Справа № 164/2356/17
п/с 1-в/164/285/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 6 серпня 2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, про застосування Закону України „Про амністію у 2016 році, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування щодо нього Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що, на його думку, він підпадає під дію Закону України „Про амністію у 2016 році, а тому просив застосувати щодо нього вказаний Закон.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заявлені в поданому до суду клопотанні вимоги підтримав у повному обсязі, просив застосувати щодо нього Закон України „Про амністію у 2016 році.

Представник адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання засудженого не підтримав, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, який клопотання засудженого не підтримав, висновок прокурора, який з клопотанням засудженого не погодився, оскільки вважає, що положення Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року не поширюються на даного засудженого, проаналізувавши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України „Про амністію у 2016 році не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 1.10.1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно п. „в ст. 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

В судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження, матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6.08.2015 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2015 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.02.2011 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком апеляційного суду Волинської області від 2.03.2012 року вважати засудженимза ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Галицького районного суду міста Львова від 30.10.2009 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2005 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2001 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 141 КК, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2000 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 140 КК, ч. 2 ст. 141 КК, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафом в розмірі 700 гривень.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 має три судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього амністії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.ст. 1-8 Закону України „Про застосування амністії в Україні від 1.10.1996 року, ст.ст. 9-11, 13, 15, 18 Закону України „Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України „Про амністію у 2016 році відмовити.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 та засудженому для відому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1