АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/232/18 Справа № 690/344/16-к Категорія: ч.1 ст.110 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2017 року, якою застосовано відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відповідно до вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.110 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.

Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний диск CD-R Vevbatim 07041814 залишено при матеріалах кримінального провадження №0000032.

Матеріали кримінального провадження №0000032 залишено при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №690/344/17 (провадження №1-кп/694/110/17),

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.12.2017 р. застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.110 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.

Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_9 9 квітня 2014 року маючи антипатію до представників діючої в Україні влади, вважаючи їх такими, що прийшли до влади незаконно, тобто узурпували її, поділяючи погляди про те, що у такій ситуації громадяни мають право на самовизначення та не повинні підкорюватись діючій владі і дотримуватись вимог Конституції України, законів, інших нормативних актів України, використовуючи особисту комп`ютерну техніку, розташовану за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою персонального акаунту в соціальній мережі «ВКонтакте» з логіном « ОСОБА_10 » усвідомлюючи, що його персональна сторінка ІНФОРМАЦІЯ_3 має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитись необмежене коло користувачів соціальної мережі Інтернету «ВКонтакте», маючи на меті доведення до широкого кола осіб ідей протиправної зміни меж території та державного кордону України, умисно розмістив на «стіні» вказаної персональної сторінки відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Згідно висновку семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи писемного мовлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз експерта від 09.02.2016 № 17597/15-32 відео «Будущее Украины», що було розміщене ОСОБА_9 на його персональній сторінці в соціальній мережі «ВКонтакте», містить публічні заклики, зміст яких, з урахуванням основного поняття, контексту подій, що відбувалися в Україні загалом на період складання досліджуваного тексту, а також виходячи із ситуації, яка викликала його створення, зважаючи на стилістичні особливості, полягає у спрямуванні дій, щодо яких закликає автор висловлювань, до створення органів влади, прийняття рішення щодо проведення референдуму, що загалом може сприяти зміні меж, що визначаються державним кордоном України. Тобто, відео «Будущее Украины» містить заклики до вчинення умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України, що суперечить положенням ст.ст. 1, 2, 5, 17 Конституції України.

Суд прийшов до висновку про те, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 110 КК України - розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що згідно до висновку судово-психіатричної експертизи №455 від 15.11.2017 року проведеної на підставі ухвали Звенигородського райсуду Черкаської області від 09.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто станом на 09.04.2014 року, та на теперішній час, виявив і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипованого розладу, психопотоподібного варіанту, в стані декомпенсації з формуванням ситуаційно обумовлених маячних інтерпритацій дій правоохоронців та особливостей судового процесу на теперішній час, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у судовому процесі.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.12.2017 р. відносно ОСОБА_9 скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм кримінального законодавства. Свої апеляційні вимоги мотивував тим, що відео «Будущее Укриины» є єдиним діянням, яке інкриміноване ОСОБА_9 за ч.1 ст.110 КК України, жоден із свідків, які зазначені судом в ухвалі не бачив на інтернет сторінці, саме інкримінованого відео «Будущее Укрины» і не підтвердив даного факту під час допиту в суді першої інстанції та звертає увагу, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 не було вилучено вказане відео з його сторінки, що підтвердили і свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні при обшуку.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.110 КК України, під час судового розгляду наданими доказами стороною обвинувачення та допитами свідків не встановлено факт розміщення відео «Будущее Укрины» саме ОСОБА_9 , проте, суд першої інстанції не звернув уваги на недоведеність вини та виніс оскаржувану ухвалу з порушенням ст.62 Конституції України та ст.513 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_13 , та законного представника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила відмовити у її задоволенні, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру і постановляє свою ухвалу у разі:

-необхідності правової кваліфікації діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, як більш тяжкого;

-застосування більш суворого виду примусових заходів медичного чи виховного характеру;

-скасування необґрунтованої ухвали суду про відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру та закриття кримінального провадження щодо неосудного або неповнолітнього з тих мотивів, що вони не вчинили діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність .

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт ставить під сумнів законність ухвали місцевого суду в зв`язку з порушенням судом вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру - госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Статтею 94 ч.3 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Так, відповідно до ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи №455 від 15.11.2017 року проведеної на підставі ухвали Звенигородського райсуду Черкаської області від 09.10.2017 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто станом на 09.04.2014 року, та на теперішній час, виявив і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипованого розладу, психопотоподібного варіанту, в стані декомпенсації з формуванням ситуаційно обумовлених маячних інтерпритацій дій правоохоронців та особливостей судового процесу на теперішній час, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у судовому процесі.

За своїм психічним станом ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Твердження адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про недоведеність причетності ОСОБА_9 до скоєння суспільно-небезпечного діяння та необхідність скасування застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру - поміщення до психіатричного закладу, суд вважає необгрунтованими.

Доводи, адвоката, що єдиним доказом причетності ОСОБА_9 до вчинення суспільно-небезпечного діяння є відео «Будущее Украины», що він розмістив на своїй інтернент сторінці «ВКонтакте» є надуманими, судом до уваги не приймаються, оскільки наявність цього доказу не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння.

Місцевий суд повно та всебічно дослідив докази, які прямо підтверджують вину ОСОБА_9 , а саме:

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що в 2015 році він читав та бачив, що в соціальній мережі «ВКонтакте» з логіном « ОСОБА_10 » була опублікована стаття про відділення Західної України від іншої частини України, заклики проти Державної цілісності України, негативні висловлювання відносно Збройних сил України;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що він був зареєстрований в соціальній мережі «ВКонтакте» де з логіном « ОСОБА_10 » де була викладена тематика ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , було опубліковано карта поділу України, зневажливе ставлення до Державного герба України та до Держави України, вихваляння та підтримка терористів на Донбасі;

- показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про те, що в березні 2016 року вони приймали участь як поняті під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_9 при цьому в персональному комп`юторі ОСОБА_9 була сторінка в соціальній Інтернет мережі «ВКонтакте» під логіном « ОСОБА_10 »;

Окрім того винуватість ОСОБА_9 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується письмовими доказами:

- актом огляду сторінки ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціальній мережі «ВКонтакте» від 06.07.2015 з додатком, відповідно до якого було проведено огляд персональної сторінки соціальної інтернет- мережі «Вконтакте» « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з використання ПЕОМ, яке розміщене у інтернет-студії УСБУ в Черкаській області та за результатом огляду персональної сторінки користувача з логіном « ОСОБА_18 » було встановлено, що зазначений користувач є учасником значної кількості груп проросійської налаштованості, «Антимайдан», «Сводки от ополчения Новоросии», «Львівська народна республіка», «Вежливые люди» тощо та з метою поширення серед населення чи його окремих категорій розміщує на своїй сторінці велику кількість повідомлень, фото- відеоматеріалів, «репостів» сепаратистського характеру та закликів спрямованих на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміну територіальної цілісності і недоторканості України, приєднання східної частини України до Росії, щодо здійснення заходів по перешкоджанню проведення мобілізації в Україні, повідомлень та звернень щодо надання допомоги (грошовими коштами, обмундируванням, медикаментами) ополченню Новоросії

(а.п. 27-34, т. 1);

- висновком спеціаліста від 30.07.2015 № 1367/01-11, відповідно до якого: у тексті додатку №1 містяться оціночні судження, міркування, аналіз подій, висловлювання особистих думок у тому числі містяться заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади та посягання на територіальну цілісність України, заклики до зміни меж території та державного кордону України; у тексті додатку №2 - містяться заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади та посягання на територіальну цілісність України, заклики до зміни меж території та державного кордону України. Окрім цього, лексико-семантичний аналіз висловлювань наданого повідомлення дозволяє зробити висновок, що він містить відкрите звернення до значного кола осіб і в ньому висловлюються ідеї, погляди і вимоги, свідомо націлені на те, щоб шляхом поширення їх серед населення чи його окремих категорій схилити певну кількість людей до активної поведінки (вчинків), спрямованої на можливе або неминуче спричинення певних суспільно небезпечних наслідків, наявні заклики до активної поведінки; у тексті додатку №4 - містяться заклики до підтримки діяльності (у тому числі фінансового характеру) не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань т.зв. «ДНР», «Новоросии» та участі у цих формуваннях з метою боротьби проти конституційного ладу в Україні та зміни меж території та державного кордону України; у тексті додатку №5 - містяться викладені власником сторінки публічні заклики до розпалювання національної ворожнечі. Також, на сторінках користувача з логіном « ОСОБА_18 » зафіксовано факти перегляду матеріалів зазначених у додатках №1-5, тобто факти поширення серед населення чи його окремих категорій та доведення змісту відповідних матеріалів до значного кола осіб. Наявна лексика в усіх наданих на дослідження матеріалах спрямована на значне посилення серед певних груп населення настроїв неприязні, почуття сильної ворожнечі до окремих категорій громадян, в тому числі і представників чинної влади України

(а.п. 13-24, т.1);

- протоколом огляду сторінки ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціальній мережі «ВКонтакте» від 08.09.2015 з додатком, відповідно до якого отримані в ході огляду за допомогою функція «гарячих» клавіш «Shift + Print Screen SysRq» знімки екрану монітора, а саме файли: 1 .jpeg. 2.jpeg. 3-1.jpeg, 3-2.jpeg, 4.jpeg, а також відеофайли: 1 Будущее Украины.mp4, 2 Лев Вершинин- Предвосстание в Подкарпатской Руси.mp4, 3-3 Отчет о получении 2 партии сборов группой 'Вежливые люди' от ДНР.mp4, 3-4 Обращение ДНР к группе Вежливые люди.mp4, що були розміщені на «стіні» персональної сторінки громадянина ОСОБА_9 в соціальній мережі «ВКонтакте», де останній зареєстрований під логіком « ОСОБА_18 ». Інтернет адреса - ІНФОРМАЦІЯ_5

(а.п. 35-43, 59, т.1);

- висновком експерта № 17597/15-32 від 09.02.2015 р., відповідно до якого фрагмент тексту « ОСОБА_19 » містить публічні заклики до вчинення певних дій: - створювати органи влади, прийняти рішення щодо проведення референдуму «2. Поэтому решить проблему надо сейчас. Каким образом: создаются органы власти (народный губернатор или совет, или еще сто- то), органы власти принимают решение о референдуме, учитывая, то в Украине нет легитимной власти, нет легитимных губернаторов на сегодняшний день, глав регионов. Потому что ОСОБА_20 не имеет права назначать, он вообще узурпатор и не имеет права назначать никаких должностных лиц, то там просто нет никакой власти. Это означает, что можно эту власть выбирать народом напрямую».

Зміст цих закликів, з урахуванням значення основного поняття, контексту подій, що відбувалися в Україні загалом на період складання досліджуваного тексту, а також виходячи із ситуації, яка викликала його створення, зважаючи на стилістичні особливості, вказані вище дії спрямовані на проведення референдуму щодо вирішення питання про особливий статус регіонів України, що загалом може сприяти насильницькій зміні конституційного ладу, порушенню принципів єдності та цілісності території України, тобто її територіального устрою, а також меж, що визначаються державним кордоном України.

Формою вираження цих закликів є прямі спонукальні висловлювання, у яких волевиявлення представляється спеціалізованими засобами вираження, для яких функція спонукання є первинною. Значення закличності реалізовується через безособовий прислівник «надо» (укр. - треба), що за своєю семантикою відзначається категоричністю, повинністю та необхідністю

(а.п. 54-58, т. 1 );

- протоколом від 10.03.2016 року обшуку квартири, в якій проживав ОСОБА_9 , відповідно до якого, в житловій кімнаті, яку займає ОСОБА_9 , в інших приміщеннях квартири, на локальних дисках комп`ютера ОСОБА_9 , виявлено сторінку реєстрації в соціальній інтернет-мережі «ВКонтакте» під логіном « ОСОБА_10 »

(а.п. 93-95, т.1).

Вказані та досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності, які узгоджуються між собою в цілому і в деталях, доводять вину ОСОБА_9 у вчиненні суспільно небезпечного діяння.

Як убачається із мотивувальної частини ухвали, суд першої інстанції, встановивши наявність у ОСОБА_9 ознак хронічного психічного захворювання, врахувавши обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_9 , а також ступінь його небезпечності для інших осіб, дійшов обгрунтованого висновку про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №455 від 15.11.2017 р. ОСОБА_9 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто станом на 09.04.2014 року, та на теперішній час, виявив і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипованого розладу, психопотоподібного варіанту, в стані декомпенсації з формуванням ситуаційно обумовлених маячних інтерпритацій дій правоохоронців та особливостей судового процесу на теперішній час, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у судовому процесі. За своїм психічним станом ОСОБА_9 , потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Вказаний висновок, сумнівів не викликає, а тому на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

За цих обставин, висновок суду першої інстанції про необхідність застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним тапом нагляду, на думку апеляційного суду є правильним.

З врахуванням викладеного, колегія суддів, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2017 року, якою застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.110 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді :