1Справа № 335/2872/18 1-кс/335/2035/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000886 від 14 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 березня 2018 року старший слідчий-криміналіст СУ ГУ Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 14.03.2018 року о 06 години 15 хвилин ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні ТОВ ЛОТ Гранд «Українська національна лотерея», що розташована по вулиці Руставі, буд. 2, в місті Запоріжжя, штовхнув потерпілу ОСОБА_6 , яка знаходилась поблизу кімнати котра є приміщенням каси, тим самим застосував до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, в результаті чого остання впала на підлогу. В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зайшов до кімнати, яка представляє собою приміщення каси, де переконався в тому, що розташований там сейф зачинений, після чого підбіг до потерпілої та дістав з її кишені ключ від сейфу, який повернувшись до касового приміщення, відчинив та відкрито викрав грошові кошти в розмірі 12500 гривень, котрі належать потерпілій ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення правопорушення, тим самим розпорядився викраденими грошима на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 завдані матеріальні збитки на суму 12500 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. 14 березня 2018 року, о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. У ході затримання було здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено наступні речі: грошові кошти у сумі 6000 гривень; мобільний телефон марки «Самсунг» моделі С 8 в корпусі чорного кольору.

Слідчий посилаючись на те, що грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_5 , можуть бути предметом скоєного злочину, зберігати на собі сліди скоєного злочину та мають істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення в подальшому цивільного позову, просить накласти арешт на майно вилучене під час обшуку, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» моделі С 8 в корпусі чорного кольору.

Слідчий в судове засідання не з`явився його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник, повідомили, що потерпілій ОСОБА_6 було відшкодовано матеріальні збитки та надали розписку ОСОБА_6 відповідно до якої, остання, претензій матеріального та морального характеру не має, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Розглянувши клопотання, перевіривши наданні матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, як суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи той факт, що підставою накладення арешту є відшкодування шкоди, завданою кримінальним провадженням, а потерпілій ОСОБА_7 підозрюваним ОСОБА_5 відшкодовано матеріальні збитки та остання не має матеріальних претензій до підозрюваного та інших підстав необхідності накладення арешту слідчим не наведено, слідчий суддя вважає, що у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту майна слід відмовити.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000886 від 14 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1