АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 лютого 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представників ТОВ «Фінансова компанія «Авісто»,
ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000679 від 11.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 375 КК України, було задоволено клопотання детектива першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на кошти у безготівковій формі, у розмірі 45995821,43 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому Міністерством юстиції України () у Державній казначейській службі (МФО 820172), призначені до стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 р. №910/4050/17, та які були 18.10.2017 р. перераховані на цей рахунок на підставі платіжної вимоги №2012/21 від 17.10.2017 р. з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» № НОМЕР_2 , відкритому в Філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» - адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме грошових коштіву розмірі 45995821,43 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому Міністерством юстиції України () у Державній казначейській службі (МФО 820172), призначені до стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 р. №910/4050/17.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що грошові кошти в сумі 45995821,43 грн., були стягнені з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» рішенням Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №910/4050/17. Даним рішенням частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» та постановлено стягнути з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» заборгованість у розмірі 32 198 736 грн. 06 коп., інфляційні витрати у розмірі 7 405 709 грн. 29 коп., 3% річних у розмірі 2 003 378 грн. 89 коп. На даний момент вказане судове рішення Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №910/4050/17 не скасовано, а його законність, обґрунтованість та вмотивованість визнано постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 року у справі №910/4050/17.

Додатково, наголошує на тому, що викладені законні підстави стягнення грошових коштів свідчать про відсутність ознак об`єктивної сторони шахрайства, а саме дій з боку представників та посадових осіб ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», які б мали ознаки вчинення інкримінованого злочину.

Крім того, зазначає про те, що при винесенні ухвали слідчим суддею не встановлено факту відповідності арештованих коштів, критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та не встановлено факту, що арештовані кошти були набуті саме кримінально протиправним шляхом.

В підсумку зазначає, що слідчим суддею жодним чином не досліджено розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та/або його представника, а копію вказаної ухвали слідчого судді, представник ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» отримав лише 13.11.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представників власника майна, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 25.10.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, першим підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000679 від 11.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 375 КК України.

21.10.2017 р. детектив першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти у безготівковій формі, у розмірі 45995821,43 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому Міністерством юстиції України () у Державній казначейській службі (МФО 820172), призначені до стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 р. №910/4050/17, та які були 18.10.2017 р. перераховані на цей рахунок на підставі платіжної вимоги №2012/21 від 17.10.2017 р. з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» № НОМЕР_2 , відкритому в Філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк».

25.10.2017 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва клопотання детектива було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи детектива, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на кошти у безготівковій формі, у розмірі 45995821,43 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому Міністерством юстиції України () у Державній казначейській службі (МФО 820172), призначені до стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 р. №910/4050/17, та які були 18.10.2017 р. перераховані на цей рахунок на підставі платіжної вимоги №2012/21 від 17.10.2017 р. з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» № НОМЕР_2 , відкритому в Філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», з тих підстав, що вказані грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення та речовими доказами в даному кримінальному провадженні, а тому відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», а саме грошові кошти можуть зникнути або бути приховані чи відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вказані кошти є предметом злочинної діяльності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000679 від 11.10.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 375 КК України, якою було задоволено клопотання детектива першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на кошти у безготівковій формі, у розмірі 45995821,43 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому Міністерством юстиції України () у Державній казначейській службі (МФО 820172), призначені до стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авісто», згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 р. №910/4050/17, та які були 18.10.2017 р. перераховані на цей рахунок на підставі платіжної вимоги №2012/21 від 17.10.2017 р. з рахунку ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» № НОМЕР_2 , відкритому в Філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «Авісто» - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 с і к