Справа № 399/116/18
Провадження № 1-кп/399/27/18
В И Р О К
Іменем України
06 квітня 2018 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000076 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у інше приміщення за наступних обставин.

9 лютого 2018 року в ранковий час, обвинувачений ОСОБА_3 знаходився на території господарчого двору по АДРЕСА_2 , де працював за усною домовленістю по найму з власником господарчого двору ОСОБА_5 та в ході виконання господарчих робіт виявив у приміщенні будівлі гаража сто літрів дизельного пального, яке знаходилось в п`яти каністрах у вказаному приміщенні.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного дизельного пального, належного ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , того ж дня близько 21:00 години, пересвідчившись, що його дії нікому непомітні, проник в будівлю гаража, звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 сто літрів дизельного пального, що знаходилось в п`яти каністрах ємністю по 20 літрів кожна, вартістю 28 гривень 43 копійки за літр, а всього на загальну суму 2843 гривні, після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся, просив суворо не карати, пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті. Просив вибачення та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 9 лютого 2018 року в ранковий час, перебуваючи на території господарчого двору належного потерпілому, в приміщенні гаражу в каністрах побачив дизельне паливо. Того ж дня, в нічний час прийшов на територію господарчого двору, проник до приміщення гаража, звідки викрав п`ять каністр з дизельним паливом та сховав в іншому місці, на слідуючий день викрадене звідти забрав та продав. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у інше приміщення, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого не встановлено.

ОСОБА_6 за місцем проживання згідно довідки-характеристики характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимогам ЦК України: ч. 1 ст. 1166 - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на суму 3843 гривень. Даний цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2843 та моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1