Справа № 523/8268/16-к
Провадження №1-кп/523/133/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005290 щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.10.2014року, в період часу з 11:20год. до 12:05год., неповнолітня ОСОБА_8 , знаходячись в ЗОШ №71, по вул. Паустовського, 17-а в м. Одесі, зайшла до чоловічої роздягальні спортзалу та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з портфеля неповнолітнього ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Самсунг». Після чого, неповнолітня ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1100грн.
В судовому засіданні, неповнолітня ОСОБА_10 свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням не визнала, та пояснила що вказаний мобільний телефон не викрадала, а знайшла його.
Незважаючи на ту обставину, що обвинувачена не визнає свою вину у скоєнні злочину, винуватість останньої у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наступних доказів:
- поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що знаходячись в роздягальні, ОСОБА_11 питала у нього котрий час, на що він подивився на телефон та відповів їй, після чого поклав телефон до портфелю;
- поясненнями свідка ОСОБА_12 , який дав пояснення суду аналогічні поясненням свідка ОСОБА_9 , оскільки був присутній при розмові ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ;
- поясненнями свідка ОСОБА_14 , який пояснив в судовому засіданні, що до нього як директора школи звернувся вчитель разом із ОСОБА_15 про те, що пропав мобільний телефон останнього. Після чого, вони запросили учнів 10-класу, які пояснили, що ОСОБА_16 виходила під час уроку та після закінчення уроку пішла за межі школи. Крім того, свідок ОСОБА_17 додав, що на його питання про телефон, ОСОБА_11 відповіла, що не брала телефон;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.10.2014р., згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до невстановлених осіб, який скоїли відносно її сина ОСОБА_9 злочин таємно викрали мобільний телефон (т.2, а.с.91-92);
- заявою ОСОБА_18 , згідно якої останній просить приєднати до матеріалів провадження мобільний телефон «Самсунг», який він придбав на радіоринку «Летучий голландец» (т.2, а.с.93);
- протоколом огляду та постановою про прилучення речових доказів від 08.12.2014р., згідно яких об`єктом огляду є мобільний телефон, раніше викрадений у ОСОБА_19 , та який був прилучений до матеріалів кримінального провадження (т.2, а.с.94-97);
- розпискою ОСОБА_5 , згідно якої остання отримала від органів досудового розслідування мобільний телефон «Самсунг», який раніше був викрадений у її сина (т.2, а.с.98).
Тому, твердження обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що вона не викрадала мобільний телефон «Самсунг», який належить ОСОБА_15 , а знайшла останній, суд розцінює ці дії як лінію захисту обвинуваченої з метою уникнення кримінальної відповідальності, та яке спростовується вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.
Судом враховується особа ОСОБА_10 , яка є особою раніше не судимою, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості та яке вчинила у неповнолітньому віці, має місце постійного проживання, мешкає разом з матір`ю, яка є інвалідом 2-групи, та молодшими братами та сестрами, за місцем навчання характеризується задовільно, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням мобільного телефону.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, відсутність матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_8 та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень, можливе без її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді громадських робіт.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Самсунг», вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м.Одеси до Судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.
Копії вироку вручити під розписку ОСОБА_8 та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам.
Головуючий суддя: ОСОБА_1