Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000886 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менчикури Веселівського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого, востаннє - вироком Новоград-Волинського міського суду Житомирської області від 23 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України на чотири роки і один місяць позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Згідно із вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_5 03 червня 2017 року близько 18.30 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області на 0 км + 200 м автодороги Рівне-Здолбунів-Мізоч-Дубно в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 через висловлену нею фразу на його адресу, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті внаслідок образи, підбіг до ОСОБА_9 ззаду, штовхнув її у плечі та повалив на землю, після чого руками схопив її за шию та відтягнув до кущів біля дороги.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи характер своїх неправомірних дій, утримуючи ОСОБА_9 лежачою на спині, притиснув її до землі коліном, яким натиснув на грудну клітку, закрив ротову порожнину мобільним телефоном та на протязі 3-5 хв. безперервно стискав її шию своїми руками, ушкодивши під`язикову кістку та щитоподібний хрящ, що призвело до смерті останньої, після чого заволодів її грошовими коштами в сумі 100 грн та двома золотими сережками 585 проби масою 1,3 г вартістю 762,30 грн.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України - чотирнадцять років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання чотирнадцять років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 червня 2017 року по 21 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та скасовано накладений арешт на майно ОСОБА_5 .

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор, покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону порушення ч. ч. 1, 2 ст. 384 КПК України, вважає вирок суду незаконним, оскільки ні прокурором при направленні обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 до суду, ані колегією суддів під час підготовчого судового засідання обвинуваченому не роз`яснено право на розгляд вказаного судового провадження судом присяжних та особливості такого провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку з чим просить скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд даного провадження в суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчиненому злочині та правильності кваліфікації дій, просить з врахуванням його щирого розкаяння, активного сприяння розкриттю злочинів, наявності на утриманні малолітньої дитини - 2013 року та дружини, яка має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, котрих він теж утримує, пом`якшити призначене судом покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_8 , який вважає, що ОСОБА_5 повинен нести суворе покарання за вчинене, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримують апеляційну скаргу щодо пом`якшення покарання і не визнають апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України та закріплена ст. 21 КПК України.

Згідно положень ст. 31 КПК України, залежно від ступеня тяжкості злочину, провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів та судом присяжних у складі двох професійних суддів і трьох присяжних, правова природа якого суттєво відрізняється від інших двох складів суду.

Відповідно до вимог ст. 384 КПК України, прокурор та суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

За роз`ясненнями постанови Верховного Суду України від 25.06.2015 року право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист. Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог ст. 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

Однак, суд першої інстанції зазначені вимоги закону залишив поза увагою, оскільки при розгляді провадження та винесення вироку допустив істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та не долучив відповідне письмове роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції в ході провадження не тільки не виправив ці недоліки, але й сам припустився порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 384 КПК України, так як не роз`яснив обвинуваченому його право на розгляд справи судом присяжних, що підтвердив при апеляційному розгляді і захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 .

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, допущеними прокурором та судом першої інстанції, то доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про пом`якшення покарання, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, колегія суддів не перевіряє.

При новому розгляді провадження суду першої інстанції належить усунути вказані істотні порушення кримінального-процесуального закону і в залежності від встановленого прийняти відповідне процесуальне рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3