Справа № 184/2160/16-к
Номер провадження 1-кп/184/73/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження за № 0000187 від 27.02.2016 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, з середньою освітою, не одружений, дітей на утриманні не має, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-15.11.2001 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

-09.12.2002 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ст.ст. 185 ч.4, 14 ч.1, 187 ч.2, 70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Після перегляду вироку, 09.04.2003 року Дніпропетровським апеляційним судом, визнано засудженим за ст.185 ч.4, 71 КК України до остаточно покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.02.2009 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч.1, 395, 72 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-28.02.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 121 ч.1, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. 03.02.2016 року був звільнений з П`ятихатської ВК у зв`язку з відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.289 КК України,
учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :
26.02.2016 року біля 19 год. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кафе «Вісімка» по вул. Центральній, буд. № 49 у м. Покров, Дніпропетровській області, підійшов до автомобіля марки «ALFA-ROMEO», зеленого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , згідно довіреності серії НАС № 060219 право розпоряджатись та користуватись якою належить ОСОБА_8 , який знаходився за кермом вказаного автомобіля та попросив останнього відвести його до магазину, котрий розташований по вул. Шляховій у м. Покров, Дніпропетровської області, на що водій ОСОБА_8 погодився.

Під час руху в якості пасажира, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні у вказаному автомобілі позаду водійського сидіння, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, повторно, навмисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, на перехресті вулиці Торгової та вулиці Чехова в м. Покров, Дніпропетровської області, застосовуючи до водія ОСОБА_8 погрози фізичного насильства, які були сприйняті останнім як небезпечні для його життя і здоров`я, почав вимагати від водія рухатись по вказаному ним маршруту.

Потерпілий ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_5 , як небезпечні для свого життя і здоров`я, з метою уникнути нанесення йому тілесних ушкоджень, вистрибнув під час руху зі свого автомобіля. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, переліз на водійське сидіння і, не виймаючи ключів з замку запалення, продовжив керування автомобілем, таким чином незаконно заволодів автомобілем марки «ALFA-ROMEO» 1990 року випуску, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток, відповідно до висновку експерта № 4/37-104 від 08.04.2016, на загальну 56 334 гривні 28 копійок.

Вказані дії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім цього, 16.05.2016 року приблизно о 22 год. ОСОБА_5 знаходився в кафе "Гном", котре розташоване за адресою вул. Центральна 53-а в м. Покров, Дніпропетровської області, де в ході бесіди з раніше йому знайомою ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої на ґрунті виниклих, особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

В цей же день і час, знаходячись біля кафе «Гном» і реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи протиправно, схватив потерпілу ОСОБА_11 правою рукою за шию та, утримуючи останню, умисно завдав 3-4 удари лівою рукою в обличчя ОСОБА_9 , чим згідно висновку експерта № 404 від 22.06.2016 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді гематом верхньої та нижньої повік лівого та правого ока, субкон`юктивального крововиливу обох очей, двох саден шиї, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину по кожному із пред`явлених йому обвинувачень не визнав та надав суду покази, згідно яких він 26.02.2016 у вечірній час, приблизно о 19 год. перебуваючи біля кафе «Вісімка» звернувся до потерпілого ОСОБА_8 , з проханням, щоб той підвіз його за 50 грн. до магазину «Берізка», що розташований в районі Рудника. Потерпілий погодився. Тоді він сів посередині на заднє сидіння автомобіля потерпілого. В руках він тримав банку пива, зброї у нього не було. Під час руху автомобіля, він емоційно розмовляв по телефону з своїм знайомим ОСОБА_12 та з іншим своїм знайомим, проте, ніяких погроз ні по телефону, ні в адресу водія він не висловлював. Намагався закурити, проте, водій сказав йому, що в його автомобілі не курять та зробив зауваження, щоб він поводився пристойно. Потім потерпілий призупинив рух автомобіля по вул. Торгова біля магазину «Продукти» та попросив його вийти з машини, однак він попросив вибачення у водія, який прийняв вибачення та продовжив рух автомобіля. Проте, біля кафе «Бурлюк» водій призупинив рух автомобіля, відкрив передні дверцята та раптово, з невідомих йому підстав, виплигнув з автомобіля. При цьому, автомобіль продовжив свій рух та вперся у залізний паркан, внаслідок чого він вдарився головою об дверну стійку автомобіля. Для того, щоб зупинити рух транспортного засобу, він схопився за руль і вирулив на зустрічну смугу. Як опинився за кермом машини, він не пам`ятє, подальший рух автомобіля пам`ятає не повністю. Через деякий час він не справився з керуванням автомобіля, та потрапив в ДТП.

В травні 2016 р. він разом із своїм знайомим ОСОБА_12 зайшли купити воду у кафе «Гном», в якому були двоє працівників кафе та інші відвідувачі. В цей час до кафе зайшла потерпіла ОСОБА_9 , з якою він приблизно два роки тому перебував у близьких стосунках. Разом із ОСОБА_9 був молодий чоловік. Оскільки перед тим вони з потерпілою посварились по телефону, він підійшов до ОСОБА_9 і емоційно сказав, щоб та «зникла з його очей». Після цього, потерпіла вийшли із кафе. Коли він через хвилину також вийшов з кафе «Гном», то побачив, що ОСОБА_9 разом із компанією молодих людей, швидко йшли від кафе. Через хвилину після цього, з кафе вийшов його знайомий ОСОБА_13 і вони пішли разом по справам.

В судових дебатах, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України, оскільки він не погрожував застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні фактично вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч.3 ст.289, ч.1 ст.125 КК України не визнав, суд вважає, що його вина в повному обсязі підтверджується показами потерпілих та свідків, які були допитані судом під час судового слідства, а також сукупністю інших доказів по справі.
Під час судового слідства на підтвердження або спростування вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.289, ч.1 ст.125 КК України судом допитані потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були заявлені як стороною обвинувачення, та і стороною захисту.

Так, потерпілий ОСОБА_8 надав суду покази, згідно яких доведено про те, що 26.02.2016 року близько 19 год. він стояв зі своїми знайомим біля кафе «Вісімка». Знайомий поїхав додому, а він сів у свою машину, «Альфа Ромео», темно-зеленого кольору, та приблизно о 20 год. до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 і попросив відвезти його в інший район міста Руднік, за 50 грн., на що він погодився. Обвинувачений сів на заднє сидіння позаду нього, тримаючи у руці банку пива та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли вони доїхали до виконкому, обвинувачений попросив у нього закурити, на що він відповів обвинуваченому, що в машині не курять, але останній почав вимагати у нього сигарету. Вони доїхали до вулиці Петровського (Торгова), 58, де він припаркував машину і попросив обвинуваченого покинути машину, але останній відмовився. Потім він відчув, як обвинувачений приставив до спинки сидіння невідомий предмет і наказав йому їхати прямо і не обертатись. Відчуваючи загрозу своєму життю, він продовжив рух машиною. Коли вони доїжджали до вул. Чехова, рухаючись в сторону заправки «Синтоза», то побачили автомобіль ДПС, який рухався перпендикулярно до руху їхнього автомобілю. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 сказав йому: «Якщо повернеш машину за машиною ДПС, твої мізки розлетяться по автомобілю». Сприймаючи реальність погрози, він повернув в протилежну сторону руху автомобіля ДПС, рухаючись при цьому в сторону кафе «Бурлюк». Під`їхавши до кафе і побачивши групу людей, він знизив швидкість руху автомобіля, відкрив передні двері зі сторони водія, і не зупиняючи руху автомобіля, вистрибнув з нього. Жодних тілесних пошкоджень він не отримав. Ключі залишились в замку запалювання. При цьому автомобіль продовжив рухатися, в подальшому зупинився, задівши металевий парапет з протилежної сторони дороги. Піднявшись, він підбіг до людей, з метою отримання захисту. При цьому з автомобіля ніхто не вийшов, пізніше автомобіль, від`їхавши від парапету, почав їхати в напрямку «Нової пошти». В цей же час повз кафе «Бурлюк» проїжджав автомобіль ДПС, працівники якого, побачивши вищевказаний маневр автомобілю «Альфа Ромео», включили спец сигнали та наказали водію автомобіля здійснити зупинку. Обвинувачений ОСОБА_5 не відреагував на вимогу, продовживши рух автомобіля. Тоді він побіг за автомобілем, сподіваючись, що співробітники ДПС зупинять транспортний засіб, але добігши до «Нової пошти», він автомобіля вже не побачив. Відразу він повернувся назад до кафе «Бурлюк» та попросив свідків не розходитися, викликав поліцію. Згодом повз них проїхали автомобілі швидкої допомоги та поліції. Він сів до автомобіля співробітників поліції, з якими доїхав до місця ДТП, що сталась недалеко від заправки «Квадрат», за участю його автомобіля «Альфа Ромео». Прибувши на місце події, він побачив, що його автомобіль загорівся, обвинувачений лежав на дорозі, навколо нього були лікарі.
Чим йому погрожував обвинувачений, він не знає, тому що не бачив, проте ці погрози він прийняв як реальні, оскільки він би не вистрибнув на ходу з автомобіля, якщо б не сприйняв ці погрози серйозно. Добровільної згоди на керування своїм автомобілем ОСОБА_5 він не надавав.
Під час додаткового допиту, потерпілий ОСОБА_8 , підтвердив свої попередні покази, та зазначив, що ціну за поїздку до Рудніка, він з обвинуваченим не оговорював; оплати за послуги обвинувачений йому відразу не здійснював. Крім того, зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_5 своїх цигарок не було. Внаслідок відмови надати обвинуваченому цигарку, останній почав його ображати в його ж автомобілі, потім ОСОБА_5 вибачився, проте, ОСОБА_8 не прийняв вибачення і, зупинившись біля будинку №58 по вул. Петровського (Торгова), попросив його покинути автомобіль. Рішення вистрибнути з автомобіля біля кафе «Бурлюк» приймав він сам, оскільки відчув реальну загрозу своєму життю.
Потерпіла ОСОБА_9 дала суду покази, згідно яких, 15.05.2016 р. приблизно о 23 год. вона разом із своїм колегою по роботі ОСОБА_17 йшла до себе додому. По дорозі, вона зайшла до кафе «Гном» купити води, зустрівши у середині кафе раніше знайомих їй обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_18 . Коли вона підійшла до холодильника, обвинувачений почав її ображати та вдарив кілька разів долонею по обличчю. Після цього вона вибігла з кафе, обвинувачений наздогнав її на вулиці біля фонтану, схопив за шию рукою та, ображаючи, почав її бити іншою рукою по обличчю, нанісши близько 15 ударів, в наслідок чого в неї з носа пішла кров. При цьому ОСОБА_13 стояв позаду і казав обвинуваченому: «Досить». Потім обвинувачений відпустив її зі словами: «Біжи, а то я тебе пристрелю». Вона добігла до кафе «Вавілон», де викликала автомобіль швидкої допомоги, який відвіз її до лікарні, там вона викликали співробітників поліції. Наступного дня обвинувачений зателефонував їй і сказав, що приревнував її до колеги по роботі. Крім того,потерпіла пояснила, що вони з обвинуваченим ОСОБА_5 разом мешкали приблизно півтора року до його ув`язнення, а потім вона припинила з останнім стосунки. Протягом спільного проживання з обвинуваченим, останній застосовував до неї фізичне насильство.
Показами свідка ОСОБА_19 доведено про те, що вона працює в кафе «Гном» продавцем. У день події, приблизно біля 23 години, до кафе «Гном» зайшли двоє невідомих їй раніше чоловіків, серед яких вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 . Пізніше до кафе «Гном» зайшла раніше невідома їй дівчина. Коли остання підійшла до холодильника до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та почав її ображати. У подальшому між ними виникла сварка. Зазначила, що не бачила побиття обвинуваченим потерпілої, проте він тряс її за плечі. Вона зробила їм зауваження, потерпіла зразу вийшла із кафе, а за нею - вийшов обвинувачений. Інший вищезазначений відвідувач кафе, у цей час залишився у середині приміщення. Що надалі відбувалося на дворі вона не бачила. Вийшовши через 5 хв. із кафе на вулицю, вона побачила, що потерпіла швидко йшла у сторону дендропарку, обвинуваченого ОСОБА_5 вже не було. Співробітників поліції та автомобіль швидкої допомоги не викликали, слідів крові біля кафе вона не бачила. Жодних криків з вулиці вона не чула, оскільки у приміщенні кафе грала музика.
Показами свідка ОСОБА_17 доведено про те, що в день події (точної дати він не пам`ятає) після 22 год., він разом з ОСОБА_9 зайшли до кафе «Гном», щоб купити води. На той час в нього з ОСОБА_9 вже були спільні відносини. В кафе вони побачили обвинуваченого ОСОБА_5 разом з іншим чоловіком. Відразу обвинувачений побачивши ОСОБА_9 почав до неї чіплятися, після чого у них виник конфлікт. Все ці події бачили офіціанти. Коли ОСОБА_9 вийшла з кафе на двір, то обвинувачений пішов за нею і там взяв ОСОБА_9 за шию і десь приблизно 4-5 разів вдарив її кулаком по обличчю. Він та знайомий ОСОБА_20 в цей час стояли поряд з місцем події. Тілесні ушкодження спричинялися тільки на вулиці. У ОСОБА_9 пішла носом кров, тоді він разом з нею пішли до кафе «Вавілон», змити кров і там вони викликали карету швидкої допомоги. Обвинувачений їх не переслідував.
Показами свідка ОСОБА_18 доведено про те, що в день події (точної дати він не пам`ятає) він та ОСОБА_5 по телефону домовились зустрітися на Рудінку біля магазину. Потім ОСОБА_5 дзвонив йому коли вже їхав у таксі, вони балакали приблизно 5 хвилин, звідкіля їхав ОСОБА_5 він не знає. Під час їхньої розмови ОСОБА_5 ще з кимось балакав. Під час їхньої бесіди ОСОБА_5 нікому не погрожував, між ним і ОСОБА_20 була спокійна розмова, а таксист в той час, як він чув, розмовляв по рації. Вони побалакали і він відключив телефон. Їхати з м. Покров до місця зустрічі приблизно 10 15 хвилин.
Стосовно події пов`язаних із потерпілою ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_18 під час його допиту, показав про те, що ОСОБА_9 йому знайома особисто, як колишня співмешканка ОСОБА_5 . Спочатку він пам`ятає, що вони зайшли до кафе «Гном» з ОСОБА_5 , купити води, а потім до кафе зайшла ОСОБА_9 зі своїм новим чоловіком. В кафе ОСОБА_5 з потерпілою просто балакали, ніхто нікого не бив, ніяких погроз не було. ОСОБА_5 з ОСОБА_9 просто спокійно спілкувалися. Він та новий чоловік потерпілої стояли рядом і все це бачили. Потім ОСОБА_5 та ОСОБА_9 удвох вийшли з кафе. Він через декілька хвилин також вийшов за ними. На вулиці ОСОБА_5 стояв сам та чекав його, а потерпіла вже пішла. ОСОБА_5 її не переслідував. Коли потерпіла пішла, вони ще трохи постояли, попили води і також пішли по своїм справам.
Показами свідка ОСОБА_15 доведено про те, що у день події, він відпочивав у кафе «Бурлюк» разом із знайомими. Приблизно о 21 год. він разом із відпочиваючими, вийшов покурити та побачив, що у напрямку кафе, виляючи, рухався автомобіль «Альфа Ромео» старої моделі, із якого вистрибнув водій, перекотився по асфальту і з криками викликати поліцію, підбіг до них. У цей час автомобіль врізався у паркан неподалік кафе «Бурлюк» і зупинився, згодом почав рушати, від`їхавши заднім ходом, автомобіль продовжив рух. В салоні автомобіля він нікого не бачив. Зазначив, що надворі вже було темно. Потім автомобіль залишив місце події, а за ним поїхав автомобіль співробітників ДПС. Водій автомобіля «Альфа Ромео» повідомив, що у нього угнали транспортний засіб та розповів, що до нього в автомобіль підсів чоловік, попросив його відвезти, згодом щось приставив до голови та почав погрожувати, після чого водій вистрибнув з автомобіля. Потім повз них проїхав автомобіль швидкої допомоги та наряд поліції.
Показами свідка ОСОБА_16 доведено про те, що у день події він разом з напарником знаходились на патрулюванні в м. Покров, рухаючись на службовому автомобілі по вул. Чехова в бік вул. Партизанська з верху в низ, він приблизно о 21 год. помітив автомобіль, який стояв по вул. Партизанська, водій не міг рушити з місця. Автомобіль стояв на дорозі на своїй смузі, мотор був заведений, машина стояла неподалік від перехрестя, газувала, але не рушила. Вони хотіли спитати у водія, що трапилось, під`їхали до вказаного автомобіля, але в цей час останній рушив. Вони увімкнули спец. сигнали та вимагали у водія зупинитися. Однак, водій не реагував, тому вони почали переслідувати вказаний автомобіль по вул. Партизанська, потім біля «Нової пошти», проте в районі шиномантажу він почав відриватися, і вже проїжджаючі на повороті АЗС «Квадрат» вони втратили автомобіль з поля зору. Потім вони трохи проїхали і побачили, що вказаний автомобіль потрапив в ДТП, ліва сторона автомобіля була розбита. Обвинувачений ОСОБА_5 лежав поряд з автомобілем непритомний, при наїзді на дерево він вилетів через вікно водія. Всі двері в машині були зачинені. Після цього, вони викликали поліцію та карету швидкої допомоги. Потім, по вказівці слідчого доставили автомобіль до відділу поліції.
Під час додаткового допиту, свідок ОСОБА_16 , підтвердив свої попередні покази, та зазначив про те, що під час звичайного патрулювання по м. Покров, він разом з напарником на прізвище ОСОБА_21 , який перебував за кермом, проїжджаючі по вул. Чехова, при повороті на вул. Партизанська, помітили автомобіль, який стояв в 15-20 метрах від перехрестя, неподалік була «Нова Пошта». На той час, в м. Покров патрулювання здійснювалось тільки за допомогою їх патрульного автомобіля. Потім коли вони вже переслідували вказаний автомобіль, то вмикали і звуковий, і проблисковий синьо-красний спец. сигнали, при яких, за правилами дорожнього руху водій повинен був обов`язково зупинитися. Після того, як вони втратили автомобіль з поля зору приблизно на 1 хвилину, а може і менше, відразу по шляху слідування побачили цей автомобіль вже розбитим, оскільки він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Біля машини був тільки обвинувачений ОСОБА_5 , більше біля автомобіля нікого не було.

Від допиту свідка ОСОБА_22 сторона захисту відмовилась в судовому засіданні 10.08.2017 року та в подальшому на його допиті не наполягала, також сторонами не заявлялось про виклик та допит інших свідків по справі.

Крім цього, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ч.3 ст.289, КК України, прокурором до суду були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- витяг з кримінального провадження № 0000187 від 27.02.2016 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 26.02.2016 року о 19 годині 20 хвилин невстановлена особа знаходячись в рухаючомуся навпроти кафе «Бурлюк» по вул. Чехова в м. Покров Дніпропетровської області автомобілі марки «Альфа Ромео» д.н. НОМЕР_1 погрожуючи застосуванням насилля яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволоділа вищевказаним транспортним засобом, котрий належить ОСОБА_8 (т.2, а.с.1);

- протокол огляду місця події від 26.02.2016 року з фото таблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місці виявлення автомобіля «Альфа Ромео» д.н. НОМЕР_1 , який був незаконно вилучений з володіння потерпілого ОСОБА_8 та предмети знайдені при цьому (т.2, а.с.10-12);

- протокол огляду предмету від 26.02.2016 року, згідно якого оглянута чоловіча спортивна шапка із слідами РБК, яка була знайдена біля автомобіля «Альфа Ромео» д.н. НОМЕР_1 (т.2, а.с.13);

- постанова про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 08.04.2016 року, згідно якої визнано і долучено як речовий доказ: 1) чоловічі кросівки; 2) мобільний телефон марки «Нокіа»; 3) спортивна чоловіча шапка. Вказані речі передані на зберігання до камери схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (т.2 а.с.14);

- постанова про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 30.03.2016 року, згідно якої визнано і долучено як речовий доказ: автомобіль марки «Альфа Ромео», 1990 року випуску, д.н. НОМЕР_1 . Вказаний речовий доказ переданий під розписку потерпілому ОСОБА_8 (т.2, а.с.16);

- документи підтверджуючі право потерпілого ОСОБА_8 на користування автомобілем марки «Альфа Ромео», 1990 року випуску, д.н. НОМЕР_1 (т.2, а.с. 23-25);

- протокол від 09.03.2016 року про пред`явлення потерпілому ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 за рисами обличчя та елементами одягу впізнав на фотознімку №4 чоловіка, який 26.02.2016 року погрожуючи застосувати насильство відносно нього, заволодів транспортним засобом марки «Альфа Ромео» д.н. НОМЕР_1 , який належав йому на праві користування. Відповідно до додатку до вказаного протоколу на фотознімку №4 зображений обвинувачений ОСОБА_5 (т.2 а.с. 30-31);

- висновок експерта від 08.04.2016 року за №4/37-104 про визначення вартості колісного транспортного засобу марки «Alfa Romeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу на момент проведення розрахунку, яка складає 56 334, 28 грн. (т.2, а.с.37-48);

- висновок експерта від 05.03.2016 року за №4/37-89 про визначення середньої (ринкової) вартості ідентичної моделі автомобіля марки «Alfa Romeo», 1990 року випуску в Україні на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 27.02.2016 року складала 58377,49 грн. (т.2, а.с.52-54);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26 лютого 2016 року, яким зафіксовано ступінь алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_5 станом на 20 год. 10 хв. 26.02.2016 року (т.2, а.с. 79);

- повідомленням про підозру від 14.03.2016 року, встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого (т.2, а.с.92-95);

- протоколом обшуку від 16.11.2016 року квартири АДРЕСА_2 , яка є місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_5 (т.2, а.с.152-153);

- постанова про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 17.11.2016 року, згідно якої визнано і долучено як речовий доказ: 1) мобільний телефон марки «Самсунг» S 5233 (червоного кольору); 2) бонусна картка «Mafia»; 3) пластикова картка «фітнес блокбастер»; 4) 1 фотокарточка розміром 3,5 х 4,5 см. Вказані речові докази передані під розписку матері обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_23 (т.2, а.с.154-155);

- витяг з кримінального провадження № 0000586 від 08.06.2017 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 16.05.2016 року приблизно о 23 год. 00 хв. біля кафе «Гном» по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_9 спричиненні тілесні ушкодження, які згідно акту №346 судово-медичного обстеження від 31.05.2016 року проведеного Нікопольським міжрайонним відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР відноситься до категорії легких (т.2, а.с.182);

- постанова від 18.11.2016 року про об`єднання кримінальних проваджень зареєстрованих в ЄРДР за № 0000187 та № 0000586 в одне провадження під загальним № 0000187 (т.2, а.с.180-181);

- протокол від 16.05.2016 року про прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинене щодо неї кримінального правопорушення, згідно якого 16.05.2016 року приблизно о 22 год. 00хв. біля кафе «Гном» по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області їй були спричиненні тілесні ушкодження, які згідно акту №346 судовомедичного обстеження від 31.05.2016 року проведеного Нікопольським міжрайонним відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР відноситься до категорії легких (т.2, а.с.192);

- висновок експерта №404 від 22.06.2016 року, яким встановлено, що виявлене у потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді - гематом верхньої та нижньої повіки лівого та правого ока, субконюктивального крововиливу обох очей, двох саден шиї відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або їх частин, або ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого (т.2, а.с.195);

- протокол від 22.08.2016 року про пред`явлення потерпілій ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 за рисами обличчя та елементами одягу впізнала на фотознімку №2 чоловіка, який 16.05.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. біля кафе «Гном» по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області заподіяв їй тілесні ушкодження. Відповідно до додатку до вказаного протоколу на фотознімку №2 зображений обвинувачений ОСОБА_5 (т.2, а.с.198-199);

- повідомленням про підозру від 17.11.2016 року, встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с.206-209);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , з доданою фото таблицею, відповідно до якого потерпіла послідовно розповіла обставини події та механізм спричинення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_5 (т.2, а.с.218-221);

- повідомленням від 28.11.2016 року про зміну раніше повідомленої підозри, встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, та за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження (т.2, а.с.222-225).

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Судом також досліджені характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які свідчать проте, що останній неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив маючи непогашену у встановленому порядку судимість, що свідчить про систематичність протиправної діяльності і стійку спрямованість ОСОБА_5 на незаконне збагачення у злочинний спосіб, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, також згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено факт алкогольного сп`яніння станом на день вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Водночас, покази обвинуваченого судом оцінюються критично з огляду на наступні обставини.

Так, у судовому засіданні повністю підтвердився факт реальності сприйняття погроз застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 . Останній надав суду покази про те, що він перебуваючи біля магазину «Продукти» по вул. Торговій у м. Покров, реально сприйняв небезпеку своєму життю та здоров`ю, враховуючи те, що до сидіння водійського крісла обвинуваченим був приставлений невідомий предмет із наказом їхати у заданому ОСОБА_5 напрямку. Пізніше помітивши автомобіль ДПС обвинувачений висловив погрозу на його адресу: «Якщо ти повернеш за машиною ДПС, твої мізки розлетяться по автомобілю», тому, підкорюючись волі обвинуваченого він продовжив рух у напрямку, який вказував йому ОСОБА_5 . Крім того, реальність сприйнятих погроз підтверджується тим фактом, що потерпілий ОСОБА_8 з метою запобігти небезпеці своєму здоров`ю та життю виплигнув на ходу із автомобіля, не зважаючи на можливість заподіяння собі при цьому тілесних ушкоджень. Тобто, в той момент для потерпілого небезпека життю та здоров`ю при виплигуванні із автомобіля на ходу була меншою, ніж та небезпека, яка була усередині транспортного засобу.

Крім того, доводи захисту про те, що поводів для стрибку із машини не було, а водій своїми діями ставив під небезпеку життя ОСОБА_5 є повністю неспроможними, оскільки після цього ОСОБА_5 не покинув машину, не викликав швидку чи поліцію, а переліз на водійське сидіння, отримав повний контроль над транспортним засобом та продовжив свій рух.

Оцінюючи зібрані і досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про те, що умислу на заволодіння транспортним засобом у ОСОБА_5 в момент, коли останній сів до автомобіля потерпілого ОСОБА_8 не було, але після відмови водія продовжити рух за напрямком заданим обвинуваченим у зв`язку з виниклим конфліктом біля магазину «Продукти» по вул. Торговій у м. Покров, у обвинуваченого вказаний умисел виник. Вказаний висновок узгоджується із позицією Пленуму ВСУ, яка викладена у Постанові № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У пункті 15 вказаної постанови, зазначено, що незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч.3 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України.

Суд дає також критичну оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вони є голослівними, безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_24 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.08.2016. Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 про те, що вони не бачили факту спричинення тілесних ушкоджень не суперечить викладеним у обвинувальному акті обставинам, оскільки вказані свідки були присутні всередині кафе «Гном» під час сварки, а сама подія відбувалася на дворі. Обидва свідки вийшли на двір, коли потерпіла ОСОБА_9 відходила від кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Наявність саме легких тілесних ушкоджень підтверджується висновком СМЕ № 404 від 22.06.2016 року.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, та обвинувачений ОСОБА_5 дійсно винуватий у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину за ч.3 ст.289 КК України та злочину невеликої тяжкості за ч.1 ст.125 КК України, позицію обвинуваченого щодо фактичного невизнання ним вини у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, та досліджені матеріали, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд також не вбачає.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає остаточне покарання пов`язане із позбавлення волі, що враховуючи встановлені судом обставини по справі буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов, який по заяві потерпілого ОСОБА_8 від 26.05.2017 року, відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК та п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 125 ч.1, 289 ч.3 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_5 :
- за ст.125 ч.1 КК України у виді 160 годин громадських робіт, що відповідно до положень ст. 72 ч.1 КК України, відповідає 20 дням позбавлення волі;
- за ст.289 ч.3 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточне покарання за цим вироком у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 17 листопада 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 17.11.2016 року по 20.06.2017 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України та з 21.06.2017 року по 28.09.2017 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази по справі, а саме: чоловічі кросівки; мобільний телефон марки «Нокіа»; спортивна чоловіча шапка; які зберігаються в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Самсунг» S 5233 (червоного кольору); бонусна картка «Mafia»; пластикова картка «фітнес блокбастер»; 1 фотокарточка розміром 3,5 х 4,5 см, які передані під схорону розписку ОСОБА_23 , після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , автомобіль марки «Альфа Ромео», 1990 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , який переданий під схорону розписку потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз по даній справі у загальному розмірі 2820, 64 грн.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1 Судді: (підпис) ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1