Справа № 148/1413/16-к
Провадження №11-кп/772/125/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні м.Вінниці матеріали кримінального провадження № 0008721 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.12.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 31.08.2016, яким

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Звенігородка

Звенігородського району,

Черкаської області,

громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 , раніше несудимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Вирішено питання з речовими доказами.

В с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 17.12.2015 року у приблизний період часу з 10-00 по 11-00 годину, знаходячись на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс удар обухом металевої сокири зверху в область голови ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з формуванням внутрішньо мозкової гематоми в правій лобно тім`яній ділянці, вдавленого перелому в правій лобно тім`яній ділянці, які відповідно до висновку додаткової судово медичної експертизи №14 від 17.02.2016 року по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.
В апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року відносно ОСОБА_9 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання недостатньо враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, те, що він вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким. Через 9 місяців після вчинення злочину наслідки, завдані протиправним діянням засудженого, остаточно не усунуто, крім того, потерпілому під час лікування довелось зазнати оперативного втручання.

ОСОБА_9 у ході досудового розслідування переховувався від правоохоронних органів, лише після висунення обвинувачення, останній почав вчиняти дії спрямовані на примирення із потерпілим та компенсацію витрат, які виникли внаслідок шкоди, завданої його злочинними діями.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_7 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 повністю сплатив кошти за його лікування, компенсував моральну шкоду, продовжує допомагати матеріально. Також потерпілий стверджує, що ОСОБА_9 активно докладає зусиль для покращення його стану здоров`я, тому він просив суд першої інстанції не позбавляти волі обвинуваченого. На даний час він примирився з ОСОБА_9 і тому не хоче, щоб йому призначали покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив не позбавляти волі ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є правильним і ніким на оскаржується.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення по даному кримінальному провадженні об`єктивної істини.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушень судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду .

Так, як вбачається з вироку, при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання .
Судом першої інстанції враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - щире каяття.
Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Судом першої інстанції при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 враховано ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинення злочину, особу винного, його соціальне становище , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні двох малолітніх дітей, надав та продовжує надавати матеріальну допомогу потерпілому для лікування, добровільно врегулював конфлікт з потерпілим поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданого збитку те, що потерпілий претензій не мав і просив не карати обвинуваченого, та ті обставини, що підозрюваний і потерпілий перебувають в родинних відносинах
Твердження прокурора, що обвинувачений ОСОБА_9 переховувався від правоохоронних органів спростовується вироком суду першої інстанції, з якого вбачається що у судовому засіданні з показів потерпілого та обвинуваченого було встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_9 не було відомо про проведення досудового розслідування. Своє зникнення, пояснив поїздкою до сестри для заробітку грошей з метою надання матеріальної допомоги на лікування потерпілого. Дані обставини також співпадають із тим, що відповідно до витягу з ЄРДР, відомості про вчинення злочину було внесено на підставі заяви ОСОБА_7 21.12.2015 року, тобто через декілька днів після подій, які мали місце 17.12.2015 року, що може вказувати на те, що дійсно ОСОБА_9 міг не знати про порушення відносно нього кримінального провадження та відповідно не мав наміру створювати перешкоди для проведення досудового розслідування.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання для ОСОБА_9 і вважає його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому вирок Бершадського районного суду від 31.08.2017 року є законним та обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року, щодо ОСОБА_9 , засудженого за ч.1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Запобіжний захід скасувати, звільнивши ОСОБА_9 з - під варти із зали суду

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: