Справа № 204/147/18
Провадження № 1-кп/204/317/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, вдівець, не працюючого, у відповідності до ст.89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, а саме: в грудні 2017 року він знаходячись в магазині АТБ Маркет по вул.Щепкіна в м.Дніпро, скоїв крадіжку пляшки віскі «Ханкі Банністер», яку заховав під одягнену на нього куртку. Після чого, не сплативши за товар, пройшов через касову зону до виходу з магазину, де був затриманий працівниками охорони, яким видав викрадений товар. Крім того, в січні 2018 року, він знаходячись в магазині «Варус» на вул.Робоча в м.Дніпро, скоїв крадіжку 5 плиток шоколаду «Корона», які заховав під куртку, яка була одягнута на ньому. Далі, не сплативши за вказаний товар, пройшов через касову зону до виходу з магазину, де був затриманий працівниками охорони, яким видав викрадений товар. В скоєному розкаюється.
Від предстваника потерпілого TOВ «АТБ Маркет» ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти розгляду справи відповідно до положень ст.349 КПК України, просить призначити покарання на розсуд суду.
Від предстваника потерпілого TOВ «Омега» ОСОБА_9 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, протокол огляду від 19.12.2017 року, протокол огляду від 11.01.2018 року, висновки експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи за №11/18 від 05.01.2018 року, за №77/18 від 11.01.2018 року, звіти про вартість експертиз, постанови про визнання речовим доказом, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а також, у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
Скоєні злочини відносяться до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з 27.09.2011 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, за місцем проживання характеризується позитивно, у відповідності до ст.89, не судимий.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частин статтей у вигляді арешту. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що помякшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судово-товарознавчих експертиз, згідно наданих звітів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці;
-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання відраховувати з 12 січня 2018 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1