АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1993/17 Справа № 190/835/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верховцево, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_9 2007 року народження; доньку ОСОБА_10 , 2009 року народження, сина ОСОБА_11 , 2010 року народження, доньку ОСОБА_12 , 2011 року народження, доньку ОСОБА_13 2012 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004367 від 14 квітня 2017 року, -

встановила:

Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року Кравчека визнано винним у тому, що 07 квітня 2017 року, близько 15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік від території домоволодіння де проживає, використовуючи вили в якості знаряддя злочину, на грунті неприязних відносин, в обличчя ОСОБА_14 .

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_15 потерпілому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя.

Вказаним вироком дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Докази щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину не досліджувались відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок змінити, в частині призначеного покарання, та звільнити від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що раніше не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину в ході його розслідування, має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду, за місцем проживання характеризується задовільно.

Вказує, що мешкає однією сім`єю з ОСОБА_16 . Від спільного проживання мають п`ять неповнолітніх дітей, батьком яких він фактично являється, і які знаходяться на його утриманні.

Наведені обставини, на його думку, дають підстави для висновку про можливість його виправлення без позбавлення волі та застосування вимог ст. 75 КК України.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити, а вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Прокурор заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги, вважала вирок законним та обґрунтованим.

В судових дебатах прокурор підтримав свою позицію.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, оголосивши в судовому засіданні дані, що характеризують особу обвинуваченого (а.с. 52-61), співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_16 та утримання п`яти її малолітніх дітей; наявність обставини, що обтяжує покарання вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у

побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема,

наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних

стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб

похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається за матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно довідки характеристики за місцем проживання ОСОБА_15 характеризується посередньо, зловживав спиртними напоями, громадський порядок не порушує, статус соціально-психологічного стану в сім`ї задовільний, мешкає з громадянкою ОСОБА_16 , мають на вихованні п`ять малолітніх дітей. Ці дані підтверджуються і характеристикою та довідкою про склад сім`ї, наданими Пальмирівською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Відповідно до оголошеної в засіданні суду апеляційної інстанції заяви потерпілого ОСОБА_14 , долученої до матеріалів справи, у зв`язку з відшкодуванням шкоди, не має претензій морального та матеріального характеру щодо обвинуваченого та просить не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Колегія звертає увагу на те, що такі дані не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Тому, враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, відношення обвинуваченого до скоєного, його поведінку під час скоєного злочину і після нього, колегія суддів, вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання, а звільнення від нього буде достатнім для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких підстав, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 - зміні.

Керуючись вимогами ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4