Провадження № 1-кс/761/6801/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 010 86 від 29.01.2017, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Снетинка Фастівського району Київської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, у шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 05.04.2016 Апеляційним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.186 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 28.03.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, що скоєне за таких обставин.

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою 25.02.2017 вступили у злочинну змову з метою спільного відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства.

Для реалізації задуманого перелічені вище особи приблизно о 03 год. 00 хв., проходячи повз зупинку громадського транспорту, яка знаходиться навпроти буд. № 19 по бул.Тараса Шевченка у м. Києві, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , підійшли до останнього та шляхом застосування насильства, заволоділи майном потерпілого, а саме мобільним телефон «Microsoft Lumia 550» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2399 грн., в якому знаходилася картка мобільного оператора «МТС Україна» з номером НОМЕР_2 , на рахунку якої було 8 грн.

Крім того, 25.02.2017 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, перебуваючи на першому поверсі під`їзду буд. АДРЕСА_2 , перед дверима ліфта побачили, як з нього виходить раніше не знайома їм ОСОБА_9 .

У цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забігли до ліфту, де ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_9 декілька ударів по голові, від яких остання впала на підлогу. ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 декілька ударів ногою в область живота та нижніх кінцівок.

Після цього ОСОБА_7 вирвала з рук ОСОБА_9 сумку та вказані особи з викраденим з місця злочину зникли.

Внаслідок таких дій ОСОБА_9 завдано майнових збитків на загальну суму 46 150 грн.

Слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав, що ризики, заявлені стороною обвинувачення не обґрунтовані та наполягав, що його належну процесуальну поведінку може забезпечити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує реальна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

На користь існування зазначеного ризику вказує також те, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, постійного місця проживання у м. Києві, тобто вагомі стримуючі чинники відсутні .

Крім того, зважаючи на характер вчиненого злочину, слідчий суддя не виключає, що підозрюваний може вдатись до дій з метою здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше засуджений за вчинення аналогічного злочину, тобто на шлях виправлення не став, офіційного та стабільного джерела доходів не має, слідчий суддя вважає, що не виключений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше судимої особи, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 27 травня 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1