Провадження № 1-кп/520/1062/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003760 від 06.09.2017 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, республіки Молдова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 у квітні 2017 року (точна дата не встановлена) з метою особистою наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля приміщення магазину автозапчастин № НОМЕР_1 , розташованого на ринку «Успіх» за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: зарядний пристрій «Кенгуру молнія 10», вартістю 21,85 грн., авто компресор «Белавто БК 42 Урал-2», вартістю 622, 76 грн., авто компресор «Белавто БК 42 Урал-2», вартістю 622,76 грн., авто компресор «Белавто БК 43 Муромец», вартістю 622,76 грн., компресор «Lavita», вартістю 25,00 грн., компресор «Lavita», вартістю 25,00 грн., тим самим завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 940, 13 грн.

Після чого з викраденим майном обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно у квітні 2017 року в магазині на ринку «Успіх» викрав п`ять компресорів та зарядний пристрій, які в подальшому заклав в ломбард «Гроші тут». Суму завданої матеріальної шкоди в сумі 1 940,013 грн. визнав.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-витягом з ЄРДР № 0003760 від 06.09.2017 року;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.04.2017 року, згідно якого було прийнято заяву від потерпілого ОСОБА_5 , за змістом якої він просить прийняти заходи до невідомої особи, яка 06.07.2017 року викрала запчастини з його магазину;

-видатковою накладною № 27912 від 01.03.2017 року про вартість викраденого товару БелАвто « Муромец» Компресор, ціна якого становить 622, 76 грн;

-накладною про вартість викраденого LAVITA пуско зарядного пристрою, ціна якого становить 25, 00 грн. та LAVITA компресора ціна якого становить 25,00 грн.

-Накладною про вартість викраденого компресора « Штурмовик» АС- 30 100ps/12 Amp/37 підприкурювач, ціна якого складає 10, 30 грн;

-Накладною про вартість викраденого зарядного пристрою « блискавка 10» 10А, ціна якого складає 21, 85, рамки номера нерж. РНС-75055 з чорною сітко, ціна якого складає 3, 33 грн., скребної щітки TORN Par( середня) «К» ( 42 см), ціна якого складає 0, 71 грн., щітки та скребка Maxi Plast « Small» 41 см, ціна якого складає 0, 65 грн.:

-Накладною про вартість викраденого зарядного пристрою C3 ціна якого складає 1142, 53 грн;

-Довідкою з « Ломбард Гроші тут» № 2372/9, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 заклав викрадені речі;

-Звітом про незалежну оцінку вартості компресора « Белавто БК 43 Муромец» про визначення ринкової вартості від 28.09.2017 року, з якого вбачається, що його вартість складає 1 940, 13 грн.,

-Заявою від 22.11.2017 р. потерпілого ОСОБА_5 про відсутність матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 ;

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 ч. 1 КПК України.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не визнано.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги висновок органу пробації про можливість перевиховування обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільствате, що у обвинуваченого на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого, суд вважає доцільним і можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу у дохід держави.

В той же час суд зазначає, що 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році мав на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році », який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні одну неповнолітню дитину, а саме: сина ОСОБА_7 , 2012 року народження, згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у квітні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 «Про застосування амністії в України» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, Закон України «Про амністію» до обвинуваченого раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: застосування Закону України "Про амністію" в подальшому, протягом останніх десяти років, до нього не може бути застосована.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в України », п."б" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ст.ст. 349, 369 370-374, 393, 395КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_6 на підставі п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року від призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази вважати повернутими за належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1