Провадження № 1-кп/520/1078/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2017 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

За участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0000664 від 09.12.2012 року відносно ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 121, п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
04.10.2017 року колегії суддів Київського районного суду м. Одеси було передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000664 від 09.12.2012 року відносно ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 121, п. п. 1, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України з апеляційного суду Одеської області в порядку ст. 34 КПК України.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, або для укладання угод немає, відсутні підстави для внесення подання про визначення підсудності .
Крім того, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: він обвинувачується у скоєнні ряду кримінальних правопорушень , одне з яких є особливо тяжким, може переховуватись від суду, впливати на свідків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 вважає можливим призначити зазначене кримінальне провадження до судового розгляду, але заперечував проти клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника та заявив клопотання про розгляд кримінального провадження судом присяжних.
Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 не заперечував проти клопотань прокурора про призначення справи до судового розгляду та про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпіліпідтримали думку прокурора.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, де в п.5 ч.2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду та дає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується. Однак, у зазначеному обвинувальному акті відносно ОСОБА_11 не міститься сформульованого належним чином обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 п. п. 4, 5 КПК України, оскільки в ньому викладені лише анкетні дані обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а за цим процесуальним рішенням ОСОБА_11 має статус підозрюваного.

З врахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що наявні обставини, перешкоджають судовому розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_11 у суді першої інстанції.

Крім того, формулювання обвинувачення і виклад фактичних обставин в обвинувальному акті повинні бути викладені окремо щодо кожного самостійного злочину, які створюють реальну сукупність. Але в порушення вимог загальної частини КПК України прокурор таких вимог не дотримався і виклав фактичні обставини не розмежовуючи самостійні склади злочинів один від одного.

Суд бере до уваги, що предметом розгляду Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ був вирок суду, а не був обвинувальний акт, тому йому не була надана оцінка стосовно відповідності діючому кримінально - процесуальному законодавству України.

Також, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ визнав порушенням прав, передбачених діючим КПК України з боку суду першої інстанції - відсутність роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_11 його право на суд присяжних.

Таким чином, зазначені порушення в обвинувальному акті позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Стаття 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. У статті 109 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору, з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

З наданих матеріалів, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_11 його віку та стану здоров`я того, що він не має постійного місця проживання на території Одеської області, маються достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, також те, що він обвинувачується у скоєні ряду кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, а також в зв`язку з тим, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не знизились та не відпали, суд вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_11 під вартою є обґрунтованим і підлягає задоволенню, бо вважає, що більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Суд вважає необхідним відмовити в клопотанні захисника адвокатаОСОБА_6 , про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, бо воно є безпідставним та необґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 31, 291, 314, 331, 315, 384 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 від 09.12.2012 року відносно ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 121, п.п. 1, 5, 7 ч.2 ст. 115 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про розгляд кримінального провадження судом присяжних остаточно вирішити під час призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області на 60 днів, тобто до 17.12.2017 року.
В клопотанні захисника адвокатаОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_12
Суддя ОСОБА_3