Провадження № 1-кп/127/1783/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0005104 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 198 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 11.09.2017 в денну пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись біля КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 11 ВМР», що по вул. Тараса Сича, 38 в м. Вінниці, випадково зустрівся з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. В ході розмови вказана особа показала ОСОБА_4 мобільний телефон «Меіzu М3S» імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , та повідомила, що даний телефон 07.09.2017 року, було викрадено в приміщенні роздягальні спортзалу КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 21 ВМР», що по вул. 600-річчя, 16 в м. Вінниці.
Після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попросила ОСОБА_4 , щоб останній збув викрадений мобільний телефон «Меіzu М3S», пообіцявши за збут грошову винагороду.
В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про походження мобільного телефону марки «Meizu M3S», а саме, що останній є результатом вчинення суспільно-небезпечного діяння, що визнається злочином та має матеріальну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізував його, а саме продав ОСОБА_5 за 800 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 11.09.2017 біля школи № 11 в м. Вінниці до нього підійшов його знайомий ОСОБА_6 та показав йому три мобільні телефони, які останній викрав в роздягальні спортзалу школи №21. Вказана особа попросила допомогти йому продати викрадені мобільні телефони за винагороду. ОСОБА_4 в той же день продав мобільний телефон «Meizu M3S» ОСОБА_7 за 800 грн., з них 300 грн. залишив собі в якості винагороди за продаж, а 500 грн. віддав ОСОБА_8 . Інші 2 телефони повернув ОСОБА_8 . У вчиненому щиро розкаявся, зробив для себе належні висновки, просив суд суворо його не карати.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 198 КК України тобто заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, а також особу обвинуваченого. Зокрема, що він за місцем свого проживання згідно характеристики квартального комітету «Царина», виданої 14.11.2017 року за № 1022, характеризується позитивно, раніше не судимий. Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 2773 від 13.11.2017 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває, згідно довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/4711 від 16.11.2017 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення на значиться.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
З урахуванням вищезазначеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів необхідним буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції відповідної статті.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 65 67, 75, 76, 198 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя :