Єдиний унікальний номер 185/8084/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Діпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002582 від 18 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Перещепіно,

Новомосковського району, Дніпропетровської

області, українця, громадянина України, з неповною

середньою освітою, одруженого, маючого на

утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого,

який проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не

судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В :
14.09.2017 року ОСОБА_3 , приблизно о 15.15 годині, з метою протиправного вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, прибув до кладовища, що розташоване по вул. Центральній, селища Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області. Проходячи по вище вказаному кладовищу ОСОБА_3 помітив могилу, де похована ОСОБА_5 , надгробний пам`ятник якої виконано з металу, а саме з нержавіючої сталі, при цьому достовірно знав, що під надгробком знаходяться металеві вироби, які слугують опорою для надгробка та тримають надгробок, в цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на незаконне заволодіння металевих швелерів. Надалі, ОСОБА_3 , приблизно о 15.20 годині, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на подальшу реалізацію викраденого та обернення грошових коштів від реалізації викраденого майна на свою користь, скориставшись тим, що за ним в цей час ніхто не спостерігає і він діє ніким непоміченим, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, нехтуючи громадську моральність у сфері шанобливого ставлення до померлого та місць їх поховання, з метою викрадення предметів, що знаходяться на могилі ОСОБА_5 незаконно, діючи умисно, з корисливих мотивів, витягнув руками металеві швелери у кількості 2 штуки, вартістю згідно висновку експерта 242 грн., що знаходились під надгробком могили ОСОБА_5 , тим самим ОСОБА_3 незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилі. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення металевих швелерів з могили ОСОБА_5 , руками волоком по одному швелеру доставив до місця свого мешкання, де викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 242 грн., який відшкодовано в повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в матеріалах кримінального провадження, він повністю згоден. 14.09.2017 року, приблизно о 15 годині, він знаходився на території кладовища по вул. Центральній, селища Межиріч, Павлоградського району, де помітив могилу з якої витягнув руками металеві швелери у кількості 2 штуки, які доставив до місця свого мешкання. На сьогодні шкода потерпілій відшкодована, та остання до нього претензій не має.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчиненому з корисливих мотивів.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 297 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, має на утримання трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вину визнав у повному обсязі, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній щиро розкаявся в скоєнні злочинів, активно сприяв розкриттю злочинів, скоїв кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких, але тяжких наслідків не настало, потерпілій матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі. В сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 99 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 99 (дев`яносто дев`ять) грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: металеві швелери у кількості дві штуки, які передано на зберігання ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .