АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 жовтня 2017 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Топільське Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освіто, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, 2004, 2010 року народження, адвоката, інваліда ІІ групи, учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан, який має постійне місце проживання та реєстрації, та прийшов до висновку що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Так, захисник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку автора апеляційної скарги, під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя так і не з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні підстав для продовження застосування, передбачених статтею 177 КПК України, саме такого запобіжного заходу.
Разом з тим, як зазначає захисник, слідчий суддя належним чином не врахував характеризуючих даних про особу підозрюваного, а саме те, що останній сумлінно дотримувався умов раніше обраного запобіжного заходу, є не судимим в силу ст. 89 КК України, його вік, стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребує систематичного лікарського спостереження.
Крім того, слідчий суддя не врахував характер висунутої підозри, дані про особу підозрюваного, який є адвокатом, відсутність достатньо вагомих аргументів органу досудового розслідування на необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування, те, що подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 , про які йдеться в клопотанні прокурора, що на переконання адвоката є підставою вважати, що застосування підозрюваному такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку під домашнім арештом для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 24 квітня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000092, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України.

11 липня 2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 вересня 2017 року із забороною залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, а також додатково покладено процесуальні обов`язки.

04 вересня 2017 року Апеляцій ним судом міста Києва ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишено без змін.

Постановою першого заступника прокурора міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 04 місяців, а саме до 11 листопада 2017 року.

06 вересня 2017 року процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня до 11 листопада 2017 року та залишити покладені на нього додаткові обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року зазначене клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановив, що для завершення розслідування у справі необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, що потребують додаткового часу. Також судом з`ясовано ті обставини, що для проведення зазначених процесуальних дій, строк досудового розслідування першим заступником прокурора міста Києва продовжено до 4 місяців, тобто до 11 листопада 2017 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом слідчим суддею також перевірені доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час.

Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора, оскільки вирішив клопотання згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст. 178 КПК України та у підсумку вірно встановив відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на ті обставини, що слідчим суддею не наведено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не враховано характер висунутої підозри, є безпідставними, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , на які посилається захисник і які на його думку не взяті до уваги слідчим суддею, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому колегія суддів також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/4795/2017 Категорія: ст.ст. 181,199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1