Провадження № 1-кп/761/1043/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0002064 від 21.02.2017 року відносно неповнолітнього:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, студент І курсу НМУ ім.Богомольця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Шевченківського районного суду м.Києва знаходятся матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за №0002064 від 21.02.2017 року, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_2 .

У судовому засіданні від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 105 КК України, із передачею його під нагляд законного представника.

Обвинувачений у судовому засіданні підтвердив свою винність у вчиненому кримінальному правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, вказав на те, що він зробив для себе відповідні висновки, зараз продовжує навчання.

Представник служби у справах дітей зазначила про доцільність звільнення обвинуваченого від покарання у зв`язку із тим, що він є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому та змінив свою поведінку, продовжив навчання.

Прокурор вважав за можливе звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Встановлено, що у грудні 2015 року у неповнолітнього ОСОБА_2 виник умисел на придбання холодної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_2 в грудні 2015 року у невстановлений час придбав у невстановленому місці металевий ніж з маркуванням на лезі М.F.Н ІNТ.СОМР., у чорному пластиковому чохлі, який являється холодною зброєю, яка при неконтрольованому поширенні становить підвищену загрозу для суспільства.

Після цього неповнолітній ОСОБА_2 почав зберігати та носити при собі у рюкзаку металевий ніж з маркуванням на М.F.Н ІNТ.СОМР., у чорному пластиковому чохлі, який являється короткоклинковою холодною зброєю, колючо-ріжучої дії.

В подальшому, 20 лютого 2017 року, в день третьої річниці «Революції гідності на Майдані» приблизно о 16 год. 25 хвилин неповнолітній ОСОБА_2 приїхав до центральної частини м. Києва, зберігаючи при собі короткоклинкову холодну зброю «ніж», який незаконно, умисно носив при собі, у своєму рюкзаку в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року.

Після цього, приблизно о 19 год. 45 хв., неповнолітній ОСОБА_2 спускався до Майдану Незалежності в м. Києві та проходив біля будинку №3 по вул. Б. Грінченко в м. Києві, де був зупинений працівниками поліції, які здійснювали охорону громадського порядку з приводу третьої річниці «Революції гідності на Майдані».

В подальшому неповнолітній ОСОБА_2 зізнався працівникам поліції у носінні при собі металевого ножа, який знаходився у нього в рюкзаку. Після цього неповнолітній ОСОБА_2 для перевірки на причетність до вчинення кримінальних правопорушень був доставлений до ВП№4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві по вул. Прорізній, 12-Б, де під час особистого огляду, в період часу з 20 год. 40 хв. по 21 год. 00 хв. 20 лютого 2017 року у неповнолітнього ОСОБА_2 з рюкзака в присутності понятих, працівником поліції в службовому кабінеті №303 було вилучено металевий ніж з маркуванням на лезі М.F.Н ІNТ.СОМР., у чорному пластиковому чохлі, який являється короткоклинковою холодною зброєю, колючо-ріжучої дії.

Згідно висновку експерта від №262 від 10.03.2017 року, наданий на експертизу ніж вилучений 20.02.2017 у ОСОБА_2 , являється короткоклинковою холодною зброєю, колючо-ріжучої дії; Наданий на дослідження ніж виготовлений промисловим способом по типу мисливських ножів загального призначення.

Таким чином ОСОБА_2 обвинувачується у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Так, згідно ч.1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яку ратифіковано постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, звинувачується або визнається винною в його порушенні, на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основних свобод інших та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, висновок представника служби у справах

дітей та думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, приходить до висновку, що оскільки обвинувачений на час вчинення кримінального правопорушення не досяг повноліття, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, при цьому обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна, продовжив навчання, у зв`язку із чим вважає за потрібне звільнити обвинуваченого від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави

Керуючись ст. 497 КПК України, на підставі ст. 105 КК України, Конвенції про права дитини, суд,-

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за ч.2 ст. 263 КК України, закривши кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0002064 від 21.02.2017 року.

Застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи виховного характеру, а саме, передати останнього під нагляд його батька ОСОБА_4 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ).

Встановити строк дії примусових заходів виховного характеру строком на 1 рік.

Речовий доказ, приєднаний до матеріалів кримніального провадження постановою слідчого про визнання речових доказів від 15.03.2017 року, який передано на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві знищити.

Судові витрати за проведення судової експертизи холодної зброї, у сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 80 копійок стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 30 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва

Суддя: ОСОБА_1