Справа № 456/3182/17
Провадження № 1-кс/456/658/2017
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
13 жовтня 2017 року слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001818 від 10.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, з середньою освітою, непрацюючому, раніше судимому вироком Стрийського міськрайонного суду від 06.03.2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 10.10.2017 року близько 16 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в місті Стрию в парку ім. Т.Г. Шевченка на грунтовій дорозі, що веде від входу до даного парку з вулиці Підзамче до виходу на вулицю Болехівську, вирішили вчинити протиправне заволодіння чужим майном, з метою власної користі та наживи, поєднане із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я. В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_9 , який в той час знаходився на вищевказаній грунтовій дорозі парку, обступили його з усіх сторін, таким чином перешкоджаючи останньому пройти повз них. Після чого, ОСОБА_7 висловив до потерпілого вимогу передати їм свої грошові кошти та мобільний телефон. В той час, коли ОСОБА_9 проігнорував вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з відома та згоди ОСОБА_7 та ОСОБА_4 приставив до живота потерпілого ОСОБА_9 ніж, в черговий раз висловивши вимогу передати їм свої грошові кошти, мобільний телефон та інше майно. Сприйнявши погрози вищевказаних осіб реально та побоюючись за своє життя та здоров`я, неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «NOMI і184» з навушниками марки НЕС-3990. Однак, переконавшись у тому, що даний мобільний телефон не вмикається, ОСОБА_4 висловив чергову вимогу до потерпілого щодо передачі їм грошових коштів. Переконавшись у тому, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 є справним, ОСОБА_8 вийняв із даного телефону сім-картку та повернув її власнику. В подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 скрились із місця події з майном потерпілого. Викраденим майном потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоди на загальну суму 500 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи вчиненого повторно за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років, раніше судимий 06.03.2012 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнений з місць позбавлення волі 16.06.2017 року, судимість якого у встановленому законом порядку не знята та не погашена, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, за час перебування на волі не вжив жодних заходів з метою пошуку роботи, веде асоціальний спосіб життя, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності з корисливих мотивів, а тому виникла необхідність клопотати перед судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Прокурор та старший слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, пояснили, що, на їх думку, необхідність взяття під варту підозрюваного є найбільш доцільним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Просять врахувати, що підозрюваний неодноразово судимий, 16.06.2017 року звільнений з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення протягом чотирьох місяців після звільнення з місць позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки хоче пройти медичне обстеження у зв`зку з підозрою на туберкульоз.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001818 від 10.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 повідомлено 11.10.2017 року /а.с. 20-21/.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.10.2017 року ОСОБА_4 затриманий 11 жовтня 2017 року о 00 годині 45 хвилин /а.с. 18-19/.

Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «С» ч. 1 ст. 5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення. Однак, факти, які зумовлюють виникнення підозри, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який є необхідним на пізнішому етапі кримінального розслідування.

При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що старший слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_4 /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/, про що свідчать, зокрема: заява про вчинений злочин /а.с. 24/, протоколи огляду місця події від 10.10.2017 року /а.с. 25-31/, протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , в якому останній описав усі обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення /а.с. 34-37/; протокол допиту свідка ОСОБА_10 /а.с. 51-54/; протокол одночасного допиту осіб від 10.10.2017 року /а.с. 55-61/.

Таким чином, на даній стадії старший слідчий та прокурор навели переконливі факти того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя погоджується із доводами старшого слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи старшого слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на неповнолітнього потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний раніше судимий вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.03.2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнений з місць позбавлення волі 16.06.2017 року, судимість якого у встановленому законом порядку не знята та не погашена, останній ніде не працює, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з погрозою застосування насильства протягом чотирьох місяців після звільнення з місць позбавлення волі. Характер та обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також дані про те, що він був раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин, характеризують його як особу, яка залишаючись на волі, може продовжувати займатися злочинною діяльністю і тим самим вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких обставин, є обґрунтовані підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, гарантувати припинення вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.
Наведені підозрюваним ОСОБА_4 аргументи, що за станом свого здоров`я він потребує медичного обстеження, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не спростовують висновків суду про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як злочин вчинено із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, даних про його особу, який має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, так як злочин вчинено з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого.
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 193-194, 196-197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у Львівському слідчому ізоляторі №19 шістдесят днів до 08 грудня 2017 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 00 год. 45 хв. 11 жовтня 2017 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1