Провадження № 1-кп/712/589/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000027 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Коса Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем 10 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у військовому званні «молодший сержант», призваним на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 06.05.2015 о 08 год. 00 хв. після закінчення терміну наданої останньому щорічної основної відпустки не з`явився вчасно на службу без поважних причин до відділу Державної прикордонної служби України, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 та залишився за місцем свого проживання в Одеській області, Білгород Дністровському районі, селі Красна Коса, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 15.10.2017 в м. Черкаси не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України уповноваженими на те особами Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

В підготовчому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 17.10.2017 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно якої сторони погодили між собою, що ОСОБА_5 повністю визнає обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри та йому призначається покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. У відповідності до положень ст. 2, 15 ЗУ «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_5 підлягає до звільнення від відбування призначеного покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 із умовами угоди, в тому числі зазначеною мірою покарання погоджується повністю, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому відомі, крім того обвинувачений надав суду заяву, згідно якої просить застосування до нього ЗУ «Про Амністію в 2016 році».
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, обставини, викладені у обвинувальному акті підтримав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 17.10.2017 року.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості від 17.10.2017 року.
Розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України від 17.10.2017 року, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які просили затвердити подану угоду, суд вважає, що є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки зміст угоди відповідає ст. 472 КПК України, угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та викладеним обставинам обвинувального акту, укладена повноважними сторонами, не порушує будь-чиїх прав, підстав для відмови в затвердженні угоди суд не вбачає.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено положення ст.ст. 473, 474 та 476 КПК України, щодо наслідків укладення угоди, її визнання та затвердження, а також наслідки її невиконання.
Міра покарання погоджена між сторонами в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408,статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України,статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді домашнього арешту.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 376, 468, 469, 472-476 КПК України, ст. 2, 15 ЗУ «Про Амністію в 2016 році», суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.10.2017 року, укладену по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного в угоді про визнання винуватості покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді домашнього арешту.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1