.1997 року передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяттю під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ч.ч.1, 2 ст.16 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу.

Частиною 1 статті 583, п.10 ч. 1 ст. 541 КПК України передбачено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа піддягає негайному звільненню з-під арешту.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 , вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 05 січня 2014 року слідчим СВ УФСКН Росії по Мурманській області ОСОБА_10 порушено кримінальну справу за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації. Постановою слідчого СВ УФСКН Росії по Мурманській області від 17 лютого 2014 року ОСОБА_6 оголошений у розшук. Постановою оперуповноваженого ОМВС Росії по Кольському району від 08 травня 2017 року ОСОБА_6 оголошений у мідждержаний розшук. Постановою судді Кольського районного суду Мурманської області від 11 травня 2017 року, ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд та належну поведінку на тримання під вартою строком на 2 місяці.

16 серпня 2017 о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , який перебуває у міждержавному розшуку та розшукується ОМВС Росії по Кольському району по кримінальній справі №24-5322 (10) від 05 січня 2014 року у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 (незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів у великому розмірі) КК Російської Федерації, було затримано у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України працівниками Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкримінований йому злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст.309 КК України, і є екстрадиційним, строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_6 тимчасового арешту.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом тимчасовий арешт щодо затриманого відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія судді
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року про застосування до ОСОБА_6 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту від компетентних органів Російської Федерації про його видачу (екстрадицію) з утриманням в Дніпропетровській установі виконання покарань №4 УДПтС України у Дніпропетровській області - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3