Дата документу 23.02.2018 Справа № 554/1217/18
Провадження № 1-кс/554/1709/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Своє клопотання мотивує тим, що до ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області 18.01.2018 надійшла письмова заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Полтава, про те, що невідома особа здійснила крадіжку належного йому майна.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18.01.2018 року близько 5 години ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом злому замка вхідних дверей, проникли до підсобного приміщення, яке розташоване на першому поверсі 4 під`їзду будинку АДРЕСА_1 .
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переконалися у відсутності сторонніх осіб та що їх дії не будуть помічені, після чого таємно здійснили крадіжку наступних матеріальних цінностей: болгарка чорно-сірого кольору марки DTV діаметром круга 125, вартістю зі слів власника 600 гривень; пристрій для заряджання акумуляторних батарей сірого кольору вартістю зі слів власника 300 гривень; електроподовжувач білого кольору довжиною 30 метрів, вартістю зі слів власника 360 гривень; електроподовжувач білого кольору довжиною 8 метрів, вартістю зі слів власника 96 гривень; кабель двохжильний чорного кольору довжиною 10 метрів вартістю зі слів власника 80 гривень; сапоги заброди темно зеленого кольору у новому стані вартістю зі слів власника 380 гривень; ключі газові у новому стані (№2- вартість зі слів власника 290 гривень, №3 вартість зі слів власника 360 гривень) паяльник побутовий чехословацького виробництва з круглим ригелем вартістю зі слів власника 50 гривень, 2 вінтіля на труби діаметром 1 дюйм вартістю зі слів власника 72 гривень кожен; 3 вінтіля діаметром 0,5 дюйма, вартістю зі слів власника 35 гривень кожен.
Під час досудового розслідування 21.02.2018 року підозрюваний ОСОБА_5 видав речі в які був одягнутий під час крадіжки: штани джинсові чоловічі синього кольору, шапка чоловіча чорного кольору, кросівки чоловічі чорного кольору.
Під час досудового розслідування 21.02.2018 року підозрюваний ОСОБА_6 видав речі в які був одягнутий під час крадіжки: куртка чоловіча балонна чорного кольору.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що штани джинсові чоловічі синього кольору, шапка чоловіча чорного кольору, кросівки чоловічі чорного кольору та куртка чоловіча балонна чорного кольору визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, а також виключення можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, їх необхідно піддати арешту.
На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Володільці майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечували.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду від 21.02.2018 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 21.02.2018 року, майно, а саме штани джинсові чоловічі синього кольору, шапка чоловіча чорного кольору, кросівки чоловічі чорного кольору власником яких являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та куртка чоловіча балонна, чорного кольору власником якої являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на наступне тимчасово вилучене майно: штани джинсові чоловічі синього кольору, шапка чоловіча чорного кольору, кросівки чоловічі чорного кольору власником яких являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також накласти арешт на куртку чоловічу балонну чорного кольору власником якої являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1