Справа № 305/1042/17
Провадження по справі 1-кп/305/254/17
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

08.09.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000113 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000113 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді від 05.07.2017 року у вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 11.07.2017 року у кримінальному провадженні призначено судовий розгляд та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 строком на шістдесят діб - по 09 вересня 2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 подали до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , яке мотивоване таким чином. Сторона захисту вважає, що новою обставиною, якої не існувало на час обрання та продовження строку запобіжного заходу і яка дає підстави для зміни запобіжного заходу, є висновок №1010 від 08.06.2017 року судово-токсикологічної експертизи, відповідно до якої не виявлено в крові ОСОБА_4 , забір якої проведено 28.05.2016 року, метилового, етилового, пропілового, бутулового, емілового спиртів та їх ізомерів, хоча при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою бралося до уваги, що на час події ДТП ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також, вважають, що суду слід врахувати позицію потерпілої про відсутність претензій матеріального та морального характеру, яка викладена нею у розписці, а також й ту обставину, що по кримінальному провадженні вже проведено ряд експертиз, які були призначені. Зазначають, що найоптимальнішим запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні могло б бути внесення застави, яка з одного боку буде гарантією забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків і запобігання ризикам, що зазначені у статті 177 КПК України, а з іншого боку буде гарантією додаткового відшкодування потерпілій стороні завданої злочином шкоди. З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_4 постійного джерела доходів не має, його батьки померли, а він проживає разом з сестрою, яка ніде не працює яка перебуває у стадії розірвання шлюбу з чоловіком, але має на утриманні малолітню дитину, фактично обоє цих осіб перебувають на утриманні ОСОБА_4 , просять постановити ухвалу про зміну ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі двадцяти мінімальних розмірів заробітної плати, що становить суму 33680 гривень, поклавши на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 у період з 22-ої до 07 год, визначивши термін дії обов`язків два місяці з моменту внесення застави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просять змінити обвинуваченому запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання вважає безпідставним, не вбачає обставин, які б давали можливість змінити запобіжний захід з тримання під вартою, на більш м`який та просить продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на два місяці.

Потерпіла ОСОБА_6 вважає, що у відношенні обвинуваченого слід змінити запобіжний захід, оскільки перебуваючи на волі він зможе відшкодувати заподіяну їй шкоду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та дослідивши його доказами суд приходить до наступного висновку.

Частина 3 статті 315 КПК України встановлює, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Так, встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а ухвалою Рахівського районного суду від 11 липня 2017 року такий продовжений на шістдесят діб по 08 вересня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, враховуючи, що реальних доказів того, що ОСОБА_4 може ухилитися від правосуддя, знищити докази по справі, суду не надано, потерпіла та свідок, вже допитані судом, а отже вплив на них з боку обвинуваченого виключається, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, а обставин на користь погляду про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів не надано, тому суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 строком на два місяці починаючи з 08.09.2017 року по 07.11.2017 року, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , з 21 години до 06 годин щодобово та повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 07 листопада 2017 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рахівському районному відділенню національної поліції (м.Рахів) Тячівського РВ ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1