Справа № 510/988/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
29.01.2018 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, зі слів - маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -

Встановив:
01.05.2016 р. близько 14 год. 00 хв., обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , разом із потерпілим ОСОБА_6 вживали спиртні напої (вино), під час чого між ними на грунті особистих неприязнених відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, а ОСОБА_5 декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя та декілька ударів ногою по тулубу, внаслідок чого, відповідно до висновків судово-медичної експертизи №52/20 від 06.05.2016 р., у ОСОБА_6 виявлено синці обличчя, правої вушної раковини, лівого плеча, тильної поверхні лівої кисті, садна області лівого колінного суглоба, множинні дрібні синці та дрібні садна по всій поверхні спини та попереку, які могли утворитися 01.05.2016 р. від впливу будь-якого тупого предмету, можливо при зазначених обставинах, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У цей час, у потерпілого ОСОБА_6 задзвонив мобільний телефон, у зв`язку із чим, у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння даним майном потерпілого. Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи що він діє відкрито для потерпілого, реалізуючи свій умисел, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа», модель 1616-2 чорно-синього кольору. IMEI: НОМЕР_1 , залишковою вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи від 17.05.2016 р. 121 грн., що належав потерпілому. Після цього потерпілому ОСОБА_6 вдалось втекти з двору вищевказаного домоволодіння. Надалі, викрадений телефон обвинувачений ОСОБА_4 поклав собі в кишеню та виніс з місця пригоди.
Таким чином, своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.125 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе визнали, не заперечували побиття потерпілого ОСОБА_6 та відкритого заволодіння його майном за вищевикладених обставин. У содіяному розкаюються.
Від потерпілого ОСОБА_6 до судового розгляду надійшла заява із проханням про проведення судового розгляду без його участі, завдану шкоду відшкодовано, матеріальних претензій до обвинувачених не має.
Оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину та не оспорювали фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності їх позиції, та роз`яснивши обвинуваченим наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченими вини, їх винуватість у вчиненні відкритого викрадення чужого майна та завданні потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами.
Викрадення обвинуваченим ОСОБА_4 майна підтверджується заявою потерпілого, не заперечувалось обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування викрадене майно було видано обвинуваченим, оглянуто, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання, вартість викраденого майна також підтверджена належним чином. Завдання потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 також підтверджується заявою потерпілого, не заперечувалось обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду. ступінь тяжкості тілесних ушкоджень також підтверджено висновком судово-медичної експертизи.
Визнання обвинуваченими вини, їх показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Обвинувачений ОСОБА_5 умисно завдав потерпілому легкі тілесні ушкодження та підлягає відповідальності за ст.125 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно, та підлягає відповідальності за ст.186 ч.2 КК України.
Як особи обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 характеризуються посередньо, про що свідчать характеристики та данні довідок, обидва є особами, що не мають судимості, мають постійне місце проживання. ОСОБА_5 протягом 2015 2016 р. брав участь у антитерористичній операції в районі Донецької та Луганської областей.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість, кількість та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, суми шкоди, її повне добровільне відшкодування та відсутність матеріальних претензій у потерпілого, наявність у обвинувачених постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченими вини, розкаяння у скоєному, їх сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі відповідної ухвали суду, Ренійським районним відділом з питань пробації Південного регіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України було надано досудові доповіді відносно обвинувачених, згідно із висновками яких виправлення обвинувачених можливе і без обмеження або позбавлення волі.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , то з урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що його виправлення у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень ст. 76 КК України.
Завдану шкоду відшкодовано у добровільному порядку, цивільний позов не заявлявся..
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 60 (шістьдесяти) годин громадських робіт.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього, в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченим не обирати.
Речовий докази: мобільний телефон марки «Нокіа», модель 1616-2 чорно-синього кольору. IMEI: НОМЕР_1 , чоловічу куртку чорного кольору, кепку зеленого кольору та гумові капці чорного кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити зберігачу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1