Постанова
Іменем України
08 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 712/1394/15-к

провадження № 51-41км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
виправданого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Соснівського районного суду м. Черкас від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітки, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

За вироком Соснівського районного суду м. Черкас від 12 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 367 КК України і виправдано за відсутності в його діях складу інкримінованого злочину.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він, перебуваючи на посаді заступника командира батальйону патрульної служби Управління МВС України в Черкаській області, неналежно виконуючи свої обов`язки через несумлінне ставлення до них, при здійсненні 20 лютого 2014 року охорони громадського порядку на національній автомобільній дорозі державного значення Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань Н-16 у м. Черкасах, не вжив заходів до забезпечення особистої безпеки фотокореспондента ТОВ «Редакція-Черкаси» газети «Вечірні Черкаси» ОСОБА_8 , який 20 лютого 2014 року близько 20-ої год. після проведення фотозйомки на місці розташування блокпостів біля пам`ятного знаку «Черкаси» при в`їзді в місто зі сторони дамби через річку Дніпро, рухався пішки в напрямку вул. Дахнівської в м. Черкасах і був одягнутий у жилет із написом «Преса». Внаслідок бездіяльності ОСОБА_7 , його підлеглі невстановлені співробітники батальйону постової служби УМВС України в Черкаській області, які перебували з ним в одному автобусі ПАЗ 4234, державний номерний знак НОМЕР_1 , завдали ОСОБА_8 декількох ударів гумовими кийками по різних частинах тіла, заподіявши легких тілесних ушкоджень. У результаті чого охоронюваним законом правам, свободам та інтересам потерпілого заподіяно істотну шкоду. Невиконання своїх службових обов`язків ОСОБА_7 призвело до підриву авторитету й престижу всієї системи правоохоронних органів України та заподіяно істотної шкоди державним інтересам.
Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 367 КК України.
Зі змісту вироку суду вбачається, що суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дійшов висновку, що пред`явлене останньому обвинувачення свого підтвердження не знайшло, переконливих та беззаперечних доказів про наявність у діях виправданого інкримінованого йому діяння не здобуто, а тому підстав для ухвалення обвинувального вироку немає.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому посилається на те, що суди не надали оцінки доказам, які безпосередньо вказують на винуватість виправданого. Зазначає, що суд, у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів, з яких він відкинув докази обвинувачення, а тому вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ч. 3 ст. 374 КПК України. Крім того, вказує на те, що в матеріалах провадження відсутні звукозаписи ряду судових засідань, під час яких відбувався допит свідків, а їх свідчення у вироку викладені неточно та неповно. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки апеляційний суд не виправив порушень, допущених судом першої інстанції.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить залишити її без задоволення як безпідставну.
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу. Виправданий та його захисник проти задоволення касаційної скарги прокурора заперечували.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості й умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.

З огляду на ці законодавчі положення та приписи ст.419 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

При перегляді вироку щодо ОСОБА_7 апеляційний суд не дотримався зазначених вимог, що в силу ст. 412 вказаного Кодексу є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Так, апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора всупереч вимогам ст. 419 КПК України, належним чином не мотивував своєї ухвали, не навів ґрунтовного аналізу доводів, викладених в апеляції, не співставив наявних у провадженні доказів, не надав відповіді на посилання апелянта, не навів мотивів, з яких ці та інші доводи в апеляції визнав необґрунтованими. Зокрема, прокурор указував на те, що суд першої інстанції поклав в основу виправдувального вироку показання ряду свідків, незважаючи на те, що в матеріалах провадження відсутній звукозапис судових засідань, під час яких проводився їх допит. Крім того, стверджував, що ці свідчення у вироку викладено неточно та неповно. Проте апеляційний суд вказаних доводів прокурора належним чином не перевірив, не з`ясував у прокурора щодо необхідності реалізації права на повторне дослідження доказів, натомість, хоч і констатував порушення, проте зазначив, що відсутність певного фрагменту звукозапису судового розгляду, значною мірою не впливає на з`ясування істотних для судового розгляду обставин.
Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції через їх невмотивованість, оскільки звукозапис судового засідання не містить відображення допиту понад 10 свідків, а також доводів, викладених в апеляційній скарзі, про те, що показання цих свідків у вироку районного суду викладено неповно та неточно, що вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційний перегляд кримінального провадження відбувся формально. Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, її не можна визнати законною, обґрунтованою та вмотивованою. Зазначене рішення постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Це перешкоджає суду касаційної інстанції дійти однозначного висновку щодо правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність. Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, дати їй належну оцінку і з урахуванням усіх установлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, суд
ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3