У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0003019 слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0003019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.10.2017 року.

З наданого слідчому судді клопотання вбачається, що 31.10.2017 року до слідчого відділу Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит» ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, з використанням підроблених документів, шахрайським шляхом заволоділи майном ТзОВ «Самшит», чим заподіяли товариству значну матеріальну шкоду. Із заяви слідує, що ТОВ «Самшит» (далі - «Товариство») є власником нерухомого майна - готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради від 16.07.2012р. Право власності товариства на нерухоме майно було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації м.Ужгорода» згідно витягу про державну реєстрацію прав №34895782.

30.10.2017р. представнику товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит» стало відомо, що рядом осіб було вчинено протиправні дії, спрямовані на заволодіння майном товариства, які носять ознаки кримінальних правопорушень.

Такі дії по заволодінню майном товариства полягають у внесенні до Реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на майно, яке знаходиться по вул.Гленца, 4, в м.Ужгороді, а саме: готель «Спорт» за третіми особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Запис про реєстрацію права власності таких осіб на майно було внесено державним реєстратором ОСОБА_8 , який працює в Філії Комунального підприємства Мирнополівської сільської ради «Результат» (м.Київ). Крім того, такі дії реєстратор не міг вчинити ще й з тих підстав, що в Реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване публічне обтяження - арешт всього нерухомого майна ТОВ «Самшит», запис про обтяження №5738707, який був накладений Міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції згідно постанови №9-43398656/14 від 21.05.2014р.

Беручи до уваги викладене, а також те, що готельно-ресторанний комплекс, який наразі знаходиться у власності ОСОБА_7 (розмір частки 1/2) та ОСОБА_6 (розмір частки 1/2) є об`єктом злочинного посягання, може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні та підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України, з метою запобігання відчуження, приховування або підміну, шляхом зміни власників або здійснення інших цивільно правових угод щодо даного майна, слідчий просить накласти арешт на готельно ресторанний комплекс, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Розгляд клопотання проводився без повідомлення осіб, у власності яких перебуває майно на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003019 від 31.10.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищезгаданий готельно-ресторанний комплекс наразі знаходиться у власності ОСОБА_7 (розмір частки 1/2) та ОСОБА_6 (розмір частки 1/2). Подане клопотання не містить підстав для арешту майна, що встановлені КПК України, з посиланням на відповідні положення процесуального закону та мету накладення арешту, що свідчить про недоведеність необхідності накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на ресторанний комплекс після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю "Спорт", який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0003019 слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1