справа №176/1930/17
провадження №1-в/176/490/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням державної установи Жовтоводської виправної колонії в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, яке надійшло від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого, засудженого 11.03.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника адміністрації Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 являється засуджений 11.03.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки 6 місяців. Початок строку відбування покарання 28.08.2015 року, кінець строку відбування покарання 28.02.2019 року.
Засуджений ОСОБА_3 в клопотанні від 18.10.2017 року просить замінити не відбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі з посиланням на положення ст. 82 КК України.
Заслухавши засудженого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, представника Жовтоводської ВК №26, який заперечував проти задоволення клопотання, оскільки воно є передчасним, виходячи з поведінки засудженого, який має непогашене стягнення та окрім того перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі, думку прокурора, який також заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, в межах строків встановлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання, та не може перевищувати не відбутого строку покарання призначеного вироком.
Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Про це Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що при цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці це є постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і навіть перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 28.08.2015 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, характеризувався посередньо, заохочень не мав, стягнень не мав. До праці не залучався.

З 26.09.2015 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії має 2 стягнення, одне з яких суворе з поміщенням до дисциплінарного ізолятору строком на 15 діб за порушення розпорядку дня та не виконання законних вимог представників адміністрації установи від 22.09.2016 року та від 12.09.2017 року. Має 6 заохочень.

Заохочення до ОСОБА_3 застосовані перше правами начальника колонії у вигляді подяки - 28.12.2015 року, друге від 07.07.2016 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, тобто більш як через 2 місяці до того як до нього в наступному було застосоване стягнення у вигляді поміщення на 15 діб до ДІЗО за порушення розпорядку дня та не виконання законних вимог представників адміністрації установи, чотири заохочення були застосовані в 2017 році, останнє з яких було застосоване 04.08.2017 року, після якого в подальшому до засудженого від 12.09.2017 року було застосовано стягнення у вигляді догани за відмову від проведення особистого догляду представниками адміністрації установи виконання покарань.

Суд враховує, що ОСОБА_3 був працевлаштований на виробництві установи, за сумлінне ставлення до праці має шість заохочень, на даний час є не працевлаштованим, виконує роботи з благоустрою установи.

Втім, наявність за весь період відбування покарання 2 стягнень одне з яких накладене за місяць до звернення 12.09.2017 року у вигляді догани за відмову від проведення особистого догляду представниками адміністрації установи виконання покарань (арк. ос. спр. 51 т. 1 ч. 2), яке на теперішній час є не погашеним та в установленому процедурному порядку не оскаржене та не скасоване, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення, а тим більше виправився.

Більш того, згідно висновку адімінстрації установи виконання покарань від 23.09.2016 року, з цього часу засуджений ОСОБА_3 перебуває на профілоактичному обліку як схильний до втечі (арк. ос. спр. 30 т. 1 ч. 2).

Крім того, характеристиками особової справи станом на 07.11.2016 р., та останньої від 13.06.2017 р. підтверджується, що останній характеризувався лише посередньо. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймав та на теперішнеій час не приймає.

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 07.11.2016 р., 13.06.2017 р. - та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 13.06.2017 р. відмовлено.
За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_3 , який за період відбування покарання характеризується неоднозначно, має як заохочення так і стягнення, останнє з яких є не погашеним, у встановленому законом процедурному порядку не оспорювалось та не скасоване, а також те, що останній на теперішній час перебуває на профілактичному обліку як схильний до втечі та являється засуджений і відбуває покарання за злочин середньої тяжкості проти власності, суд приходить до висновку і вважає, що обставини, які наведені вище, не дають можливим суду дійти однозначного висновку про те, що останній дійсно став на шлях виправлення і, таким чином, не вбачається достатніх підстав для задоволення даного клопотання.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі- відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :