пр. № 1-кп/759/818/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007067 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чернігів, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, незаміжньої, судимої 26.11.2010 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70, 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки; 07.12.2011 Чернігівським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 12.06.2014 звільнена з місць позбавлення волі на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Чернігівської обл. від 04.06.2014 згідно ст. 7 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014, непрацюючої; у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженою, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний злочин.

Так, ОСОБА_5 14.08.2014, приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись на першому поверсі під`їзду № 1 буд. № 8 по вул. Булгакова в м. Києві, повторно, відкрито викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 9016 грн.

При цьому, ОСОБА_5 14.08.2014 приблизно в 16 годин 25 хвилин, знаходячись біля будинку № 8, розташованого по вул. Булгакова в м. Києві, помітила ОСОБА_6 , який повертався до місця проживання. Звернувши увагу на золотий ланцюжок, що знаходився на шиї останнього та, не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, ОСОБА_5 вирішила повторно, незаконно заволодіти даним чужим майном, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу приблизно в 16 год. 30 хв. 14.08.2014 ОСОБА_5 прослідувала разом з ОСОБА_6 до під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_3 та, знаходячись на першому поверсі вказаного під`їзду, схопилась правою рукою за належний останньому золотий ланцюжок, вартість якого згідно звіту експерта щодо вартості викраденого майна становить 6861 грн., на якому також знаходився золотий хрестик, згідно звіту експерта щодо вартості викраденого майна становить 2155 грн., а всього майна на загальну суму 9016 грн., та, зірвавши його ривком, з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно, 14.08.2014 приблизно о 16 год., знаходячись біля буд. № 8 по вул. Булгакова в м. Києві, помітила ОСОБА_6 , який йшов біля будинку. Звернувши увагу на золотий ланцюжок, що знаходився на шиї останнього та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем на 1-му поверсі під`їзду № 1 вказаного будинку зірвала з шиї ОСОБА_6 ланцюжок та втікла з місця вчинення злочину. В подальшому вона була затримана працівниками поліції та добровільно повернула викрадені речі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинила повторне відкрите викрадення чужого майна, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винної, яка на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, судима та звільнена від відбування покарання на підставі ЗУ "Про амністію в 2014 році".

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , не знаходячи при цьому обставин, що обтяжували б покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, обравши покарання у виді позбавлення волі. При цьому слід застосувати ст. 75 КК України, і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на неї обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази в кримінальному провадженні: хрестик з жовтого металу, ланцюжок з металу довтого кольору, які відповідно до постанов слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.08.2014 та 21.08.2014, які зберігаються в камері схову СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві та які належать ОСОБА_6 , повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: