Справа № 1-147/2000
У Х В А Л А
28 вересня 2017 року

Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2000 року за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:
До Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд вироку Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2000 року, в якій зазначено, що він вважає, що для встановлення об`єктивної істини по справі необхідно переглянути вирок суду, поновити розслідування, провести додаткові слідчі дії та прийняти об`єктивне рішення згідно чинного законодавства.

У своїй заяві ОСОБА_5 зазначає, що Залізничний районний суд м.Львова у вироку від 09.02.2000 р. без законних на те підстав засудив його за ч.4 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.). Кримінальним кодексом республіки Білорусь від 24 червня 1999 року було виключено таке поняття як особливо небезпечний рецидивіст. І відповідно до Постанови президіуму Мінського обласного суду від 02.11.2016 р. з Вироку народного суду Червенського району від 23.08.78 року відносно ОСОБА_5 , було виключено вказівка про визнання його особливо небезпечним рецідівистом. Тому у Залізничного районного суду м.Львова при постановленні вироку 09.02.2000 р. не було жодних правових підстав притягувати ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.), а тому такий вирок підлягає зміні з призначенням мінімального покарання за ст.15, ч.3 ст.185 КК України (2001 р.), адже за ст.17, ч.4 ст.140 КК України Залізничним районним судом м. Львова було призначено мінімальне покарання. Виключенню з вироку Залізничного районного суду м.Львова від 09.02.2000 р. підлягає також вказівка на необхідність відбування покарання в колонії особливого режиму.

Від клопотання про виклик свідків для перегляду справи за нововиявленими обставинами засуджений відмовився.

Заслухавши пояснення засудженого, прокурора та думку захисника засудженого, дослідивши письмові докази та матеріали справи суд дійшов до наступного.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Частина 4 вказаної статті зазначає, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Згідно вироку Залізничного районного суду м.Львова від 09.02.2000 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.140 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; по ст. 145 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України остаточно обрано покарання за їх сукупністю шляхом часткового складання призначених покарань 7 років 6 місяців позбавлення волі у виправно-трудовій колонії особливого режиму з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22.03.2002 року було змінено вирок Залізничного районного суду м.Львова від 09.02.2000 р. в частині визнання ОСОБА_5 особливо небезпечним рецидивістом. Призначене йому покарання за ч.4 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) знижено до 6 років згідно з ч.3 ст.185 КК України. Звільнено від відбуття покарання за ст. 145 ч. 1 КК України (в ред. 1960 р.).

Постановою президіуму Мінського обласного суду від 02.11.2016 р. з Вироку народного суду Червенського району від 23.08.78 року відносно ОСОБА_5 , було виключено вказівка про визнання його особливо небезпечним рецидивістом.

В даній справі судом встановлено факт зміни судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку. Але оскільки вказане рішення не скасоване, прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження по вказаній справі не можуть слугувати підставою для перегляду вироку, а визнання кваліфікуючої ознаки - ОСОБА_5 , як особливо небезпечного рецидивіста, було виключено Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22.03.2002 року, що є чинною, суд не вбачає підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд вироку Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2000 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.
Суддя (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя: