Справа №464/3114/16-к
Провадження1-в/465/31/17
УХВАЛА
Іменем України
10.02.17 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участі
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікар-психіатр): ОСОБА_5
особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2016 року за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
До суду із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку звернувся заступник головного лікаря з експертизи КЗ «ЛОКПЛ». Представник закладу вважає, що на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 не потребує, оскільки, антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не проявляє. У хворого спостерігається покращення і стабілізація його психічного стану, в результаті отриманого лікування досягнуто стан ремісії значного послаблення хворобливого процесу. Просить заяву задоволити.
Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку прокурора, представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра), які підтримали заяву, а також думку захисника особи, щодо якої розглядається заява, котрий не заперечив проти задоволення заяви, суд вважає, що таку слід задоволити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі простої шизофренії з наростаючим емоційно-вольовим дефектом, стан ремісії та перебуває на примусовому лікуванні у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу зазначеного захворювання.
Як вбачається з Ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2016 року за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів № 52 від 12.12.2016 року вбачається, що комісія лікарів, провівши огляд ОСОБА_6 дійшла до висновку, що останній страждає хронічним психічним захворюванням у формі простої шизофренії, стан ремісії, за час лікування хворий налагодив стосунки з мамою та донькою, розпочав висловлювати бажання знову влаштуватись на роботу та припинити будь-які контакти зі «шкідливим середовищем», критика до вчинку, що став причиною примусового лікування, стала формально наявною. Між тим, антисоціальних тенденцій на момент огляду та за час перебування на стаціонарному лікуванні не виявляє. Таким чином, в результаті проведеного лікування вдалося досягнути стану ремісії (значного послаблення хворобливого процесу), а відтак враховуючи психічний стан хворого, останній потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Оскільки захворювання ОСОБА_6 на даний час перебуває в стані ремісії (значного послаблення хворобливого процесу), психічний стан останнього покращився та стабілізувався, між тим, підстави для продовження чи припинення визначених примусових заходів медичного характеру відсутні, вважаю, що заяву слід задоволити та змінити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
З наведених міркувань та керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
заяву заступника головного лікаря з експертизи комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» задоволити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 , змінити раніше застосовані примусові заходи медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку за місцем фактичного проживання останнього.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, в порядку визначеному ст. 395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1