Справа №591/5018/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/102/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Багдад, громадянин Іраку, мешканець м. Суми,

раніше не судимий

звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року, ОСОБА_9 обвинувачувався за ч. 1 ст. 309 КК України в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу «канабіс», загальною масою в перерахунку на суху речовину 6,759 г., який був виявлений та вилучений в нього працівниками поліції на мосту через р. Псел, що по вул. Прокоф`єва в м. Суми, та звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки добровільно звернувся в обласний наркологічний диспансер та добровільно розпочав лікування від наркоманії.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 вказує, що звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності суд не вирішив питання про стягнення витрат на залучення експертів та не вирішив долю речових доказів, не надав стороні обвинувачення можливості подати докази на підтвердження наявності процесуальних витрат та речових доказів, проігнорувавши вказане клопотання, чим було порушено принцип змагальності та диспозитивності, тому просить дослідити докази на підтвердження наявності судових витрат та доказів у кримінальному провадженні і постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_9 на підставі на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та стягнути з нього користь держави 986,60 грн., а речовий доказ наркотичний засіб знищити.

Захисник ОСОБА_10 в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати на залучення експерта з обвинуваченого суд стягує лише у разі ухвалення обвинувального вироку та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора в частині стягнення судових витрат.

Заслухавши прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З аудіозапису судового засідання від 02 жовтня 2017 року вбачається, що прокурор підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, при цьому він не заявляв будь-яких інших клопотань та не вважав клопотання захисника передчасним. Для вирішення клопотання захисника суддя вийшов до нарадчої кімнати та постановив оскаржувану ухвалу. Тобто, оскільки інші клопотання стороною обвинувачення не заявлялися, вони не могли бути проігноровані суддею, а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення суддею принципів змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено єдиний випадок стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта ухвалення судом обвинувального вироку.

Аналогічні висновки можливо зробити з аналізу норм ст. 287 КПК України та ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, на відміну від обвинувального акту, не вказується розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржуваною ухвалою суду ОСОБА_9 звільнений від кримінальної відповідальності, тобто відносно нього не ухвалювався обвинувальний вирок, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності було надане суду під час підготовчого судового засідання, а будь-які докази та документи прокурором суду не надавались та не досліджувались.

Зважаючи на положення ч. 9 ст. 100 КПК України про обов`язок суду вирішити долю речей і документів, які були надані суду, та ту обставину, що докази, зокрема вилучений у ОСОБА_9 наркотичний засіб, прокурором суду наданий не був, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано не вирішував долю речових доказів, які йому не були надані, а тому колегія суддів не може погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо необхідності зміни оскаржуваної ухвали для вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_9 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5