Справа № 461/446/18
Провадження № 1-кс/461/381/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2018 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
Орган досудового розслідування зазначає, що відповідно до податкової звітності ТОВ «Стар агро трейд», зазначеним підприємством 20.12.2017 року заявлено до відшкодування з Державного бюджету суму податку на додану вартість в розмірі 873 332 грн. на рахунок № НОМЕР_1 платника у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 328704, що підтверджується декларацією з ПДВ від 20.12.2017 року за листопад 2017 року та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування від 20.12.2017 року за листопад 2017року. Згідно аналізу інформації про повернення сум бюджетного відшкодування ТОВ «Стар агро трейд» за попередні періоди 2017 року встановлено, що сума відшкодування з Державного бюджету ПДВ відповідно до заяви про повернення суми бюджетного відшкодування від 20.12.2017 року за листопад 2017року може бути повернена ТОВ «Стар агро трейд» до 20.01.2018 року.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядаєтся без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно є неспівмірним та непропорційним, оскільки не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підприємства.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 184 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання .

Суддя ОСОБА_1