Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-718ск17

Колегія суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого повернути вилучене майно.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 10 листопада 2017 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення слідчого судді, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення судами вимог кримінального процесуального закону. Скаржник зазначає, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводи його апеляційної скарги щодо істотного порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як убачається зі змісту наданих копій судових рішень слідчий суддя місцевого суду, відмовивши у задоволенні скарги, послався на неможливість перевірки фактів заяви ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю кримінального провадження, та керувався при цьому статтями 303, 305, 307 КПК.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_4 на вказане рішення суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження з огляду на те, що така ухвала слідчого судді не є предметом для апеляційного оскарження.
Своє рішення апеляційний суд мотивував положеннями ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 та ч. 4 ст. 399 КПК, зі змісту яких убачається, що Закон визначив чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а тому суд не може діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.
Встановивши, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді про відмову зобов`язати слідчого повернути вилучене майно, яка за правилами Кримінального процесуального кодексу України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, апеляційний суд вірно відмовив у відкритті провадження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження відповідає вимогам ст. 370 КПК є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, - ОСОБА_4 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо істотних порушень, допущених, на його думку, при постановленні слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвали від 09 жовтня 2017 року не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки це рішення на підставі ст. 424 КПК не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 10 листопада 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3