печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні № 0000219,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_6 від 16.12.2017 року, а саме: з автомобіля марки Нyundai і 10 реєстраційний номер НОМЕР_1 , скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 . Визнати недопустимими, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини речові докази, вилучені 13.12.2017 згідно протоколу обшуку проведеного слідчим ОСОБА_7 та зобов`язати слідчого повернути майно ОСОБА_5 ..
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з викладених в ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що Слідчим ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000219 за ч.4 ст.187, ч.З ст.263, ч.З ст. 146, ч. 1 ст.14 ч.4 ст.187, ст. 257 КК Украйни відносно підозрюваного ОСОБА_4 та інших осіб. В рамках цього провадження 08 грудня 2017 року слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_8 постановив ухвалу якою задовольнив клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Житомирській області ОСОБА_9 , про надання дозволу на проведення обшуку. Згідно ухвали, надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_5 , автомобіля марки Нyundai і 10 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно протоколу обшуку було вилучено: автомобіль марки Нyundai і 10 реєстраційний номер НОМЕР_1 ., скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 . 16 грудня 2017 року слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_6 постановив ухвалу якою задовольнив клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції України в Житомирській області ОСОБА_9 , про накладення арешту та ухвалив накласти арешт на майно, яке вилучене: автомобіль марки Нyundai і 10 реєстраційний номер НОМЕР_1 ., яким користується ОСОБА_5 , скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_2 ; скетч-картка до сім картки оператора мобільного зв`язку «Водофон» НОМЕР_3 . Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвали про накладення арешту, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Крім того, щодо визнання недопустимими, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини речові докази, вилучені 13.12.2017 згідно протоколу обшуку проведеного слідчим ОСОБА_7 , слід зазначити, що вказані вимоги не оскаржуються в порядку ст. 174 КПК України. Таким чином, слідчий суддя вважає накладений арешт з урахуванням наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні № 0000219 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1