АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/4266/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/624/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України
УХВАЛА
Іменем України
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26.09.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Юхнов Юхновського району Калужської області, РФ, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, має сина 2016р.н., офіційно не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
-01.04.2013р. Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3р. позбавлення волі,

засуджений за: - ч.2 ст.185 до 1(одного) року 6(шість) місяців позбавлення волі;
-ч.1 ст.190 КК України до 2(двох) років 6(шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання призначене за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 2(два) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.
Згідно вироку, 06.09.2016р. о 16год. 00хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , під приводом короткочасного використання отримав від нього мобільний телефон «NOMI i177» вартістю 253грн., повторно заволодів ним і розпорядився на свій розсуд.

25.11.2016р. о 13год. 20хв. в с. Чепіль Балаклійського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , під приводом короткочасного використання отримав від нього мобільний телефон «Nokia 206» вартістю 460грн., повторно заволодів ним і розпорядився на свій розсуд.

27.11.2016р. о 14год. 00хв. в АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , під приводом короткочасного використання отримав від нього мобільний телефон «Nokia С1» вартістю 238грн., повторно заволодів ним і розпорядився на свій розсуд.

09.03.2017р. о 14год. 00хв. в АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, з кухні житлового будинку таємно, повторно викрав належний ОСОБА_11 мобільний телефон «Nokia Xpress music 5530» вартістю 358грн. 50коп., розпорядившись ним на свій розсуд.

19.06.2017р. о 09год. 00хв. в АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_12 , під приводом налагодження мережі Інтернет отримав від неї планшет «Bravis NB 751» вартістю 1709грн., повторно заволодів ним і розпорядився на свій розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію, просить вирок в частині призначення покарання пом`якшити шляхом до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляцію обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з вироку суду (т.1 а.с.191-193), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Так як, судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно то суд вірно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст.185 КК України, як і його ж дії що виразились у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за ч.2 ст.190 КК України

Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, врахував: вчинені злочини є злочинами середньої тяжкості; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у т.ч. за вчинення аналогічних злочинів, має 7-м судимостей і значний злочинний досвід, неодноразово реально відбував покарання у виді позбавлення волі, але продовжує вчиняти нові злочини (5-ть епізодів), що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, відсутність розкаяння і необхідність утримання його виключно в умовах ізоляції від суспільства. Крім того врахував, що до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому обвинувачений не приступив, а повернення майна іншим потерпілим внаслідок вилучення не є його заслугою, злочини вчинив на ґрунті пияцтва, ухилявся від суду, внаслідок чого оголошувався розшук і тримається під вартою.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, районний суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України, яке відповідно до положення ст.414 КПК України неможливо визнати явно несправедливим в наслідок суворості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд, з урахуванням вищенаведених обставин, обрав правильний вид та розмір покарання для цього обвинуваченого, що повністю відповідає критеріям, які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26.09.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії.

Головуючий

Судді