Справа № 646/1952/18
№ провадження 1-кс/646/1909/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури слідчого управлінян прокуратури Харківської області від 14.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000333 від 03.03.2018 та № 0000334 від 03.03.2018,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із вказаною скаргою та просив скасувати постанови слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури Харківської області від 14.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000333 від 03.03.2018 та № 0000334 від 03.03.2018. При цьому заявник посилався на незаконність та не обґрунтованість постанов слідчого. Також, заявник просив визнати його потерпілим.
В провадженні прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000333 від 03.03.2018 в яке 21.03.2018 об`єднано два кримінальних провадження № 0000333 від 03.03.2018 та № 0000334 від 03.03.2018.
Окрім заяв про злочини матеріали кримінального провадження містять заяви про визнання потепілим у у кримінальному провадженні № 0000333 від 03.03.2018 та № 0000334 від 03.03.2018.
Постановами слідчого ОСОБА_4 від 14.03.2018 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаних кримінальних провадженнях було відмовлено.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 та ч.1 ст.304 КПК України постанова про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржена заявником протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Відмовляючи у визнанні потерпілим слідчий в обох постановах виходив з того, що на даний час не встановлено спричинення ОСОБА_3 буд-якої шкоди.
З висновком слідчого погодитися не можна, виходячи з наступних причин.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).
Згідно положень п. 3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування, за приписами ч. 2 ст. 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках (п. 4 ч. 3 ст. 56 КПК України) - потерпілого.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 , подав заяву про вчинення щодо нього злочину, слідчому при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілим необхідно встановити неможливість фізичною особою отримати внаслідок вчинення злочину моральної, фізичної або майнової шкоди. Підтвердження після початку досудового розслідування факту спричинення особі матеріальної шкоди не вимагається для визнання особи потерпілою.
З матеріалів кримінального провадження № 0000333 від 03.03.2018 вбачається, що ОСОБА_3 зазначав, що внаслідок вчинення злочину йому завдано шкоди, зокрема було незаконно позбавлено його майна, в постановах про відмову у визнані потерпілим таких доводів не спростовано, й не визначено в результаті яких слідчих дій встановлено відсутність факту спричинення шкоди, відповідно, оскаржувані постанови є передчасними та необгрунтованими й підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Визнання особи потерпілим якимось окремим рішенням дійючий КПК України не передбачає.
Отже, враховуючи виникнення у заявника прав та обов`язків потерпілого в задоволенні вимог скарги про визнання заявника потерпілим слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовільнити частково.
Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000333 від 03.03.2018 скасувати.
Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу прокуратури слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 14.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000334 від 03.03.2018 скасувати.
В задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1