справа № 489/5662/17
кримінальне провадження
№1-в/489/182/17
УХВАЛА
Іменем України
12 грудня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Інгульського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі Інгульський районний сектор Миколаївського міського відділу з питань пробації) про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
ОСОБА_5 вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.06.2016 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з покладенням на нього за ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
27.11.2017 до суду надійшло подання органу пробації про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вищевказаним вироком.
В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_5 з 15.07.2016 перебуває на обліку в Інгульському районному секторі Миколаївського міського відділу з питань пробації до теперішнього часу.

20.07.2016 ОСОБА_5 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та попереджено про наслідки ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, про що заповнив підписку.

За період відбування покарання з випробуванням засуджений характеризується посередньо. Пропусків реєстраційних днів не допускав. Скарг на його адресу за місцем проживання не надходило. До кримінальної відповідальності не притягувався.

17.07.2017 у відношенні ОСОБА_5 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП; 17.07.2017 постанову про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; 02.10.2017 Ленінським районним судом м. Миколаєва ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 01.08.2017 за ст. 124 КУпАП.

Дії ОСОБА_5 , вчиняючи систематично правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Вислухавши думку прокурора, представника органу пробації, які просили подання задвольнити, засудженого ОСОБА_5 та його захисника, які просили відмовити в задоволенні подання так як адміністративні стягнення накладено на ОСОБА_5 у зв`язку із однією подією, дослідивши надані матеріали та оцінивши в сукупності наявні докази, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за період відбування покарання з випробуванням характеризується посередньо, пропусків реєстраційних днів не допускав, що підтверджується листком реєстрації (а.с.8), скарг на його адресу за місцем проживання не надходило, до кримінальної відповідальності не притягувався. Однак, притягувався до адміністративної відповідальності.

Так, на засудженого ОСОБА_5 накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафу:
- в розмірі 510 гривень за ч. 3 ст. 122 КУпАП (постанова Управління патрульної поліції у місті Миколаєві від 17.07.2017 серії АР № 410849);
- в розмірі 425 гривень за ч. 1 ст. 126 КУпАП (постанова Управління патрульної поліції у місті Миколаєві від 17.07.2017 серії АР 416948);
- в розмірі 340 гривень за ст. 124 КУпАП (постанова Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.08.2017 по справі № 3/489/1400/17);
- в розмірі 10200 гривень за ч. 1 ст. 130 КУпАП (постанова Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.10.2017 по справі № 3/489/1399/17).
Крім того, в ході розгляду подання представником органу пробації надано постанову АА № 648881 від 24.09.2017, згідно якої ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Накладення адміністративних стягнень на засудженого за ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, стосуються адміністративних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, три з яких за ст.ст. 122, 124, 126 КУпАП - порушення правил зупинки, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та керування транспортним засобом без документів на право керування суд вважає не достатньою підставою, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Крім того, адміністративні стягнення, накладені за вказаними статтями КУпАП, за винятком ч.1 ст.130 КУпАП виконано засудженим, що підтверджено платіжними документами про сплату штрафів.
За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_5 за період відбування покарання з випробуванням характеризується посередньо, пропусків реєстраційних днів не допускав, скарг на його адресу за місцем проживання не надходило, до кримінальної відповідальності не притягувався, а накладенні адміністративні стягнення, за винятком ч.1 ст.130 КУпАП, яке є грубим адміністративним правопорушенням, та ч.1 ст.178 КУпАП, є правопорушеннями в сфері безпеки дорожнього руху та не є достатньою підставою, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.
Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
У поданні Інгульського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування засудженому ОСОБА_5 іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.06.2016 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1