Справа №295/1959/18

УХВАЛА
20.02.2018 року м. Житомир
Невідома особа у період часу з 23.01.2018 по 16.02.2018 в с. Болярка, Житомирського району, Житомирської області забруднила атмосферне повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля відходами, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.
17.02.2018 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідома особа в с. Болярка, Житомирського району, Житомирської області здійснює незаконне виробництво дерев`яного вугілля без дозвільних документів.
Допитані в ході досудового розслідування місцеві жителі с. Болярка пояснили, що дійсно в с. Болярка на земельній ділянці, що належить ОСОБА_5 знаходяться металеві бочки які випалюють вугілля, в результаті такої діяльності забруднюється атмосферне повітря. Сільські жителі неодноразово звертались до сільської ради з колективними заявами.
Допитаний в ході досудового розслідування державний інспектор Державної екологічної інспекції ОСОБА_7 , який був присутній під час огляду місця події 17.02.2018 пояснив, що висновки про будь-які порушення законності забруднення атмосферного повітря він зможе зробити тільки після того як власником будуть надані дозвільні документи.
Слідчий зазначає, що вказані 6 металевих бочок для переробки деревини, 45 складських метрів дров породи сосна, граб, дуб, 724 мішки з дерев`яним вугіллям є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
6 металевих бочок для переробки деревини, 45 складських метрів дров породи сосна, граб, дуб, 724 мішки з дерев`яним вугіллям визнано речовими доказами.
Слідчий у клопотанні вказує, що у відповідності до ст. 170 КПК України, 6 металевих бочок для переробки деревини, 45 складських метрів дров породи сосна, граб, дуб, 724 мішки з дерев`яним вугіллям, є речовим доказом, з метою його збереження необхідно накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів злочину, його пошкодженні, псуванні та знищенні або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні судові експертизи.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.
Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно із п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, а також предмет досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 23.02.2018 року о 09-00 год.
Суддя: