Справа №577/5413/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/426/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 9 червня 2006 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3, 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку;

2) 10 липня 2006 року Буринським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку;

3) 11 серпня 2006 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. ст. 186 ч. 2, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку та 120 годин громадських робіт;

4) 28 грудня 2006 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

5) 22 лютого 2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

6) 11 травня 2011 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

7) 12 березня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. .ст. 309 ч. 1, 309 ч. 2, 69, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

8) 25 травня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 309 ч. 2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

9) 3 липня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 309 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці, звільнений 15 вересня 2017 року по відбуттю покарання,

обвинувачений за ст. ст. 185 ч. 3, 311 ч. 1 КК України з призначенням покарання:

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ст. 311 ч. 1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Провадження в справі щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_7 6902,60 грн. матеріальної шкоди закрито у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8 від позову.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_7 15 листопада 2017 року, близько 2 ї години, маючи не зняту та не погашену судимість, переслідуючи корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 . Переконавшись, що його дії є таємними, видавив раму у вікні будинку та через віконний отвір проник до житлового приміщення вказаного будинку, звідки, діючи повторно та таємно, викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно на загальну суму 13450,60 грн.

Крім того, ОСОБА_7 20 листопада 2017 року, близько 10 ї години, перебуваючи на розі вул. Лісового та пр. Миру у м. Конотоп Сумської обл., виявив на землі медичний ін`єкційний шприц, об`ємом 5 мл, на 1,2 мл заповнений ангідридом оцтової кислоти. Усвідомлюючи, що вказана речовина є прекурсором, оскільки ОСОБА_7 періодично готував за його допомогою для власного вживання наркотичні засоби, підібрав вказаний шприц, поклавши його до внутрішньої кишені власної куртки, таким чином незаконно придбав та став незаконно зберігати при собі прекурсор ангідрид оцтової кислоти, масою 1,34 г, з метою його подальшого використання у процесі виготовлення наркотичних засобів, а саме опію ацетильованого.

У подальшому ОСОБА_7 переніс прекурсор до місця свого тимчасового проживання в АДРЕСА_4 та став незаконно зберігати до виявлення та вилучення цього ж дня, о 17 й годині, працівниками поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області медичного ін`єкційного шприца, ємністю 5 мл, з рідиною, що є прекурсором ангідридом оцтової кислоти, масою 1,34 г.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його вини та правильності юридичної кваліфікації вчинених ним дій, ставить питання про зміну вироку в частині призначеного йому покарання та просить призначити йому більш м`яке покарання, а саме, за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за ст. 311 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, що пом`якшують покарання, а саме, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди, молодий вік та наявність у нього на утриманні цивільної дружини з малолітньою дитиною.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що він мав намір відшкодувати потерпілій шкоду в повному обсязі, проте потерпіла відмовилася від позову.

Також на вирок суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні в якій прокурор, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому та юридичної кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого через м`якість покарання.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, в порушення вимог ст. 65 КК України, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Прокурор також звертає увагу на обставини, що характеризують особу ОСОБА_7 , який ніде не працює, є особою, що вживає наркотичні засоби, систематично вчиняє кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим є раніше судимим за скоєння злочинів судимості за які не зняті і не погашені в передбаченому законом порядку.

Крім того прокурор вказує, що ОСОБА_7 15 вересня 2017 року звільнився з місць позбавлення волі та одразу повернувся до злочинної діяльності, що на думку прокурора свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень.

Посилаючись на такі обставини, прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ст. ст. 185 ч. 3, 311 ч. 1 КК України з призначенням покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ст. 311 ч.1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримку його апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На думку колегії суддів, суд на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. ст. 185 ч. 3, 311 ч. 1 КК України.

Оскільки вказані висновки суду ніким з сторін кримінального провадження не оскаржуються, колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданих апеляційних скарг, не знаходить підстав для сумніву в законності вказаних висновків суду.

При вирішенні питання про призначення відносно ОСОБА_7 покарання, судом, у відповідності з ст. 65 КК України, було враховано ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання врахував, що він має молодий вік, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував шкоду.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини давали суду підстави для визначення відносно ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`який вид покарання не забезпечить виправлення ОСОБА_7 та не сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, будучи звільненим з місць позбавлення волі через нетривалий проміжок часу вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного судом відносно ОСОБА_7 покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу наявності у нього міцних соціальних зв`язків, а саме того, що він знаходиться у фактичних шлюбних взаємовідносинах з жінкою, яка має на утриманні малолітню дитину, не знайшли свого підтвердження при дослідженні колегією суддів матеріалів кримінального провадження, а тому не впливають на рішення суду щодо призначення покарання.

За наведених обставин, колегія суддів, знаходячи призначене судом покарання ОСОБА_7 , як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і за сукупністю кримінальних правопорушень, таким, що відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особі ОСОБА_7 , та таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_7 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не знаходить підстав для визнання призначеного покарання таким, що є м`яким або суворим.

Таким чином, колегія суддів, знаходячи ухвалений судом вирок, відносно ОСОБА_7 , законним, не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку, відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 січня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні, без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з часу отримання копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4