Провадження № 1-в/537/1191/2017
Справа № 537/5471/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)» заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подану заяву підтримав в повному обсязі.
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви засудженого.
Представник державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого.
Суд, заслухавши учасників розгляду заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.03.2016 року вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області змінено та ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 10.11.2015 року по 10.03.2016 рік.
Початок строку відбування покарання 10.11.2015 року, кінець строку відбування покарання 10.01.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.11.2015 року.
Під час утримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 10.04.2016 року відбуває покарання в державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)». За час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується установлених вимог порядку відбування покарання, має одне стягнення, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере, у реалізації програм диференційованого виховного впливу брати не бажає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере. Зв`язки з рідними не підтримує з власної ініціативи.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, один з який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Необхідною умовою застосування положень ч. 1 ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконачої системи, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від вдування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно п. 1 та п. 2 вищевказаної постанови умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
З особової справи засудженого вбачається, що рішеннями комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 11.05.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, від 11.10.2016 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, від 16.03.2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
За весь час відбування покарання ОСОБА_5 отримав 1 стягнення 17.07.2017 року за порушення форми одягу у вигляді догани, заохочень не має, не працевлаштований, бажання працювати не виявляє.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , на час звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання і має право на пільгу, передбачену ст. 81 КК України.
Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено в судовому засіданні, допущене засудженим порушення режиму утримання та відсутність у засудженого бажання працювати, не дає підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на даних про його поведінку і ставлення до праці, твердження засудженого про те, що він довів своє виправлення не обумовлене достатніми підставами, оскільки матеріали особової справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, характеристику засудженого за час відбування покарання, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому заява засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд, -,
постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали оголошено 20.12.2017 року.