Справа № 643/1737/18
Номер провадження 1-кс/643/409/18
УХВАЛА

15.02.2018 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вищезазначене клопотання.
13.02.2018 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 в якій останній просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого на ім`я ОСОБА_5 та інших невідомих осіб, які 03.02.2018 зловживаючи його довірою під приводом продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи грошовими коштами в сумі 9000 доларів США не розрахувавшись з ним, як з продавцем при укладенні договору купівлі-продажу квартири в приміщенні Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г, тим самим, фактично заволодівши вказаною квартирою.
Крім того, 13.02.2018 до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 , в якій останній рпосить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності малознайомого на ім`я ОСОБА_5 (повні анкетні дані та місце мешкання вказаної особи йому невідомі), який 03.02.2018 зловживаючи довірою ОСОБА_4 під приводом продажу його квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , взяв у ОСОБА_4 паспорт громадянина України та до часу звернення із заявою не повернув.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
В сусідній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 мешкав його батько ОСОБА_7 , який помер у 2009 році.
10.11.2009 року ОСОБА_4 оформив спадкові права після смерті батька, а саме став володільцем двокімнатної квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-2857 від 10.11.2009, виданого Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою.
У зв`язку з тим, що він тривалий час не міг працевлаштуватись та останній рік фактично існував разом із матір`ю за її пенсію та випадкові заробітки, у зв`язку із чим не міг обслуговувати дві квартири, сплачувати за них комунальні послуги, ОСОБА_4 вирішив продати квартиру АДРЕСА_3 .
В середині січня 2018 року, точної дати не пам`ятає, він перебуваючи у приміщенні бару, розташованого неподалік місця мешкання (в павільйоні на зупинці громадського транспорту «Торгівельний комплекс») під час бесіди із випадковими відвідувачами цього закладу повідомив, що має намір продати зазначену квартиру, на що один з співрозмовників пообіцяв допомогти із продажем квартири, а саме, запитати у знайомих, чи не бажають вони придбати собі квартиру.
Наступного дня до ОСОБА_4 додому прийшов ОСОБА_5 , якому він показав квартиру АДРЕСА_4 .
Після цього ОСОБА_5 приходив до нього в гості практично кожен день. Іноді вони разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_5 допомагав ОСОБА_4 винести металобрухт з його квартири для подальшого продажу.
Протягом тижня після знайомства ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , останній прийшов до ОСОБА_4 із жінкою на ім`я ОСОБА_8 , яку він представив як свою дружину, при цьому ОСОБА_8 розповідала, що в неї двоє дітей від різних браків, один з яких повнолітній. Протягом знайомства ОСОБА_5 повідомив, що квартиру бажає придбати не він, а ОСОБА_8 для свого сина.
Наприкінці січня-початку лютого 2018 року до ОСОБА_4 додому прийшов ОСОБА_5 та запропонував піти із ним до ЖЕКу з метою отримання довідки про склад родини, необхідної для продажу квартири, на що ОСОБА_4 погодився та разом із ОСОБА_5 та матір`ю пішли в ЖЕК, де їх чекав невідомий чоловік - знайомий ОСОБА_5 , який без черг та перешкод провів їх до кабінету керівника ЖЕКу, де ОСОБА_4 надав паспорт, після чого швидко їм швидко видали довідку про склад родини, яку забрав зазначений невідомий мені чоловік.
В один з днів ОСОБА_5 перебуваючи вдома у ОСОБА_4 попрохав показати йому документи на квартиру, на що останній погодився, при цьому ОСОБА_4 не бачив, щоб ОСОБА_5 брав якісь документи та такої згоди не давав.
За декілька днів перед продажем кварти до ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_5 та повідомив, що він може купити квартиру лише за 9000 доларів США. Оскільки за час його знайомства з ОСОБА_5 склались дружні та довірливі відносини, ОСОБА_4 погодився на продаж квартири за вказану суму.
03.02.2018 вранці до ОСОБА_4 додому прийшла ОСОБА_8 та він з нею розмовляв на загальні теми. В середині цього ж дня до ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_5 та повідомив, що їм необхідно їхати для укладення договору купівлі-продажу, на що ОСОБА_4 погодився, при цьому запитавши ОСОБА_5 , які документи необхідно мати при собі, на що останній відповів що всі необхідні документи у нього є.
Вийшовши на вулицю він та ОСОБА_5 сіли в автомобіль Волга білого кольору. За кермом сидів чоловік близько 50-ти років. На передньому сидінні сидів невідомий ОСОБА_4 чоловік ( на вигляд близько 40 років, крупної статури), при цьому цей чоловік знав його по імені, на задньому сидінні сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Сівши в автомобіль ОСОБА_4 повідомив, що у нього болить нога та вони поїхали у 17 лікарню, де його оглянули та пробувши там годину його оглянули та вони поїхали далі.
В районі Благовєщенського ринку в м. Харкові, в автомобіль сів невідомий чоловік, якого представили як ріелтора та вони всі разом поїхали в Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору.
В кабінеті нотаріуса були присутні: нотаріус, ОСОБА_4 , покупець (молодий чоловік, на вигляд близько 20 років, середнього зросту, худорлявої статури), ОСОБА_5 та чоловік, якого представили як ріелтора.
Всі документи на квартиру нотаріусу надав ріелтор, в тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 не розумів, яким чином його паспорт оказався у цього чоловіка, оскільки був впевнений, що паспорт знаходиться у нього. Цей факт викликав у ОСОБА_4 недовіру до присутніх та він заявив, що не бажає продавати квартиру. При цьому всі присутні стали здійснювати на нього тиск, казали, що є домовленість, зібралась велика кількість осіб, показували грошові кошти, запевняли, що все буде в порядку.
Після цього ОСОБА_4 погодився та перерахувавши гроші, підписав договір купівлі-продажу.
Грошові кошти в сумі 9000 доларів США, його паспорт громадянина України, ідентифікаційний код платника податків та свідоцтво про народження на його ім`я в кабінеті нотаріуса взяв ОСОБА_5 .
Під час спілкування 03.02.2018 з вказаними особами ОСОБА_4 розумів, що всі особи між собою гарно знайомі.
Після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли у двір нотаріальної контори, ОСОБА_4 вимагав у ОСОБА_5 повернути йому грошові кошти, на що останній запевнив, що буде надійніше, якщо ці гроші будуть у нього до наступного дня, при цьому були присутні покупець цієї квартири ОСОБА_9 , ріелтор та водій автомобіля ОСОБА_10 , які здійснювали на ОСОБА_4 тиск та пропонували поїхати відсвяткувати угоду.
ОСОБА_4 бажаючи отримати свої гроші, при цьому на той час розуміючи, що стосовно нього намагаються вчинити шахрайські дії, побоюючись за своє життя, оскільки по тону розмови та поведінці цих осіб він розумів, що гроші в тій обстановці йому не віддадуть, та якщо він не поїде із ними, гроші йому не повернуть.
Приїхавши в кафе в районі станції метро ХТЗ, він з вказаними особами сів за стіл та вони зробили замовлення, при цьому ОСОБА_5 одразу вийшов з кафе. ОСОБА_4 запитував у присутніх, куди він пішов, на що відповіді не отримав.
ОСОБА_4 близько пів години чекав ОСОБА_5 біля кафе, після чого зрозумів, що його обманули, фактично шахрайським шляхом заволоділи його квартирою, після чого він зупинив попутний автомобіль та на ньому приїхав додому, де розповів матері про те, що трапилось.
Вранці 04.02.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з`явились у квартирі
АДРЕСА_3 , де почали виносити речі, фактично себе вести, як господарі.
На запитання ОСОБА_4 . Максиму, куди він подівся та де його гроші останній відповів, що він передав гроші матері ОСОБА_4 , при цьому відповідав нахабно та з посмішкою.
Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 категорично заперечує отримання грошових коштів від ОСОБА_5 .
На цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уникають зустрічей з ОСОБА_4 ..
Деякий час ОСОБА_4 розраховував, що грошові кошти йому повернуть, після чого звернувся до органів поліції.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_9 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.08.2014 Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського державного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_11 між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
Прокурор зазначає, що орган досудового розслідування вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, розпоряджатися та користуватися нею, тому що вважає, що таке майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_4 , злочинний умисел невстановлених на цей час досудовим розслідуванням осіб від самого початку був спрямований саме на заволодіння вказаною квартирою. Крім того, необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законному володільцю.
Слідчий просить згідно ч.2 ст.172 КПК України розглянути клопотання без виклику особи, у власності якої знаходиться вищевказане майно, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.
Прокурор клопотання про накладення арешту на майно підтримав.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_5 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_12 .
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до п.2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно п.4 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказана квартира в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та з метою збереження її як речового доказу, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна у виді заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпорядження.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_9 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею.
В решті вимог відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1