Провадження № 1-кс/243/1041/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року м. Слов`янськ
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю заявника - ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 17 м. Слов`янська скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч. 1ст. 357 КК України; ч.1 ст. 129 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч. 1ст. 357 КК України; ч.1 ст. 129 КК України.
Свою скаргу заявник ОСОБА_3 обґрунтував тим, що слідчий ОСОБА_5 17.06.2017 року винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000179 від 20.01.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 389 КК України, згідно якої вона закрила кримінальне провадження за № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч.1 ст. 357 КК України та ч.1 ст. 129 КК України. Тобто слідчий розглядала матеріали одного кримінального провадження, а висновок щодо закриття зробила відносно іншого.
Просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого від 17.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч.1 ст. 357 КК України та ч.1 ст. 129 КК України.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення скарги.

Вислухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В рамках вищевказаного досудового розслідування слідчим СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 було допитано лише потерпілого, після чого зроблений висновок про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та ч.1 ст. 129 КК України.
Крім того слідчий винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000179 від 20.01.2016 року за ознаками ч. 2 ст. 389 КК України, згідно якої вона закрила кримінальне провадження за № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч.1 ст. 357 КК України та ч.1 ст. 129 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яка може бути оскаржена в порядку КПК України.
Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.
Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
Слідчий суддя вважає, що слідчій ОСОБА_5 під час розслідування кримінального провадження не вичерпала всі існуючи можливості щодо збирання та дослідження доказів, допиту всіх свідків та провела не всі необхідні слідчі дії.
Зазначене вказує на не обґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, крім того дана постанова містить фабулу з іншого кримінального провадження, що в своїй сукупності доводить перед слідчим суддею обґрунтованість вимог заявника, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий судя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч. 1ст. 357 КК України; ч.1 ст. 129 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.06.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001113 від 04.04.2014 року за ознаками ч. 1ст. 357 КК України; ч.1 ст. 129 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1