САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4/18
ВИРОК
Іменем України
01.02.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження №0000147 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, що має середню-технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-21.03.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 міс.;

-20.11.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

-31.10.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 міс. позбавлення волі. Звільнився 02.06.2015 року умовно-достроково на 8 міс. 6 днів.,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 17.11.2017 року, приблизно о 10 год. 00 хв. знаходячись поблизу залізничної станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці побачив напіврозібрану будівлю пасажирського павільйону ст. Нижньодніпровськ-Вузол, інвентаризаційний номер 100100, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Масивна, 73, в середині якої виявив металеві фрагменти різних токарних верстаків. У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, а саме металобрухту. Враховуючи складність здійснення крадіжки ОСОБА_5 вирішив залучити інших осіб, для чого попрохав раніше знайомого ОСОБА_6 про допомогу в завантажені та перевезені, нібито його майна, нащо останній не усвідомлюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , надав свою згоду, та знайшов для цього водія спеціального вантажного автомобіля громадянина ОСОБА_7 20.11.2017 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_7 на автомобілі 1VECO 180 Е24, спеціальний вантажний (маніпулятор), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до напіврозібраної будівлі пасажирського павільйону ст. Нижньодніпровськ-Вузол, інвентаризаційний номер 100100, за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Масивна, 73. В цей же день, 20.11.2017, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи, що у ОСОБА_7 відсутнє чітке розуміння щодо фактичної належності майна, і повноважень щодо розпорядження ним, тобто ОСОБА_5 діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу закріпив металобрухт у вигляді частини токарного верстака ДИП- 300, вагою 2200 кг та дав команду ОСОБА_7 , маніпулятором завантажити вищевказаний металобрухт з напіврозібраної будівлі пасажирського павільйону ст. Нижньодніпровськ - Вузол, інвентаризаційний номер 100100, за адресою: м. Дніпро, вул. Масивна, 73 на автомобіль IVECO 180 Е24, спеціальний вантажний (маніпулятор), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_7 виконуючи команду ОСОБА_5 , маніпулятором перемістив вказаний металобрухт на кузов зазначеного автомобіля, та підготувався до його транспортування. Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в той момент він був виявлений співробітниками поліції BП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на місці вчинення злочину. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №503 віл 05.12.2017, заподіяв ПП «Тополек», засновником якого є ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 14300 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав та пояснив, що дійсно 17.11.2017 року він проходив неподалік станції Нижньодніпровськ-Вузол, де побачив напівзруйнований будинок, в якому знаходилися розукомплектовані станки, які він вирішив здати на металобрухт. Його знайомий ОСОБА_6 допоміг йому знайти автомобіль для перевозки вказаних станків. 20.11.2017 року він зустрівся із водієм вантажівки з краном-маніпулятором, на якій приїхали до вказаної будівлі. За допомогою крану-маніпулятору вона загрузили в кузов вантажівки один станок, однак в цей час до них під`їхали працівники поліції та затримали його. В скоєному розкаюється.

Крім показань ОСОБА_5 його вина у скоєнні вказаного злочину підтверджується:

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що він є засновником ПП «Тополек», на балансі якого знаходяться різноманітні станки для виготовлення деталей для залізниці. Останні чотири роки його підприємство не працює, оскільки будівлю було зруйновано, а обладнання розкрадають;

- протоколом огляду місця події від 20.11.2017 року, згідно якого на ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 біля зруйнованої одноповерхової будівлі виявлено вантажний автомобіль «Ивеко», д.н. НОМЕР_1 , в кузові якого виявлено великогабаритний металевий предмет, схожий на токарний станок (а.с.10-14);

- протоколом огляду токарного верстату ДИП-300 від 15.12.2017 року (а.с.20-23);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №503 від 05.12.2017 року, згідно якого ринкова вартість наданого на дослідження фрагменту обладнання складає 14300 грн. (а.с.47-53).

Враховуючи повноту та несуперечливість досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: фрагмент станка - повернути за належністю ПП «Тополек»; автомобіль «IVEKO», д.н. НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1