Провадження №1-кс/760/1643/18
Справа 760/1995/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, -
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло вищезазначене клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , яке обґрунтоване тим, що в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.
В ході розслідування встановлено, що громадянин Угорщини ОСОБА_6 є бізнесменом російського походження, який займається, в тому числі, купівлею-продажем сільськогосподарської продукції на міжнародному ринку. Він є власником компаній «Fedcominvest Europe Sarl» (Монако), «Fedcominvest Monaco Sam» (Монако) та інших; засновником компаній ТОВ «ТІС-Зерно», ТОВ «ТІС-Міндобриво», ТОВ «ТІС-Руда»,ТОВ «ТІС-Контейнерний термінал», ТОВ «Федкомінвест-Україна», ТОВ «ТІС-Вугілля», ТОВ «Трансінвестсервіс», ТОВ «ТІС - 14 причал», ТОВ «ТІС 15 причал», ТОВ «АТІС».

Під час здійснення своєї діяльності, пов`язаної із купівлею-продажем сільськогосподарської продукції, бажаючи збільшити обсяги товарообороту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на здійснення обіцянки та надання неправомірної вигоди службовим особам ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі за текстом ПАТ «ДПЗКУ») за продаж підконтрольним ОСОБА_8 підприємствам сільськогосподарської продукції (ячмінь, пшениця) на економічно вигідних для останнього умовах.

З цією метою у квітні 2014 року у місті Юрмала (Латвійська Республіка) ОСОБА_6 , представляючись власником багатьох підприємств та особою, яка займається купівлею-продажем сільськогосподарської продукції у різних країнах світу, зустрівся та познайомився з ОСОБА_9 , який на той час обіймав посаду голови правління ПАТ «ДПЗКУ». У подальшому між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відбулися зустрічі у травні 2014 року у передмісті міста Піза (Італійська Республіка) та у липні 2014 року у передмісті міста Київ. Також на вказаних зустрічах був присутній громадянин Російської Федерації ОСОБА_11 , якого ОСОБА_6 представив ОСОБА_9 як свою довірену особу, уповноважену вести переговори щодо господарських взаємовідносин підприємств, підконтрольних ОСОБА_8 .

У період з квітня по липень 2014 року ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи службове становище ОСОБА_9 , запропонував останньому за неправомірну вигоду продати наявну в ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарську продукцію (ячмінь, пшениця) підконтрольним ОСОБА_8 підприємствам на економічно вигідних для останнього умовах.

ОСОБА_9 , будучи службовою особою державного підприємства, погодився на злочинну пропозицію ОСОБА_7 та у подальшому вони домовились про розмір неправомірної вигоди, час, місце і спосіб її надання.

Так, згідно досягнутих між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 злочинних домовленостей неправомірна вигода повинна була надаватися ОСОБА_10 за укладення та виконання контрактів на поставку сільськогосподарської продукції між ПАТ «ДПЗКУ» та підконтрольним ОСОБА_8 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD (Республіка Кіпр) за цінами нижчими від ринкових, а також на вигідних для ОСОБА_7 умовах оплати, а саме із застосуванням форми оплати у вигляді документарного інкасо (CAD), яка надавала фактичну можливість ОСОБА_8 перепродати поставлену продукцію до моменту оплати та не містила для ПАТ «ДПЗКУ» гарантій такої оплати.

З метою надання видимості законності операції щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_6 та ОСОБА_9 домовилися, що один із контрактів на поставку сільськогосподарської продукції підконтрольному ОСОБА_8 підприємству LIRTAVIS ENTERPRISES LTD буде виконано із залученням підприємства-посередника, підконтрольного ОСОБА_9 , яке повинно було укласти одночасно два правочини (контракти): один з ПАТ «ДПЗКУ» щодо купівлі сільськогосподарської продукції, а інший - з підконтрольним ОСОБА_8 підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD щодо продажу цієї ж продукції на тих же, окрім ціни, умовах. Водночас, різниця між загальною вартістю обох контрактів (суми оплати) була неправомірною вигодою, яка повинна залишитися на закордонних рахунках підконтрольного ОСОБА_9 підприємства-посередника. При цьому, і ОСОБА_6 , і ОСОБА_9 усвідомлювали, що залучене ОСОБА_9 підприємство не буде виконувати жодних дій, пов`язаних із фактичною поставкою сільськогосподарської продукції, крім здійснення фінансових операцій, необхідних для оформлення та отримання грошових коштів як неправомірної вигоди працівниками ПАТ «ДПЗКУ» за продаж сільськогосподарської продукції. За домовленістю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розмір неправомірної вигоди визначався виходячи з загальних об`ємів майбутньої поставки ПАТ «ДПЗКУ» підконтрольним ОСОБА_8 підприємствам сільськогосподарської продукції з розрахунку 1 долар США за кожну тонну такої сільськогосподарської продукції.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не в змозі, ОСОБА_6 залучив до вчинення злочину представника за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD ОСОБА_12 , фінансового директора ТОВ «Трансінвестсервіс» ОСОБА_11 та заступника директора з фінансових питань ТОВ «ТІС-Зерно» ОСОБА_13 , дії яких у подальшому ОСОБА_14 координував та направляв. Про залучення вказаних осіб до вчинення злочину ОСОБА_6 довів до відома ОСОБА_9 .

У свою чергу ОСОБА_9 довів до відома ОСОБА_7 , що при укладанні та виконанні контрактів на поставку ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарської продукції підконтрольному ОСОБА_8 підприємству будуть приймати участь довірені ОСОБА_9 особи, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а виступати посередником між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD для оформлення та отримання працівниками ПАТ «ДПЗКУ» раніше обумовленої неправомірної вигоди буде підприємство SOMERTON BUSINESS LIMITED (Гонконг).

25.07.2014 ОСОБА_15 , діючи згідно досягнутих із ОСОБА_9 злочинних домовленостей, реалізуючи злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1, у присутності ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших осіб, усвідомлюючи, що реальним покупцем товару є підконтрольне Федоричеву Олексію підприємство LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, надав вказівку начальнику відділу виконання (супроводу) зовнішньоекономічних договорів управління зовнішньоекономічної діяльності департаменту закупівель та зовнішньоекономічної діяльності ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_18 , яка не була обізнана про злочинні наміри учасників злочину, підготувати проект зовнішньоекономічного контракту між ПАТ «ДПЗКУ» і SOMERTON BUSINESS LIMITED щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон за ціною 209 доларів США за метричну тонну загальною вартістю 15 675 000 доларів США. Одразу після підготовки зазначеного проекту контракту він був підписаний від імені ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_19 та від імені SOMERTON BUSINESS LIMITED ОСОБА_17 .

Одночасно з цим, в тому ж місці, між SOMERTON BUSINESS LIMITED і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD був підписаний аналогічний контракт NO FB-Y250714 щодо продажу ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон вже за ціною 217,85 доларів США за метричну тонну, тобто на 8,85 доларів США дорожче, загальною вартістю 16 338 750 доларів США. Вказаний контракт від імені LIRTAVIS ENTERPRISES LTD підписав представник за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD ОСОБА_12 , який при цьому виконував вказівку ОСОБА_7 та усвідомлював свою злочинну роль у реалізації домовленостей ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . При цьому п.6.1 вказаного контракту передбачалось, що оплата за товар здійснюється протягом 5 банківських днів по пред`явленню оригіналів документів згідно пункту 7 в банк Покупця.

Під час підписання зазначених вище контрактів у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, 1 знаходилася довірена особа ОСОБА_7 фінансовий директораТОВ «Трансінвестсервіс» ОСОБА_11 , який протягом усього періоду підготовки та реалізації злочинної схеми щодо надання неправомірної вигоди, проводив від імені ОСОБА_7 переговори з представниками ПАТ «ДПЗКУ» щодо узгодження злочинних дій.

У підготовці та підписанні проектів вищевказаних контрактів між ПАТ «ДПЗКУ», SOMERTON BUSINESS LIMITED та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, виконуючи вказівки ОСОБА_7 , також приймав участь ОСОБА_13 , який усвідомлював свою роль у наданні неправомірної вигоди службовим особам ПАТ «ДПЗКУ».

На виконання вищевказаного контракту у період з 26.07.2014 по 29.07.2014 ПАТ «ДПЗКУ» згідно документарних інструкцій, наданих нібито SOMERTON BUSINESS LIMITED, а насправді підконтрольним Федоричеву Олексію підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, завантажило на морське судно PEACE ARK 75 400,995 метричних тон ячменю третього класу.

Таким чином, з урахуванням фактичної кількості поставленого товару різниця між загальною вартістю обох контрактів у розмірі 667 298,81 доларів США, що станом на 25.07.2014 згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ складало 7 842 627,41 грн., повинна була залишитися на рахунках компанії SOMERTON BUSINESS LIMITED, відкритих у закордонних банківських установах, як неправомірна вигода. При цьому розмір неправомірної вигоди у 12 877 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (станом на 01.01.2014), та, відповідно до примітки 1 статті 368 КК України, становить особливо великий розмір.

Під час вчинення злочину, який полягав у обіцянці надати голові правлінні ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_9 неправомірну вигоду за укладення та виконання контрактів між ПАТ «ДПЗКУ» та підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD на поставку сільськогосподарської продукції, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на розтрату зерна, яке буде поставлятися ПАТ «ДПЗКУ» за такими контрактами.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на розтрату зерна, він не в змозі, ОСОБА_6 залучив до вчинення злочину представника за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD ОСОБА_12 , фінансового директора ТОВ «Трансінвестсервіс» ОСОБА_11 та заступника директора з фінансових питань ТОВ «ТІС-Зерно» ОСОБА_13 , дії яких у подальшому ОСОБА_14 координував та направляв.

Так, 25.07.2014 у приміщенні ПАТ «ДПЗКУ» на виконання домовленостей між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо поставки підконтрольним ОСОБА_8 підприємствам сільськогосподарської продукції, було укладено два пов`язані договори: між ПАТ «ДПЗКУ» і SOMERTON BUSINESS LIMITED №EXP250714 та між SOMERTON BUSINESS LIMITED і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD NO FB-Y250714, предметом яких була одна й та сама сільськогосподарська продукція.

Відповідно до п.4.2 вищевказаного контракту NO FB-Y250714, укладеного між SOMERTON BUSINESS LIMITED і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, сторони цього контракту домовилися, що датою переходу права власності на кожну партію Товару вважається дата повної сплати за цю партію.

При цьому, відповідно до умов вказаного договору NO FB-Y250714 ОСОБА_12 як представник та підписант за довіреністю компанії LIRTAVIS ENTERPRISES LTD був особою, якій вищевказане зерно обсягом 75 000,000 метричних тон було фактично ввірене.

Однак, 25.07.2014 ОСОБА_12 як представник за довіреністю LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою злочинну роль та розуміючи, що відповідно до п. 4.2 договору NO FB-Y250714 право власності на зерно обсягом 75 000,000 метричних тон належить ПАТ «ДПЗКУ», підписав розроблений та підготовлений за участі ОСОБА_13 та ОСОБА_20 договір №2507/1 від 25.07.2014 між LIRTAVIS ENTERPRISES LTD та FEDCOMINVEST EUROPE SARL щодо продажу того самого ячменю для кормових цілей третього класу обсягом 75 000,000 метричних тон.

Таким чином, використовуючи підготовлені працівниками ПАТ «ДПЗКУ» товарно-супровідні документи на вищевказаний товар та зафрахтоване за контрактом з ПАТ «ДПЗКУ» морське судно «Peace Ark», сільськогосподарська продукція була перепродана та доставлена визначеному ОСОБА_10 кінцевому покупцю.

У подальшому, у період серпня жовтня 2014 року, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на розтрату зерна, яке належить ПАТ «ДПЗКУ», ОСОБА_6 , користуючись досягнутими з ОСОБА_9 домовленостями та надаючи вказівки співучасникам злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , організував укладання та виконання контрактів між ПАТ «ДПЗКУ» та підконтрольним йому, тобто ОСОБА_8 , підприємством LIRTAVIS ENTERPRISES LTD.

Під час підписання контрактів переговори від імені ОСОБА_7 щодо узгодження дій із представниками ПАТ «ДПЗКУ» вів фінансовий директора ТОВ «Трансінвестсервіс» ОСОБА_11 , який виконував вказівки ОСОБА_7 та реалізовував спільну злочинну схему щодо розтрати належного ПАТ «ДПЗКУ» майна.

У підготовку проектів вищевказаних контрактів між ПАТ «ДПЗКУ» і LIRTAVIS ENTERPRISES LTD брав участь ОСОБА_13 , який при цьому також виконував вказівку ОСОБА_7 та усвідомлював, що цим сприяє в розтраті майна, яке належить ПАТ «ДПЗКУ».

Надалі ОСОБА_12 , продовжуючи виконувати спільний злочинний умисел усіх співучасників злочину, спрямований на розтрату зерна, яке належить ПАТ «ДПЗКУ», одночасно із укладенням вищевказаних контрактів між ПАТ «ДПЗКУ» та LIRTAVIS ENTERPRISES LTD, підписав розроблені та підготовлені за участі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 чотири контракти між LIRTAVIS ENTERPRISES LTD та FEDCOMINVEST EUROPE SARL №150814/1-L від 15.08.2014, №1009-14-L від 10.09.2014, №011014/1-L від 01.10.2014 та №021014-1-L від 02.10.2014 щодо продажу сільськогосподарської продукції.

У подальшому, використовуючи підготовлені працівниками ПАТ «ДПЗКУ» товарно-супровідні документи та зафрахтовані за контрактами з ПАТ «ДПЗКУ» морські судна «Tonic Sea», «Corrina», «Front Runner», «Annoula», «Naias», належна ПАТ «ДПЗКУ» сільськогосподарська продукція була перепродана та доставлена визначеним ОСОБА_10 кінцевим покупцям.

При цьому ОСОБА_12 , як і у випадку укладення контракту NO FB-Y250714 від 25.07.2014, усвідомлював, що право власності на зерно обсягом 295807,795 метричних тон належить ПАТ «ДПЗКУ», і тим самим він, підписуючи контракти №150814/1-L від 15.08.2014, №1009-14-L від 10.09.2014, №011014/1-L від 01.10.2014 та №021014-1-L від 02.10.2014, вчиняє розтрату належного ПАТ «ДПЗКУ» зерна.

Внаслідок укладання контракту NO FB-Y250714 від 25.07.2014, а також контрактів №150814/1-L від 15.08.2014, №1009-14-L від 10.09.2014, №011014/1-L від 01.10.2014 та №021014-1-L від 02.10.2014, що привело до розтрати належного ПАТ «ДПЗКУ» зерна, кінцевим вигодонабувачем цього майна стала компанія FEDCOMINVEST EUROPE SARL, яка належить організатору вчинення злочину ОСОБА_8 .

Зазначені вище злочинні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 призвели до завдання ПАТ «ДПЗКУ» збитків у вигляді розтрати належного ПАТ «ДПЗКУ» зерна - ячменю кормового 3 класу в кількості 273679,805 тон та пшениці 5 класу в кількості 22127,99 тон, загальною вартістю 60560477,82 доларів США, що станом на 02.10.2014 згідно офіційного курсу іноземних валют НБУ складало 784 915 550 гривень, що підтверджується висновками експерта №49/7 від 22.12.2015, №50/7 від 21.12.2015, №52/7 від 31.12.2015, №53/7 від 21.12.2015, №51/7 від 22.12.2015.

07.02.2017 на підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року Національне антикорупційне бюро України звернулося до Генеральної прокуратури Князівства Монако з проханням виконання міжнародного слідчого доручення - запиту про надання міжнародно правової допомоги вручити ОСОБА_21 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
31.05.2017 на виконання запиту №10-145/4580 від 07.02.2017 щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 до Національного антикорупційного бюро України надійшло повідомлення від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_6 відмовляється від отримання будь-яких документів.

Таким чином, органом досудового розслідування було вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Встановлено, що ОСОБА_6 є єдиним фактичним власником юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-МІНДОБРИВА» (), що зареєстроване за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, село Визирка, вулиця Чапаєва, будинок 60.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновникам (учасниками) ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» є громадянин Угорщини ОСОБА_6 та компанія FEDCOMINVEST MONACO S.A.M. (Князівство Монако).

Єдиним засновником компанії FEDCOMINVEST MONACO S.A.M. (Князівство Монако) є громадянин Угорщини ОСОБА_6 .

У ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» перебуває у власності нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд в районі причалу АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7).

З тих підстав, що вищевказане нерухоме майно, є предметом досудового розслідування, та в подальшому може бути відчужене, пошкоджене чи знищене, детектив просить слідчого суддю накласти арешт на зазначене нерухоме майно, в межах цього кримінального провадження.
Як вбачається із наданих матеріалів, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000166, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.
Як встановлено, ОСОБА_6 є єдиним фактичним власником юридичної особи ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» (), що зареєстроване за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Визирка, вул..Чапаєва, буд. 60.
Згідно даних, зокрема Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновникам (учасниками) ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» є громадянин Угорщини ОСОБА_6 та компанія FEDCOMINVEST MONACO S.A.M. (Князівство Монако).

У відповідності до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Заслухавши думку детектива, який просить суд клопотання задовольнити, вважаю, що клопотання слід задовольнити, оскільки накладення арешту на вказане вище майно забезпечить неможливість його відчуження, ризик якого доведено детективом та прокурором.
У відповідності до вимог ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» (), єдиним власником якого є ОСОБА_6 , а саме:

- комплекс будівель та споруд в районі причалу №17 загальною площею 51494,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7) у вигляді позбавлення права на його відчуження.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1