Справа № 645/8408/14-к
Провадження № 1-кп/645/20/18
УХВАЛА
Іменем України
01 лютого 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника Булах-Кобець
потерпілої Сєдової
законного представника Попової
предстанвика потерпілої Евсюкова
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про тимчасовий доступ та надання окремого доручення в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду із клопотанням, яким просила надати слідчим Немишлянського ВП тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку мережі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про можливі телефоні з`єднання номеру НОМЕР_1 , місце перебування абоненту на протязі вказаного періоду часу з прив`язкою до базових станції, доручити СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області встановити місцезнаходження слідчого ОСОБА_4 , понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , які здійснювали виїзд на місце аварії та надавали медичну допомогу потерпілій, для подальшого виклику їх у судове засідання для допиту у якості свідків, а також провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_7 щодо обставин наїзду водієм ОСОБА_3 ..

Потерпіла, законний представник потерпілої, представник потерпілої, обвинувачена та її захисник у судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання прокурора призведе до зволікання у розгляді даної кримінальної справи.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Що стосується тимчасового доступу, то відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до п. 7 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Положеннями ч. 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом з тим, прокурором не доведено, що документи, про тимчасовий доступ до яких порушено питання у клопотанні, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а так само не доведено, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, у згаданому кримінальному провадженні, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Крім того, прокурором не надано доказів, що документи, про тимчасовий доступ яких він просе знаходяться у даної юридичної особи.

Що стосується окремого доручення про яке просе прокурор, то в цій частині дане клопотання не конкретизовано, не обґрунтоване, має формальний характер, крім того, доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування, мають характер оцінки доказів щодо їх належності та допустимості.

Відповідно до положень ст.ст. 84-89, 94 КПК України, суд не позбавлений можливості надати оцінку всій сукупності досліджених у судовому засіданні доказів по кримінальному провадженню, а також вирішити питання про їх належність, допустимість і достовірність.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулась з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Прокурором не доведено необхідності надання доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі дії, для отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та можливості досягнення мети такої слідчої дії.

Таким чином, клопотання не містить вмотивованих доводів щодо необхідності у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.

На підставі викладеного клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 161, 162, 163, 327, ч. 3 ст. 333 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити у повному обсязі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -