Справа № 761/1130/18
Провадження № 1-кс/761/1118/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
15 січня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 761/44571/16-к у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України в частині накладення арешту на безготівкові грошові кошти ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо» () за адресою: м. Київ, вул. Подвисоцького, буд. 10/10.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що згаданою ухвалою слідчого судді необґрунтовано накладено арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , які були набуті правомірним шляхом, оскільки не стосуються кримінального провадження №0000135 від 09.11.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України, при цьому дані грошові кошти не підпадають під ознаки речового доказу, що наведено в ст. 98 КПК України. При цьому, щодо ОСОБА_4 не здійснюється досудове розслідування, так само вона не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000135, а тому вона не входить до кола осіб, які несуть цивільну відповідальність у розумінні ст. 170 КПК України. Арешт накладений на грошові кошти ОСОБА_4 порушує право власності останньої, гарантоване ст. 321 ЦК України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з мотивів у ньому наведених та просив задовольнити. Зазначив про те, що необхідності в арешті банківського рахунку ОСОБА_4 не має. Кримінальне провадження не здійснюється відносно ОСОБА_4 та вона не входить до кола осіб, які несуть цивільну відповідальність у розумінні ст. 170 КПК України. Банківський рахунок, на який накладено арешт є депозитним рахунком ОСОБА_4 , а грошові кошти, які знаходяться на ньому є особистими коштами ОСОБА_4 . Крім того, слідчим не доведено, що на банківські рахунки, на які накладено арешт, незаконно надходили кошти від інших фізичних та юридичних осіб, або ж ці кошти є предметом злочинної діяльності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений завчасно та належним чином. Разом з тим, його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна справа № 761/44571/16-к, провадження № 1-кс/761/27244/2016, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135 від 09.11.2016 року за ст.218-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 19.12.2016 року старший слідчий з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках фізичних осіб, за якими здійснені операції щодо безготівкового перерахування грошових коштів з рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в банківській установі, за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі й на грошові кошти, що розміщені на рахунку ГусакГ.М. № НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016, накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках фізичних осіб, в тому числі й на грошові кошти, що розміщені на рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , так як вони відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.
Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000135, про накладення арешту на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках ряду фізичних осіб, в тому числі й рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 170; ч. 2 ст. 170; ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти.
Крім того, матеріали провадження на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Дана позиція узгоджується із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
А тому, вважаю, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» (), в тому числі й рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Посилання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 на те, що ухвала, якою накладено арешт на майно, не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону та фактично позбавляє ОСОБА_4 можливості володіти, використовувати та розпоряджатися своєю приватною власністю у вигляді грошових коштів, вважаю необґрунтованими, та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та спростовуються викладеним вище.
Також, слід звернути увагу й на те, що правомірність і обґрунтованість накладення арешту ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 неодноразово були предметом перевірки при апеляційному перегляді вказаної ухвали, в результаті якого порушень норм чинного кримінального процесуального законодавства не встановлено.
Разом з тим, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження з`ясовано, що при укладені договорів протягом року до запровадження процедури тимчасової адміністрації в ПАБ «Банк Камбіо», виявлено факти безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» у серпні-вересні 2014 року.
Операції з перерахування коштів з відкритих в ПАТ «Банк Камбіо» рахунків фізичних осіб на відкриті у тому ж банку рахунки фізичних осіб з призначенням платежу «перерахування коштів на поточний рахунок», «перерахування коштів на депозитний рахунок», «перенесення грошових коштів на користь третьої особи», «повернення вкладу», «прийом депозиту» спрямовані на «дроблення» коштів на банківських рахунках фізичних осіб та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - фізичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Кошти, на заволодіння якими був спрямований умисел вищезазначених осіб, належать державі та виділяються нею як гарантовані для відшкодування вкладникам суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не є власністю Банку або його клієнтів.
А тому, власником майна, про скасування арешту з якого порушується питання, фактично є держава, а не ОСОБА_4 .

Водночас, заявником не спростовано доводи ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 про накладення арешту в частині походження грошових коштів. Більше того, долучене до клопотання платіжне доручення №256 від 17.09.2014 р. лише підтверджує відомості, викладені в ухвалі слідчого судді від 21.12.2016 про те, що грошові кошти фізичними особами на зазначені рахунки надходили безготівковим шляхом з інших банківських рахунків.
Посилання у клопотанні на те, що стосовно ОСОБА_4 не здійснюється досудове розслідування, а також, що остання не входить до кола осіб, які несуть цивільну відповідальність, не може бути безумовною підставою для скасування арешту такого майна з огляду на зміст відомостей, які внесені до ЄРДР за № 0000135 від 09.11.2016 року, та правову кваліфікацію, крім того, усі обставини щодо згаданих грошових коштів підлягають з`ясуванню безпосередньо в ході досудового розслідування даного кримінального провадження.

Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, в частині накладення арешту на безготівкові грошові кошти ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «Банк Камбіо» () за адресою: 01001, м. Київ, вул. Подвисоцького, буд. 10/10 та скасування заборони посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо», а також іншим особам відчужувати, розпоряджатися та використовувати грошові кошти ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1