АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/166/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчогов особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до 14 грудня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тополище Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 06 січня 2000 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року);

- 15 жовтня 2001 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року);

- 17 грудня 2007 року Криничанським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України;

- 21 липня 2010 року Баглейським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України;

- 26 липня 2011 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 189 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, апелянт стверджує, що за чотири місяці тримання ОСОБА_8 під вартою з ним була проведена єдина слідча дія, а саме його особистий допит в якості підозрюваного, причому, після численних клопотань сторони захисту, в той час як інші слідчі дії, проведення яких стороною обвинувачення визначено в результаті задоволення клопотань сторони захисту (одночасний допит підозрюваного й потерпілого, підозрюваного й свідка ОСОБА_12 , слідчий експеримент, допит інших осіб, яких притягали до кримінальної відповідальності за даним фатом), з невідомих причин до цього часу не проведені. Також захисник звертає увагу, що, крім недоведеності участі ОСОБА_8 в інкримінованому злочині, необхідно врахувати, що раніше інших співвиконавців даного злочину ОСОБА_13 і ОСОБА_14 було засуджено Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 135 КК України, вирок суду набув законної сили у 2015 році і стороною обвинувачення не заперечується. Більше того, апелянт запевняє, що в повідомленні про підозру ОСОБА_8 не вказано жодних особливих обставин, які б давали підстави вважати, що в поставлених останньому в вину діях були ознаки саме замаху на кваліфіковане вбивство.

Далі в своїй апеляційній скарзі автор апеляції акцентує увагу, що, хоча ОСОБА_8 формально перебував у розшуку, однак жодних доказів, що йому надсилався будь-якого разу виклик до слідчого, за якими він не з`являвся, матеріали справи не містять, а також доказів вручення або надсилання ОСОБА_8 повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0002220, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке було виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000046 від 04 лютого 2014 року.
13 жовтня 2014 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
16 жовтня 2014 року ОСОБА_8 був оголошений в розшук.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
28 жовтня 2014 року ОСОБА_8 був оголошений в міжнародний розшук.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
20 липня 2017 року ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2014 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2017 року відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2017 року.
12 вересня 2017 року постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_15 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до дев`яти місяців, а саме до 14 грудня 2017 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2017 року ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2017 року.
07 листопада 2017 року старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити докази, незаконно впливати на потерпілу особу та свідків у провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

07 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання старшого слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 14 грудня 2017 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисника, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити докази, незаконно впливати на потерпілу особу та свідків у провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З огляду на зазначене вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 14 грудня 2017 року включно і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та продовжено строк тримання під вартою до 14 грудня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4