1-кп/381/426/17
362/5444/17

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001732 від 10.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 з листопада 2016 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, маючи прямий умисел, направлений на отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою систематичного забезпечення надання повіями платних послуг сексуального характеру, а саме здійснення організації вказаних злочинних дій, підбір повій та рекламуванням їх послуг.
Так, ОСОБА_4 систематично з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повій, які дали добровільну згоду на це з особами чоловічої статті, натериторії м. Києва та Київської області, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено.
Після надання повіями послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримували ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_17 , ОСОБА_13 ОСОБА_18 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.
Окрім того, ОСОБА_4 , 13 серпня 2017 року, маючи прямий умисел, направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_20 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.
Так, ОСОБА_4 , з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_20 , на території м. Києва.
Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.
Окрім того, ОСОБА_4 , 14 серпня 2017 року, маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_20 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.
Так, ОСОБА_4 , з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_20 , на території м. Києва.
Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти за надані послуги отримали ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 для подальшого розподілення між собою.
Окрім того, ОСОБА_4 , 15 серпня 2017 року, маючи прямий умисел направлений на повторне отримання доходу від сутенерства, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою забезпечення надання повією платних послуг сексуального характеру ОСОБА_20 , а саме здійснення організації вказаних злочинних дій.
Так, ОСОБА_4 , з числа підібраних повій, керуючись єдиним спільним умислом з ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою отримання спільного доходу від сутенерства, створювала умови для зустрічі повії, яка дала добровільну згоду на це з ОСОБА_20 , на території м. Києва.
Тому суд вважає обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, які виразились у сутенерстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 13.10.2017 року, яка укладена між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 303 КК України, обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений злочин за ч. 2 ст. 303 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в підготовчому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинила сутенерство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 303 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0001732 від 10.10.2017 року угоду про визнання винуватості від 13.10.2017 року між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 21 листопада 2017 року.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1