Провадження № 1кс/201/22/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2018 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши за участю скаржника у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001028, у якій останній зазначив, що 7 вересня 2017 року під час обшуку в кабінеті № 5 Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 за адресою: місто Дніпро, вул. Осіння, 8, слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у заявника було вилучено службове посвідчення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ; паспорт громадянина України, виданого на ім`я останнього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Оскільки зазначене майно, на думку заявника, не має відношення до обставин кримінального провадження та не підлягало арешту у передбачені КПК України строки, останнє вважається тимчасово вилученим майном та повинно бути негайно повернуто його власнику, однак, на даний час, майно незаконно утримується органом досудового розслідування, чим порушується права власника.

У судовому засіданні 22 січня 2018 року заявник уточнив свої вимоги, зазначивши, що на даний час йому не повернуто вилучено службове посвідчення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, тому наполягав за задоволення скарги лише в цій частині.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна гідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, на підставі ст. 169 КПК України, повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Положеннями абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України закріплено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Судом встановлено, що 7 вересня 2017 року під час обшуку в кабінеті № 5 Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 за адресою: місто Дніпро, вул. Осіння, 8, слідчим в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у заявника було вилучено окрім іншого службове посвідчення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

15 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся на адресу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 із клопотанням про повернення тимчасово них у нього речей з огляду на те, що вони не мають відношення до кримінального провадження, за результатами розгляду якого, проте службове посвідчення так і не було повернуто заявнику.

З огляду на вищевикладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування у ОСОБА_5 було вилучено майно, щодо якого стороною обвинувачення не надано жодних доказів його належності до обставин цього кримінального провадження (зокрема, протоколу огляду на предмет наявності таких фактичних даних), а отже, таке майно підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна та за відсутності його арешту у відповідності до вищевикладених вимог кримінального процесуального закону, таке майно підлягає поверненню його володільцю, оскільки такі дії по його утриманню не повинні порушувати права володільця на користування вилученим майном за відсутності законодавчо визначених підстав для його утримання органом досудового розслідування, у зв`язку із чим, скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 в частині неповернення тимчасово вилученого майна, а саме службового посвідчення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та зобов`язати його, або іншу посадову особу прокуратури Дніпропетровської області, яка входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001028 повернути скаржнику вказане посвідчення.

Провадження у справі в решті вимог скарги закрити.

Ухвала може бути оскаржена в частині закриття провадження до апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1