Справа № 209/40/18
Провадження № 1-кп/209/162/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002000, (об`єднане з кримінальним провадженням №0002058 від 22.11.2017) відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлучений, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.11.2017 року, приблизно о 11.15 годин, перебуваючи на лівобережній набережній по пр. Наддніпрянському у м. Кам`янському, побачив раніше невідому йому дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону де у останнього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме майна ОСОБА_6 .
Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що він своїми діями скоїть безоплатне вилучення чужого майна, яке йому не належить, ОСОБА_4 , ззаду підійшов до ОСОБА_6 , та відкрито, шляхом ривку вирвав з рук ОСОБА_6 , моб. телефон «Samsung Galaxy J1», та почав тікати у бік буд. АДРЕСА_3 , при цьому, ніяк не реагуючи на вимоги потерпілої ОСОБА_7 , повернути її мобільний телефон «Samsung Galaxy J1» та таким чином спричинив матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , згідно судово- товарознавчої експертизи №3920 від 04.12.2017 року на суму у 2069,32 гривень.
Викраденим майном, ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд.
25.11.2017 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе «Вдали от жен», по вул. Єлизоветівське шосе у м. Кам`янському, у кущах, які розташовані біля вищевказаного кафе, знайшов медичний шприц об`ємом 5 мл. куб., заповнений на 0,5 мл. куб., речовиною світло-коричневого кольору. Таким чином, ОСОБА_4 , умисно придбав наркотичний засіб «Опій», для особистого вживання, без мети збуту. Після чого, вказаний медичний шприц, об`ємом 5 мл. куб., заповнений на 0,5 мл. куб. наркотичним засобом «Опій», ОСОБА_4 , умисно поклав собі в праву кишеню своєї куртки з метою зберегти для подальшого вживання та таким чином, ОСОБА_4 умисно, незаконно, без мети збуту вчинив дії, пов`язані із зберіганням наркотичного засобу «Опій» та пішов у бік буд. №1 по пр. Перемоги у м. Кам`янському.
Після чого, ОСОБА_4 , умисно, незаконно зберігаючи в правій кишені своєї куртки наркотичний засіб «Опій», без мети збуту, у той же день, 25.11.2017 року, приблизно о 10.30 годин, знаходячись біля буд. №1 по пр. Перемоги у м. Кам`янському, почав палити тютюнові вироби в громадському місці, чим порушив адміністративне законодавство, а саме ст. 175-1 КУпАП, про що стосовно нього, працівниками Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. 264 КУпАП було складено адміністративний протокол. Також, у присутності 2 понятих було здійснено огляд речей ОСОБА_4 , у ході якого, в правій кишені його куртки було виявлено і вилучено медичний шприц об`ємом 5 мл. куб., заповнений на 0,5 мл. куб., за зовнішніми ознаками схожий на наркотичний засіб «Опій».
Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1/8.6/4801 від 11.12.2017 надана на експертизу рідина коричневого кольору масою 1,1970 г., вилучена у ОСОБА_4 біля буд. АДРЕСА_4 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0, 046 г.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 15.11.2017 року, приблизно о 10.00 год. ранку, він перебуваючи на лівобережній набережній по пр. Наддніпрянському у м. Кам`янському, побачив незнайому йому дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону «Samsung Galaxy J1». В той час у нього виник умисел таємно викрасти мобільний телефон, що в подальшому і зробив, шляхом ривку, вирвав телефон у ОСОБА_6 і втік у невідомому напрямку. Остання йому в слід кричала, однак було дуже вітряно, що саме потерпіла кричала він не чув. В подальшому продав вищевказаний телефон за 250 грн. Отримані кошти витратив на власні потреби, а саме для придбання наркотичного засобу. Також пояснив, що 25.11.2017 року, приблизно о 10.00 годині ранку, він перебуваючи біля кафе «Вдали от жен», по вул. Єлизоветівське шосе у м. Кам`янському, у кущах, які розташовані біля вищевказаного кафе, знайшов медичний шприц об`ємом 5 мл. куб., заповнений на 0,5 мл. куб. наркотичною речовиною, який поклав собі в карман для подальшого особистого вживання. Далі він направився в бік пр. Наддніпрянського, у м. Камянському, де і був зупинений співробітниками поліції, яким добровільно надав медичний шприц, заповнений наркотичною речовиною. Кається у скоєному, погано ставиться до своїх вчинків, більше не вживає наркотичні засоби, просив суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_6 визнає у повному обсязі, пояснив, що намагався добровільно відшкодувати шкоду останній, однак вона зі своїм чоловіком не бажали з ним спілкуватися.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила цивільний позов задовольнити у повному обсязі, відносно міри покарання, вирішення даного питання залишила на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), і за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілої, яка питання щодо міри покарання залишила на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої на думку органу пробації, - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній і беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року за № 7 вказано звернути увагу судів на те, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер вчинених злочинів та ненастання тяжких суспільно-небезпечних наслідків, відомості про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин покарання, та інші обставини справи в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.

За таких обставин справи ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов потерпілої визнав у повному обсязі.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3920 від 04 грудня 2017 року, розмір шкоди, завданої відкритим викраденням майна ОСОБА_6 , скоєним 15 листопада 2017 року, складає 2069 грн. 32 коп.

Однак не зважаючи на те, що обвинувачений позов визнав у повному обсязі, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 слід задовольнити часково, в межах суми встановленої експертизою, а саме у розмірі 2069 грн. 32 коп., оскільки будь-яких доказів, щодо вартості мобільного телефону чи інших витрат понесених останньою у зв`язку з протиправним діями обвинуваченого, суду не надано. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2069 грн. 32 коп., у відшкодування матеріальної шкоди.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 170 гривень 00 копійок та судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 989 гривень 60 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Речовий доказ по справі спецпакет №3475886 із рідиною коричневого кольору масою 0,487 г., яка згідно експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1/8.6/4801 від 11.12.2017, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0, 046, що зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП Кам'янського ВП Головного управління національної поліції Дніпропетровської області (квитанція №002864, порядковий номер 214) - знищити.
Інші речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік;

- за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 /два/ роки.

На підставі ч. 1 п. 1,2, ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився і судом не продовжувався та не обирався інший запобіжний захід.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити часково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2069 (дві тисячі шістдесят дев`ять) гривень 32 копійки, у відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позову, щодо стягнення матеріальних збитків відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 989 (дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 60 копійок.
Речовий доказ по справі спецпакет №3475886 із рідиною коричневого кольору масою 0,487 г., яка згідно експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1/8.6/4801 від 11.12.2017, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0, 046, що зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП Кам'янського ВП Головного управління національної поліції Дніпропетровської області (квитанція №002864, порядковий номер 214) - знищити.
Будь-які інші речові докази у матеріалах об`єднаного кримінального провадження відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1