Дата документу Справа № 333/6366/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/4/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/6366/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року залишено без задоволення клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання: АДРЕСА_1 - строком на два місяці з 27.10.2017 року до 25.12.2017 року.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати своє місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) прибувати до слідчого за його викликом.

Згідно зі змістом судового рішення, 27.10.2017 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

27 жовтня 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий вважав, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід - тримання під вартою з наступних підстав: ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що свідчить про те, що останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та уникнення покарання, може безперешкодно покинути теперішнє місце проживання та територію м. Запоріжжя.

Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що підтверджується показаннями потерпілого, свідків, та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, що може свідчити про те, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя вважав, що в судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не довели, що інші запобіжні заходи не можна застосовувати до підозрюваного ОСОБА_7 . Одним із основних аргументів слідчого було те, що підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, може переховуватися від органів слідства та суду, вчинити новий злочин, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Однак, суд вважав, що лише таких тверджень та переконань недостатньо для застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою. Слідчим не наведено, яким саме чином, способами підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню. Враховуючи обставини у справі, особистість підозрюваного, на думку слідчого судді, існує з боку підозрюваної особи ризик можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння скоїв злочин проти власності, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що злочин вчинено з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення і обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та упродовж 2017 року неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за які останнього вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відсутність поручителів, відсутність місця роботи та постійного джерела доходу. Крім того, відповідно до інформації, наданої інспектором Комунарського ВП ДВП ГУНП ОСОБА_7 , якому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , при перевірці 28.10.2017 року о 19 годині 30 хвилин та 29.10.2017 року о 09 годині 40 хвилин не знаходився вдома, тим самим порушив вимоги запобіжного заходу та обов`язки, які були на нього покладені ухвалою слідчого судді. Також при опитуванні матері ОСОБА_7 було встановлено, що її син з середини вересня 2017 року за вказаною адресою не мешкає.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні; підозрюваного, який заперечував проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, наявності постійного місця проживання, наявність судимостей, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, на переконання слідчого судді, могло в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.
Таким чином, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
В апеляційній скарзі доказів, які б вказували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні також не було надано.
Відтак, інші доводи апелянта щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.
Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Той факт, що в подальшому підозрюваний порушив умови обраного йому запобіжного заходу, що стало підставою для його (запобіжного заходу) зміни на більш суворий, не спростовують правильність висновків слідчого судді, зроблених на підставі дослідження матеріалів і аналізу тих доказів, які були наявні під час розгляду вказаного клопотання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відносно останнього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 27.10.2017 року до 25.12.2017 року залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4