Провадження № 1-кс/554/8734/2017
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , поданого за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 08.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, і погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку від 20.12.2017 року в АДРЕСА_1 , а саме на копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_5 , копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , паперовий конверт білого кольору з написом «YandexMoney», в якому знаходиться повідомлення про отримання банківської карти на ім`я ОСОБА_7 , аркуш формату А4, на якому нанесений рукописний текст з проханням гр.. ОСОБА_8 виплатити грошові кошти у сумі 21997 USD з ігрового рахунку, заяву здобувача атестата системи ВебМаніТрансфер від гр. ОСОБА_5 та паперовий пакунок з рекламними брошурками з написами «WebMoney» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування та визначити місце зберігання вказаних речей в СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: вул.Сковороди, 2-б, м.Полтава.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 08.08.2015 року до Полтавського РВ надійшла заява від гр. ОСОБА_9 про те, що у лютому 2013 року в с.Безручки Полтавського району його знайомий на ім`я ОСОБА_7 шахрайським шляхом під приводом організації спільного бізнесу у сфері інтернет технологій заволодів належними йому коштами.

27.09.2015 року до Полтавського РВ надійшла заява від гр.. ОСОБА_8 про те, що протягом 2013-2015 років на території Полтавського району ОСОБА_7 шахрай сяким шляхом під приводом організації спільного бізнесу у сфері інтернет технологій заволодів належними їй коштами.

Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР.

20.12.2017 року на підставі ухвали слідчого судді від 30.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого вилучено вказані у клопотанні документи, щодо яких ініційовано клопотання про арешт майна.

Завданням арешту майна згідно поданого клопотання є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених документів.

На підставі наведеного, беручи до уваги, що стосовно виявленого та вилученого майна, документів, існують обгрунтовані підстави вважати, що вони є доказами кримінального правопорушення, слідчий вважав необхідним накласти арешт на вказане майно.

На підставі наведеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

У судове засідання учасники не з`явились, про розгляд даного клопотання повідомлені в установленому порядку, причини неявки суду невідомі.

Згідно телефонного повідомлення слідчим повідомлено власника майна про розгляд даного клопотання.

Відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути клопотання за вказаної явки учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 згаданої статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 08.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та згідно витягу з кримінального провадження зазначені дані про те, що 08.08.2015 року до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області звернувся гр.-н ОСОБА_9 із заявою про те, що у лютому 2013 року в с.Безручки Полтавського району знайомий на ім`я ОСОБА_7 шахрайським шляхом під приводом організації спільного бізнесу у сфері ІТ-технологій заволодів належними йому коштами в сумі 50000 гривень, чим завдав матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму; крім того, 27.09.2015 року внесені відомості про те, що 27.09.2015 року до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області від громадянки України ОСОБА_8 надійшла заява про те, що громадянин України ОСОБА_7 протягом 2013-2015 років шахрайським шляхом під приводом організації бізнесу у сфері інтернет-ресурсів на території Полтавського району Полтавської області, заволодів її грошовими коштами, а саме: 10500 доларів США та 2500 гривень, чим завдав матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 100000 гривень.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, зокрема копією ухвали від 30.11.2017 року, копією протоколу обшуку, що 20.12.2017 року в ході слідчої дії було вилучено копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_5 , копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , паперовий конверт білого кольору з написом «YandexMoney», в якому знаходиться повідомлення про отримання банківської карти на ім`я ОСОБА_7 , аркуш формату А4, на якому нанесений рукописний текст з проханням гр. ОСОБА_8 виплатити грошові кошти у сумі 21997 USD з ігрового рахунку, заяву здобувача атестата системи ВебМаніТрансфер від гр. ОСОБА_5 та паперовий пакунок з рекламними брошурками з написами «WebMoney».

Отже, з матеріалів клопотання вбачається, що завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження. Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України

Відповідно до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Беручи до уваги зазначене, та оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені документи, дозвіл на відшукання і вилучення яких було надано згідно ухвали слідчого судді від 30.11.2017 року, є предметами, які зберегли на собі сліди злочину, можуть бути доказами кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд приходить до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 20.12.2017 року в ході обшуку в АДРЕСА_1 , майно, а саме: на копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_5 , копію паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , паперовий конверт білого кольору з написом «YandexMoney», в якому знаходиться повідомлення про отримання банківської карти на ім`я ОСОБА_7 , аркуш формату А4, на якому нанесений рукописний текст з проханням гр.. ОСОБА_8 виплатити грошові кошти у сумі 21997 USD з ігрового рахунку, заяву здобувача атестата системи ВебМаніТрансфер від гр. ОСОБА_5 та паперовий пакунок з рекламними брошурками з написами «WebMoney» з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном та визначити місце зберігання документів в СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: вул.Сковороди, 2-б, м.Полтава.

Виконання ухвали покласти на слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1