БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/986/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2017 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000472 від 09.08.2017р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 08 серпня 2017 року близько 09-00 год., перебуваючи в приміщенні кабінету №4 інфекційного відділення Борзнянської центральної районної лікарні, що знаходиться по вул. С. Палія, 22 м. Борзна Чернігівської області, шляхом вільного доступу таємно від оточуючих викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що вранці 08 серпня 2017 року він прийшов у лікарню, щоб провідати свою знайому ОСОБА_5 , яка лікувалась в інфекційному відділенні Борзнянської ЦРЛ. В палаті він спілкувався з ОСОБА_5 , а коли та відлучилась на процедури, то скористався її відсутністю й викрав з сумки, що висіла на ліжку, гроші в сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. Зазначені кошти витратив на ігрові автомати. Через деякий час йому зателефонувала ОСОБА_5 й вимагала повернути гроші, але він їх віддав лише після втручання працівників поліції наступного дня, взявши для цього кошти у своїх батьків. Розкаюється в скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що в серпні 2017 року вона знаходилась на лікуванні в інфекційному відділенні Борзнянської ЦРЛ і її неодноразово провідував знайомий ОСОБА_4 . Вранці 08 серпня 2017 року ОСОБА_4 знову прийшов до неї в палату, вони спілкувались, а потім вона пішла на процедури. Повернувшись, побачила, що її сумка знаходиться не на тому місці, й перевіривши її зміст, виявила відсутність коштів у сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. Після цього, вона зателефонувала ОСОБА_4 , який пообіцяв віддати гроші, але цього не зробив, в зв`язку з чим, вона звернулася до органів поліції. Викрадені гроші їй було повернуто наступного дня і вона до ОСОБА_4 ніяких претензій не має та просить його суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілу, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винність ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, є особою працездатного віку, але не працює, вжив заходів до відшкодування заподіяної потерпілій шкоди, не судимий в силу ст.89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суми викрадених грошей та їх повернення потерпілій, майнового стану обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт в їх мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Застосування ж до ОСОБА_6 більш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, суд вважає неможливим і недостатнім для його виправлення, оскільки обвинувачений не працює, власних легальних джерел доходу не має, завдані потерпілій збитки відшкодував за рахунок коштів своїх батьків.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, - відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) год. громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази по справі: гроші в сумі 1000 грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1