Провадження № 1-кс/344/3590/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0002743 від 02.07.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що 01.07.2017 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 35 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою осіб спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Васильянок, 16б, в м. Івано-Франківську, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом сканування охоронної сигналізації автомобіля «Мitsubishi Lanser», д.н.з. НОМЕР_1 , проникли в його салон, звідки таємно викрали відеореєстратор марки «EKEN V015 HD», вартістю 805 гривень, автомобільний радар марки «RU-101», вартістю 600 гривень та дві акумуляторні батереї марки «Ямаха джог 12 В», вартістю 800 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 2 205 грн.

Окрім цього, встановлено, що в період часу з 22 год. 10 хв. по 22 год. 25 хв. 01.07.2017 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Івано-Франківську по вул. Сотника Мартинця, 6, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно та повторно, шляхом сканування сигналізації автомобіля марки Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, проник в його салон, звідки відкрито викрав мобільний телефон марки "iPhone 6s 32 Gb" та флеш-накопичувач марки «Transcend 4 gb», вартість яких згідно висновку експерта № 4.3.-206/17 від 09.08.2017 становить 10157 гривень, після чого не реагуючи на вимоги потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , припинити свої протиправні дії, розуміючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, викриті, із відкрито викраденим майном, втік із місця вчинення злочину, розпорядившись ним майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди.

19 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні яких на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, окрім того після вчинення одного із інкримінованих йому злочинів, розуміючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, викриті, із відкрито викраденим майном, втік із місця вчинення злочину, розпорядившись ним майном на власний розсуд. Також, останній офіційно не працює, систематично вчиняє корисливі злочини, постійного джерела доходу немає та з метою отримання коштів може знову їх вчинити, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечила, оскільки вважає наведені прокурором ризики не доведеними, просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень тяжких злочинів, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, зокрема відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі огляду предмету, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , двох протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурором доведено наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак прокурором жодним чином не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжких злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я (він є інвалідом 3 групи) та майновий стан, наявність постійного місця проживання, не працюючого, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та батька пенсіонера та раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати житло цілодобово, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 18 листопада 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити Івано-Франківському ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1