Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 01 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 відмовила у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яка полягає у неповерненні майна, вилученого при проведенні тимчасового доступу до речей і документів.
Своє рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 слідчий суддя обґрунтувала тим, що виходячи зі змісту скарги, адвокат ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні паспорта громадянина України, вилученого під час тимчасового доступу до речей і документів, та який не має статусу тимчасово вилученого майна, що не відноситься до бездіяльності слідчого, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи те, що скаргу подано на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню, відповідно до положень ст. 303 КПК України, слідчий суддя визнала за необхідне, на підставі ч. 4 ст. 304 цього Кодексу, відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2017 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Оскільки у кримінальному провадженні № 0000632, розпочатому 19.08.2017 року за ч. 1 ст. 358 КПК України, предметом кримінального правопорушення є паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , то відповідно до вимог КПК України, він має статус тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те, що на паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 арешт не накладався, а також пропущені всі строки подачі клопотання до суду про накладення арешту на таке майно, то зазначений документ підлягає негайному поверненню володільцю.

У зв`язку з цим, оскільки вказаний паспорт громадянина України є тимчасово вилученим майном, то, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, як зазначається у скарзі, є всі підстави для оскарження постанови слідчого від 12.10.2017 року про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна, а тому ухвала слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка зокрема полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, якою передбачені випадки, коли тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та доданих до апеляційної скарги документів, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , поряд з іншими документами, було вилучено з Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року про тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення вказаних в ухвалі документів, у тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Документи, вилучені під час тимчасового доступу до речей і документів, не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, оскільки, всупереч доводам апеляційної скарги, підстави та порядок їх вилучення регламентуються главою 15, а не 16 КПК України, у зв`язку з чим законодавством не передбачена необхідність вирішення питання про накладення арешту на документи, які були вилучені за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 підлягав негайному поверненню володільцю, оскільки на нього не накладався арешт, а також пропущені всі строки подачі клопотання до суду про накладення арешту на таке майно, слід визнати безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, навіть якщо припустити, що вказаний вище документ, є тимчасово вилученим майном, то, відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КПК України, таке майно повертається особі у якої воно було вилучено. Тобто в даному конкретному випадку, оскільки паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , вилучався не особисто у ОСОБА_6 та не під час обшуку або огляду, а в порядку тимчасового доступу до речей і документів, то і повертатися він повинен не володільцю, а Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, звідки його було вилучено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Між тим зі скарги, з якою адвокат ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва не вбачається, що предметом оскарження була саме така бездіяльність.

За таких обставин, відповідно до вимог, передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про те, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , слід відмовити, оскільки скарга була подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Більш того, як вбачається зі змісту скарги, з якою адвокат ОСОБА_5 зверталась до слідчого судді та доданих до скарги документів, 09.10.2017 року слідчим управлінням ГУ НП в Київській області було отримано клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна, а саме паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , вилученого з відділу (Центру) надання адміністративних послуг Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а 12.10.2017 року, за результатами розгляду цього клопотання, слідчим було винесено постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання, що фактично свідчить про те, що предметом оскарження є не бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майно згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а його рішення (постанова) про відмову у задоволенні відповідного клопотання, яке, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, також не може бути оскаржено під час досудового провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, є законною та обґрунтованою, а тому повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , яка полягає у неповерненні майна, вилученого при проведенні тимчасового доступу до речей і документів без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/6340/2017

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1