Провадження № 11-кп/780/288/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.03.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, тимчасово не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 07.05.2016 року близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні салону краси «Вістайл», що розташований по вул. Олеся Гончара 7, м. Біла Церква Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих спонукань, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу із прилавка вказаного приміщення викрав жіночий гаманець в якому знаходилися грошові кошти в сумі 595 грн., що належали потерпілій ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 25.05.2016 року близько 15 год. ЗО хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні поліклініки «Вітамед+» що розташоване по вул. Ярослава Мудрого 50, м. Біла Церква Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих спонукань, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу із прилавка вказаного приміщення викрав грошові кошти в сумі 3620 грн., що належать потерпілому ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього 18.11.2016 року близько 11 год. 10 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні павільйону № НОМЕР_1 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що розташоване по вул. Сквирське Шосе 230, м. Біла Церква Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих спонукань, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу із прилавка вказаного магазину, викрав жіночу сумку в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1950 грн., та 200 доларів США, вартість 1 долара США становить 25 грн., на загальну суму 5000 грн. що належать потерпілій ОСОБА_12 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденими коштами розпорядився на власний розсуд чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 6950 грн.

Також 21.11.2016 року близько 13 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Гардина» що розташоване по вул. Гоголя 18, м. Біла Церква Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих спонукань, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, із прилавка вказаного магазину викрав мобільний телефон марки «Хіаомі Редмі-З» вартістю 1848 грн., що належав потерпілій ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить вирок суду змінити та ухвалити рішення, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання було порушено вимоги ст. 69-1 КК України, оскільки строк призначеного обвинуваченому покарання не повинен був перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора про порушення судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання вимог ст. 69-1 КК України є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдані ним збитки потерпілим. Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання до 5 років позбавлення волі, а тому, враховуючи вимоги ст. 69-1 КК України строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не повинен був перевищувати 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі п.п.1, 2, ч.2 п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: