Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/641/18

Справа № 711/1806/18

07 березня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затриманий ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту стосовно наступної особи:
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Яловець Республіки Молдова, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
який перебуває у міжнародному розшуку, оскільки розшукується правоохоронними органами Республіки Молдова за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК Республіки Молдова,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Молдова.
В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно бази даних Інтерпола компетентні правоохоронні органи Республіки Молдова розшукують громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності внаслідок розслідування кримінальної справи № за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.190 (шахрайство) КК Республіки Молдова. З 15.04.2015р. зазначена особа оголошена в міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції.
30.03.2015р. слідчий суддя суду Чентру мун. Кишинеу Республіки Молдова видав відносно ОСОБА_8 ордер на арешт, відповідно до якого до такої особи застосовано запобіжний захід у вигляді попереднього арешту строком на 30 днів з моменту затримання, з видачею дозволу на арешт.
05.03.2018р. о 19год 00хв в приміщенні Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, що в м. Умань Черкаської області, працівниками сектору УУР ГУ НП в Черкаській області здійснено затримання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки зазначена особа у дійсності є громадянином Республіки Молдови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особою, яка перебуває у міжнародному розшуку і стосовно якої компетентними органами юстиції застосовано запобіжний захід у вигляді арешту, що підтверджується висновком судової дактилоскопічної експертизи від 07.03.2018р., згідно якого відбитки пальців рук в дактилокарті особи, документованої паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ідентичні відбиткам пальців рук в дактилокарті громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 ..
Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_8 краніальне правопорушення за законодавством України кваліфікується за ч.4 ст.190 КК України і є екстрадицій ним, строки давності притягнення особи до відповідальності за вказане діяння не закінчились, то є підстави для застосування до такої особи тимчасового арешту строком на 40 діб, а тому прокурор звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання про застосування тимчасового арешту і наполягали на його задоволенні.
Захисники заперечили проти задоволення клопотання, зазначаючи що воно є необґрунтованим та неправомірним. Окремо зауважили, що вирішення такого клопотання перебуває поза межами територіальної юрисдикції слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Затриманий пояснив, що він є громадянином України ОСОБА_5 і не розуміє в чому полягає протиправність його дій. Просив вирішити клопотання прокурорау відповідності з вимогами закону.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах (письмові додатки до клопотання та документи, надані стороною захисту), заслухавши думку прокурорів, захисників та затриманого, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Частиною третьою зазначеної статті КПК передбачено, що прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.
Таким чином, КПК передбачає спеціальну норму з питань територіальної юрисдикції для визначення належного уповноваженого органу (посадової особи), який має достатній обсяг компетенції для прийняття рішення про застосування тимчасового арешту і такою посадовою особою є слідчий суддя суду в межах територіальної юрисдикції якого відбулось затримання особи.
В судовому засіданні встановлено, що затримання ОСОБА_5 , який за твердженням прокурора є громадянином Республіки Молдови ОСОБА_8 , відбулось в межах територіальної юрисдикції Уманського міськрайонного суду Черкаської області, а відтак належною уповноваженою особою на прийняття рішення щодо тимчасового арешту є слідчий суддя саме такого суду.
Необґрунтованими є доводи прокурора про те, що підсудність вирішення клопотання про тимчасовий арешт має визначатись за загальним правилом, передбаченим для вирішення клопотань про застосування запобіжних заходів і має визначатись за місцем знаходження органу досудового слідства, який здійснив затримання особи. В цьому контексті слід зауважити, що процесуальний порядок розгляду питання, пов`язані з міжнародним співробітництвом під час кримінального провадження, має ряд особливостей і відмінностей від загальної процедури, оскільки такий порядок частково перебуває в правовому регулюванні міжнародно-правових актів, які мають пріоритетне значення поряд з національним законодавством (ч.4 ст.9 КПК України). В даному випадку питання юрисдикції мають визначатись спеціальними нормами, а не загальними.
Варто звернути увагу, що основними засадами кримінального провадження є принцип верховенства права і законності. При цьому принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України).
Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Також ЄСПЛ у своїй практиці зазначає, що термін «суд» позначає органи, які не лише мають загальні фундаментальні характеристики, серед яких найважливішою є незалежність від виконавчої влади та від сторін у справі, але також надають гарантії судової процедури. Проте форми процедури не обов`язково повинні бути ідентичними в кожній справі, в якій необхідне втручання суду. Для того, щоб визначити, чи забезпечує процедура належні гарантії, необхідно враховувати особливий характер обставин, за яких відбувається провадження (справа «Де Вільде, Оомс та Версип проти Бельгії», рішення від 18 листопада 1970р., серії A № 12, §78).
Крім того, такий орган повинен не лише надавати рекомендації, а також мати повноваження приймати рішення про законність тримання під вартою та видавати наказ про звільнення, якщо тримання під вартою є незаконним (справа «Х. проти Сполученого Королівства», рішення від 5 листопада 1981р., Серії A №46, § 61; «Уікс проти Сполученого Королівства», рішення від 2 березня 1987р., Серії A №114 § 61).
Отже, принцип верховенства права, для якого характерним є також концепція «правової визначеності», передбачає, що закон має визначати конкретні й чіткі критерії органу, який уповноважений приймати рішення про тримання під вартою особи. В цьому контексті слід звернути увагу, що слідчий суддя є окремою уповноваженою особою в кримінальному провадженні, до повноважень якої належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України). З огляду на зміст принципу законності у кримінальному провадженні (ст.9 КПК України) та положення ст.19 Конституції України, яка передбачає для суб`єктів державної влади дію принципу «заборонено все, що не передбачено законом», слідчий суддя під час досудового провадження уповноважений вирішувати лише ті питання, які відносяться до його компетенції, яка окрім іншого і визначається і територіальною юрисдикцією.

Системний правовий аналіз змісту положень ч.3 ст.583 КПК України свідчить, що єдиною належною відповідною посадовою особою, уповноваженою законом на прийняття рішення щодо вирішення питання про тимчасовий арешт є слідчий суддя суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання особи, що в даному випадку відноситься до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

За таких обставин, клопотання прокурора подане з порушенням принципів територіальної юрисдикції, а отже не підлягає до задоволення, внаслідок чого здійснення оцінки іншим доводам клопотання прокурора є недоцільним, оскільки не має правового значення для вирішення питання по суті.

В той же час здійснення судового контролю передбачає обов`язок слідчого судді вживати заходів реагування у разі встановлення істотного порушення прав людини і основоположних свобод під час здійснення досудового розслідування, зокрема, і звільнити позбавлену свободи особу, яка тримається під вартою в межах територіальної юрисдикції суду.

На виконання вимог ч.5 ст.206 КПК України слідчий суддя враховує, що в даному випадку затримання особи і тримання її під вартою є виправданим, оскільки обумовлюється виконанням вимог міжнародно-правового договору між Україною та Республікою Молдовою і доводи прокурора про наявність підстав для вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового арешту є обґрунтованими. З боку правоохоронних органів відсутнє зволікання з доставкою такої особи до слідчого судді для вирішення питання про її подальше тримання під вартою. Отже, в даному випадку, враховуючи підставу, з якої клопотання прокурора не підлягає до задоволення, а також ту обставину, що з моменту затримання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) не сплинуло 72 години, а також 60 годин протягом яких прокурор має можливість звернутись до належного слідчого судді, то підстави для звільнення такої особи з-під варти в даному випадку відсутні, оскільки в межах такого строку її затримання є виправданим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.8, 9, 206, 583, 584 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1