Справа № 472/1273/17
Провадження №1-кп/472/23/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №3 в смт. Веселинове кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000554 від 09.11.2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.04.2017 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.04.2017 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років 3-х місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці березня 2017 року, точний час та дату судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, вступили у злочинну змову з метою таємного викрадення майна з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через неогороджену ділянку пройшли на територію за домоволодінням потерпілого ОСОБА_6 , де помітили залізничну металеву рейсу довжиною 5 м., вартістю 5,30 грн. за один кілометр металу загальною вартістю 1325 грн., яку таємно викрали та перенесли до власного домоволодіння, де розпиляли на 4 частини.

Після цього обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 покинули, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 13 грудня 2017 року було досягнуто та підписано угоду про примирення.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 визнав, що наприкінці березня 2017 року він разом з ОСОБА_5 , знаходячись в с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, вступили у злочинну змову з метою таємного викрадення майна з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, через неогороджену ділянку пройшли на територію за домоволодінням потерпілого ОСОБА_6 , де помітили залізничну металеву рейсу довжиною 5 м вартістю 5,30 грн. за один кілометр металу загальною вартістю 1325 грн., яку таємно викрали та перенесли до власного домоволодіння, де розпиляли на 4 частини, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав, що він своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1325 грн., та, таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Завдану своїми протиправними діями потерпілому майнову шкоду він добровільно повністю відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 визнав, що заподіяна йому обвинуваченим ОСОБА_4 шкода відшкодована в повному обсязі і жодних претензій до обвинуваченого він не має.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що обвинувачений понесе покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши в судовому засіданні думку щодо можливості затвердження угоди про примирення, потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , які підтримали укладену між сторонами угоду про примирення від 13.12.2017 року та заявили клопотання про її затвердження судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення. При цьому потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 26.12.2017 року вказав, що угода про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена добровільно, умови угоди не порушують його права чи інтереси, шкода йому повністю відшкодована. В судові засідання на 30.01.2018 року та 07.02.2018 року подав заяви, в яких просив завершувати судовий розгляд у його відсутність, оскільки не може прибути в зв`язку з виїздом за кордон, та просив суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 на умовах, викладених в угоді.

Також під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 13 грудня 2017 року було досягнуто та підписано угоду про примирення.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що наприкінці березня 2017 року він разом з ОСОБА_4 , знаходячись в с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, вступили у злочинну змову з метою таємного викрадення майна з території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, через неогороджену ділянку пройшли на територію за домоволодінням потерпілого ОСОБА_6 , де помітили залізничну металеву рейсу довжиною 5 м. вартістю 5,30 грн. за один кілометр металу загальною вартістю 1325 грн., яку таємно викрали та перенесли до власного домоволодіння, де розпиляли на 4 частини, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав, що він своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1325 грн., та, таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Завдану своїми протиправними діями потерпілому майнову шкоду він добровільно повністю відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 визнав, що заподіяна йому обвинуваченим ОСОБА_5 шкода відшкодована в повному обсязі і жодних претензій до обвинуваченого він не має.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що обвинувачений понесе покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заслухавши в судовому засіданні думку щодо можливості затвердження угоди потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали укладену між сторонами угоду про примирення від 13.12.2017 року та заявили клопотання про її затвердження судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення. При цьому потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні 26.12.2017 року вказав, що угода про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена добровільно, умови угоди не порушують його права чи інтереси, шкода йому повністю відшкодована. В судові засідання на 30.01.2018 року та 07.02.2018 року подав заяви, в яких просив завершувати судовий розгляд у його відсутність, оскільки не може прибути в зв`язку з виїздом за кордон, та просив суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 на умовах, викладених в угоді.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом було з`ясовано обставини, що дозволяють упевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є добровільним, а також обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є добровільним.

Вказані угоди відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу, за своїм змістом та порядком укладення дані угоди відповідають положенням ст.ст. 468 - 469, 471 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цих статей, укладені стосовно кримінальних правопорушень, які відповідно до с.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст. ст. 394 та 424 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаних угод на досягнутих в ній умовах. Угоди ініційовані сторонами, міра покарання визначена ними у відповідності до санкції ч.2 ст. 185 КК України та відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України є обґрунтованою. При цьому враховано повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його щире каяття у вчиненому злочині, повне відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, як обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а також враховано повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його щире каяття у вчиненому злочині, повне відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, як обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав на наявність підстав для затвердження угод про примирення, оскільки дані угоди відповідають вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгоджених мір покарання між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .. Вважає, що підстав для відмови у затвердженні угод відповідно до ч.7 ст.474 КПК України не має.

Вивчивши обвинувальний акт та угоди про примирення між сторонами кримінального провадження, надані прокурором матеріали справи, переконавшись в тому, що укладення угод є добровільним, відповідає положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угод відсутні, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , роз`яснивши потерпілому та обвинуваченим наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоди про примирення, укладені сторонами кримінального провадження, та ухвалити обвинувальний вирок.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні

Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід не обирався під час досудового розслідування та підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченим до набрання вироком законної сили не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 13 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000554 від 09.11.2017 р. по обвинуваченню: ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 13.12.2017 року за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року (ч.2 ст.185 КК України) більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0000554 від 09.11.2017 р. по обвинуваченню: ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 13.12.2017 року за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року (ч.2 ст.185 КК України) більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань

пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення в порядку та з підстав, передбачених ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1