УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Як вбачається з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, вироком Баришівського районного суду Київської області від 31 травня

2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 4 ст. 187 КК на строк 12 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК на строк 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Апеляційний суд Херсонської області 27 липня 2017 року, під час розгляду кримінального провадження, скасував вирок районного суду і постановив новий, яким ОСОБА_4 визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК і пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК та призначив йому покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 187 КК на строк 12 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК на строк 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі

ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно

ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк

17 років.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , порушує питання про перевірку постановленого щодо нього вироку місцевого суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону у поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування вироку апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412 414, 420 цього Кодексу.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Слід також зазначити, що засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду та надаючи свою оцінку доказам по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак усупереч цим вимогам кримінального процесуального закону засуджений до поданої касаційної скарги не долучив завірені належним чином копії оскаржуваних судових рішень, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду).
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3