Справа № 200/5234/18
Провадження№1-кс/200/3506/18

У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000041 від 14.03.2018 року, за ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна , -

В С Т А Н О В И Л А :

23.03.2018 року старший слідчий слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000041 від 14.03.2018, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 14.03.2018, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.03.2018 в ході обшуку в кабінеті 202 Саксаганського районного відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 41, тобто у робочому кабінеті ОСОБА_5 , проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, виявлено та вилучено виконавче провадження № 55624336 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всього на 8-ми аркушах.
22.03.2018 о 15 год. 32 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.03.2018 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.03.2018 року постановою слідчого, у відповідності до ч.1 ст.98 та ч.3 ст.170 КПК України вилучені в ході обшуку речі та предмети визнано речовими доказами, як такі, що містять інші відомості, які можуть бути використані як докази обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також з метою їх збереження.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, відчуження, слідчий звернулась до суду з цим клопотання.

В судове засідання слідчий надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, підозрювана в судове засідання не викликалась, оскільки вона не є власником виконавчого провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що клопотання про арешт майна подане у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Відповідно до ст.172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи, що майно, на яке прохає накласти арешт слідчий, є речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України, накладення на нього арешту є доцільним, з метою його збереження у незмінному виді, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме матеріали виконавчого провадження №55624336, де боржником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всього на 8-ми аркушах.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1