Справа № 554/5287/17
Дата документу 10.11.2017
В И Р О К
Іменем України
10 листопада 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0002429 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, судимого

30 травня 2012 року Орджонікідзевським місцевим судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 2 листопада 2016 року по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
31 травня 2017 року, близько 16 год. 50 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у маршрутному автобусі, який зупинився на зупинці громадського транспорту «Краєзнавчий музей», що по вул. Небесної сотні в м. Полтава, помітив у цей час у потерпілого ОСОБА_4 , який знаходився поруч з ним в салоні автобуса, на шиї золотий ланцюжок, яким він вирішив відкрито заволодіти шляхом зривання його із шиї потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, ОСОБА_6 зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_4 золотий ланцюжок 585 проби вагою 5,69 г вартістю 6259 грн., відкрито заволодівши ним. З викраденим обвинувачений втік, але був затриманий неподалік від місця скоєння злочину.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Зазначив, що збитки завдані злочином повністю відшкодував потерпілому.

Факт скоєння злочину обвинуваченим за обставин викладених вище та заподіяння збитків, зазначених в обвинувальному акті, підтвердив під час допиту в суді потерпілий ОСОБА_4 . Він також надав суду розписку про відшкодування йому обвинуваченим матеріальної шкоди.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він повторно вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

При цьому суд виходить з того, що згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на це суд враховує, що обвинувачений раніше засуджувався за вчинення умисних аналогічних, в тому числі тяжких злочинів, покарання за які відбув, але має непогашену у визначеному законом порядку судимість, інкримінований йому злочин вчинив через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що, на думку суду, свідчить про небажання його стати на шлях виправлення та схильність до рецидиву. На це вказує також те, що обвинувачений не займається суспільно-корисною діяльністю, ніде не працює та не має постійних джерел забезпечення свого та членів своєї сім`ї існування, що само по собі є свідченням наявності ризиків до скоєння корисливих злочинів, як способу такого забезпечення. Наведене вказує на те, що характеристика його як особи не свідчить про позитивні зміни в поведінці за час знаходження поза межами установ виконання покарань. Суд також враховує, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у цьому, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, його ставлення до скоєного, наявність на його утриманні малолітньої дитини, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, який суд розцінює як констатацію факту, зробленого на суперечливих припущеннях, і вважає, що необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації буде покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.
В зв`язку з тим, що обвинувачений засуджується до позбавлення волі, яке має відбувати реально, суд, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, поведінку обвинуваченого, з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покарання, призначеного за цим вироком, вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат і речових доказів по справі немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з 10 листопада 2017 року.
До набрання вироком законної сили обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1