11-кп/775/38/2018(м)
264/5873/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуброва Гомельської області Білорусії, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1) 15.11.1996 року Джанкойським районним судом АР Крим за ч.2 ст. 206 КК України до штрафу у розмірі 450 грн.; 2) 14.05.1998 року Джанкойським районним судом АР Крим за ч.1 ст. 117, ст. 43 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 23.01.2002 року за постановою Маневичського районного суду Донецької області від 17.01.2002 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 3 дні; 3) 01.12.2003 року Джанкойським районним судом АР Крим за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки; 4) 27.07.2004 року Джанкойським районним судом за ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 04.04.2008 року за ухвалою Голопристанської ВК Херсонської області умовно-достроково на не відбутий термін 8 місяців 24 дні; 5) 25.11.2011 року Володарським районним судом Донецької області за ст. 128 КК України до 1 року обмеження волі; 6) 21.12.2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 24.07.2014 року за постановою Селідовського міського суду Донецької області від 16.07.2014 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 27 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду міста Маріуполя від 21.12.2011 року за ч.2 ст. 186, ст. 70 ч.4 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 10 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 01.07.2015 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в зальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , за місцем свого мешкання , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті ревнощів, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень, став умисно наносити численні удари руками, стиснутими в кулак та деревинним фрагментом зі стільця по голові та тулубу останній, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно- мозкової травми: синців на обох повіках правого і лівого очей, у лівої щічної області, на всьому протязі спинки та крил носа; перелому кісток спинки носа; забію мяких тканин тімяної області голови зліва і в лобово-скроневої області справа; забійних ран в тімянній області голови справа; саден в міжбрівній області, в лівій виличній області, в лобовій області справа; рваних ран на слизовій оболонці переддвіря порожнини рота в проекції 1-3 го зубів на верхній щелепі зліва і в проекції центральних зубів на нижній щелепі; неповної травматичної екстракції з переломом альвеолярних країв 1,2 зубів на верхній щелепі праворуч, а також 1,2 зубів на верхній щелепі зліва; кривовилів в мякіпокриви голови з боку внутрішньої поверхні лобово-тімянно-потиличної і скроневої областей праворуч з переходом на міжпівкульнущилину; крововилив під мякими мозковими оболонками по конвекситальної поверхні тімяних, лобових і правої скроневої часток; крововилив в сірої речовини головного мозку в області полюсів лобових часток-в проекції вищевказаних субарахноїхдальних крововиливів; крововилив в шлуночки головного мозку, яка ускладнилась набряком речовини головного мозку, заподіяна дією тупих предметів, незадовго до смерті, полягає в прямому причинному зв`язку з настанням останньої і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення;

- закритої тупої травми грудної клітини: синця на задній поверхні грудної клітини між задньо-пахвовими лініями праворуч і ліворуч в проекції 5-12 го ребер; прямих переломів ребер: зліва -6,7-го між середньо-ключичною і передньо-пахвовою лініями; праворуч 10,11,12 го по лінії лопатки, які мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричиняють за собою у живих осіб тривалий розлад здоров`я, такі, що вимагають для свого лікування термін більш двадцяти одного дня;

- саден на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній черевній стінці- в лонної і клубової областях зліва; синців на внутрішніх поверхнях обох передпліч у нижній третині, на всьому протязі передньої черевної стінки з переходом на ліву пахову область, передню поверхню стегна у верхній і середній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглоба, на передній поверхні правого стегна у верхній і середній третині, в поперековій області ліворуч, на лівій сідниці, на задній поверхні лівого стегна в середній третині, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_9 зявилася вищеописана закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м`якімозкові оболонки і у речовину головного мозку, яка ускладнилася набряком речовини головного мозку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Вказує, що з вироком не згодна повністю, оскільки судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Вказує, що вирок суду підлягає скасуванню, оскільки повністю не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, висновки суду ґрунтуються на припущеннях та сумнівних доказах. В доповненнях до апеляційної скарги просить визнати його невинним.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції по винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та відповідно кваліфікував його дії.

Колегія суддів зазначає, що хоча обвинувачений не визнає вини в скоєному ним злочині, однак перевіривши матеріали кримінального провадження колегією суддів встановлено, що вина обвинуваченого повністю підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме:

-поясненнями свідка ОСОБА_10 з яких вбачається, що обвинувачений та потерпіла проживали в її будинку, ОСОБА_9 періодично скаржилась їй, що ОСОБА_6 не впускав її додому, у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, одного разу бачила на обличчі потерпілої синець та відповідно до пояснень останньої її вдарив ОСОБА_6 01 липня 2015 року у ночі ОСОБА_9 неодноразово дзвонила їй на мобільний телефон та казала, що ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння та в них виник конфлікт. Приблизно о 05.00 годині ранку їй знову двічі дзвонила ОСОБА_9 та повідомляла, що ОСОБА_6 вживав спиртне разом з іншою жінкою у них вдома, а потім став ламати двері в великому будинку, оскільки вона закрилась там від нього. У цей час ОСОБА_9 була твереза. Приблизно о 6.30-7.00год. вона приїхала до будинку та побачила, що ОСОБА_9 знаходиться на подвір`ї, а ОСОБА_6 будучі нетверезим спить на дивані, а інша жінка спить на ліжку. ОСОБА_6 був одягнений лише у вузькі джинси. ОСОБА_9 приревнувала ОСОБА_6 до цієї жінки та почала виганяти останню з будинку. Вона ж стала казати ОСОБА_6 , щоб останній збирав свої речі та пішов з будинку, розмова тривала приблизно до 9.00год. ОСОБА_9 приблизно о 08.30 год. пішла з будинку, оскільки їй потрібно було йти на співбесіду з приводу роботи. Тілесних ушкоджень ані в ОСОБА_9 , ані в ОСОБА_6 вранці 01.07.2015 року вона не бачила. Ключі від будинку забрати у ОСОБА_6 не змогла та повідомила про це ОСОБА_9 телефоном.

-поясненнями свідка ОСОБА_11 з яких вбачається, що зі слів ОСОБА_9 їй було відомо, що ОСОБА_6 іноді бив її та в ці рази, ОСОБА_9 приходила до неї, а потім приходив ОСОБА_6 та забирав її до дому. Декілька разів вона бачила на руках та обличчі ОСОБА_9 синці. Також зазначила, що сама ОСОБА_9 могла словесно спровокувати ОСОБА_6 .. Вона була дуже ревнива.

-поясненнями свідка ОСОБА_12 з яких вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_6 він не знає. 01 липня 2015 року приблизно о 10 годині він прийшов до будинку АДРЕСА_3 за місцем проживання свого друга ОСОБА_13 . Він проживав разом з матір`ю ОСОБА_14 , по прізвиську « ОСОБА_15 » . В будинку була лише ОСОБА_16 , яка поралась по господарству, була напідпитку. Де вона вживала спиртне йому невідомо, стіл накритим не був, ані стопок, ані пляшок він не бачив. З собою він приніс качку, яку ОСОБА_16 по прізвиську « ОСОБА_15 » почала одразу готувати. Він допомагав їй по господарству та потім сів за комп`ютер, в гостях пробув до 18.00 години. За цей час ніхто не приходив та ОСОБА_16 нікуди не виходила. Ірина по прізвиську « ОСОБА_15 » була одягнута в плаття, на якому не було жодних плям крові, а також тілесних ушкоджень на ній також не було. Зі слів сусідів йому стало відомо, що на сусідній вулиці вбили жінку.

-поясненнями свідка ОСОБА_17 з яких вбачається, що 01 липня 2015 року приблизно о 12 годині вона бачила ОСОБА_6 на подвір`ї, який був в нетверезому стані та розмовляв сам із собою. Він був одягнений в сині джинси. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_6 і ОСОБА_9 вживали спиртне та сварились, також вона бачила у ОСОБА_9 синці. Одного разу остання звернулась до її чоловіка за допомогою, та просила його поговорити з ОСОБА_6 , щоб він її не бив.

-поясненнями свідка ОСОБА_18 з яких вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вживали спиртне та після цього вчиняли сварки, під час яких ОСОБА_6 бив ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 просила його поговорити з ОСОБА_6 , щоб той припинив її бити. Також зазначив, що 30 червня 2015 року бачив на подвір`ї ОСОБА_6 зі ОСОБА_9 та якусь жінку, які розпивали спиртні напої, після чого виникла сварка. Декілька разів він бачив на ОСОБА_9 синці, одного разу навіть на обличчі під оком. Зі слів дружини йому стало відомо, що в будинку було знайдено труп ОСОБА_9 .

Крім того, під час проведення слідчого експерименту 03.07.2015 року ОСОБА_19 у присутності понятих та його захисника детально розповів обставини при яких він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 та їх механізм нанесення.

Відповідно до висновку експерта №1081 від 14.07.2015 року судово-медичної експертизи брюк, пари гумових тапочок , які належать ОСОБА_6 встановлено, що на доставлених для дослідження брюках, парі гумових тапок, вилучених з місця події, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цих слідів від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на брюках і парі гумових тапок від загиблої ОСОБА_9 або від підозрюваного ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген В.

Згідно із висновком судово-медичного експерта-імунолога №1080 від 14.07.2015 року на доставлених на дослідження змивах з рук ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлений антиген В, що не виключає можливості походження цих слідів від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові в змивах з рук ОСОБА_6 від загиблої ОСОБА_9 або від самого підозрюваного ОСОБА_6 , крові яких властивий виявлений антиген В.

Також вина ОСОБА_6 підтверджується й іншими доказами які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Проаналізувавши всі вищеперераховані докази в сукупності колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та підтверджується матеріалами кримінального провадження, за наведених у вироку обставин, а дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, а саме за ч.2 ст. 121 КК України як спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.

Твердження захисника та обвинуваченого про те, що в ході розгляду справи судом першої інстанції були порушені права ОСОБА_6 , яке полягало в тому, що судом не було забезпечено його право на перекладача, то вони є безпідставними.

Так, згідно з положеннями ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

При цьому, ч.3 цієї статті встановлено, що слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При вивченні матеріалів кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_6 не було обмежено у праві користуватися тією мовою, якою він володів. Крім того, із вказаних матеріалів не вбачається, що у обвинуваченого виникали складнощі з розумінням мови, якою здійснювалося кримінальне провадження.

Також необхідно зазначити, що у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції брав участь захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , яка здійснювала захист ОСОБА_6 , та після заявлених клопотань, до розгляду справи було залучено і перекладача.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що захисник ОСОБА_7 не якісно здійснювала його захист, являються безпідставними та надуманими, оскільки положеннями ст. 42 КПК України передбачено право обвинуваченого на відмову від захисника в будь-який момент розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів зазначає, що обвинувачений міг у будь-який момент скористатися своїм правом та відмовитись від залученого захисника.

Доводи ОСОБА_6 про те, що до нього застосовувались працівниками поліції недозволені методи ведення слідства, у зв`язку з чим він обмовив себе під час слідчого експерименту, в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, з таких підстав.

В ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції предметом розгляду були заяви ОСОБА_6 щодо застосування до нього недозволених методів ведення слідства та постановою слідчого управління прокуратури Донецької області від 26 липня 2016 року кримінальне провадження відносно працівників Кальміуського ВП було закрито за відсутністю події кримінального провадження.

Наполягання сторони захисту на тому, що до скоєння кримінального провадження причетна жінка за прізвиськом « ОСОБА_15 » не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дана жінка покинула дім ОСОБА_6 та ОСОБА_9 приблизно о 8 годині ранку та більше не поверталась. Дані обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_12 ..

Вищенаведені твердження як обвинуваченого так і його захисника, колегія суддів вважає такими, на підставі яких обвинувачений хоче уникнути кримінальної відповідальності, та у зв`язку з цим вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія приймає до уваги і той факт, що між ОСОБА_6 та потерпілою постійно виникали сварки, а на час скоєння злочину в будинку крім ОСОБА_6 та потерпілої нікого не було.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом першої інстанції правильно враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, і його наслідком є смерть потерпілої, характеризується посередньо. Також враховано обставини, що обтяжують покарання, а це вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, обставин, що пом`якшують покарання не встановлено, та призначив необхідне і достатнє покарання передбачене санкцією інкримінованої статті.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Касаційний кримінальний суд Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: