Провадження № 1-кп/760/493/18
Справа № 760/6292/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2018 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/493/18, що зареєстроване в ЄРДР 03.12.2016 року за № 0014383 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ічня, Чернігівської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, працюючої контролером-касиром у філії Подільського ТРЕД КП «КИЇВПАСТРАНС», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,- у вчененні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

за участю прокурора : ОСОБА_4
потерпілої : ОСОБА_5
захисника : ОСОБА_6
обвинуваченої : ОСОБА_3
представника третьої особи : ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
02.12.2016 року,приблизно о 09:50 годині, обвинувачена ОСОБА_3 , як водій, перебуваючи за кермом засобу підвищеної небезпеки, а саме: технічно справного вагону трамваю, «Т-3» бортовий № 5818, рухалася заднім ходом по розворотному кільці, кінцевої зупинки маршруту № 15 «Автогенний завод», що по пр-кту Відрадному, неподалік від буд. 36 в м. Києві.
Під час руху водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи та ігноруючи вимоги п.п. 1.5; 2.3.б), д), 10.9 Правил дорожнього руху України, проявила неуважність до дорожньої обстановки; не впевнилася у відсутності перешкод у вигляді працівників КП «КИЇВПАСТРАНС», які виконували дорожні роботи; не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; не врахувала дорожні умови і здійснила наїзд на працівницю КП «КИЇВПАСТРАНС», ОСОБА_5 , яка виконувала дорожні роботи по розчищенню стрілок трамвайної колії від снігу. В результаті даного наїзду працівник КП «КИЇВПАСТРАНС», ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 176/е від 16.03.2017 у потерпілої ОСОБА_5 були виявленні тілесні ушкодження, а саме: відкрита травма правого передпліччя: забійно-рвана рана на заднє-внутрішній поверхні правого передпліччя, та ліктьового суглобу, з обширним забоєм-розчавленням м`яких тканин (шкіра, підшкірна клітковина, м`язи) правого передпліччя від верхньої до нижньої третини з переходом на заднє-внутрішню поверхню правого ліктьового суглобу, з послідуючим розвитком некрозу зазначених ділянок, що потребувало проведення некректомії (видалення некрозних тканин) і аутодермопластики («пересадка» власного шкірного клаптя), перелом медіального надвиростку правої плечової кістки зі зміщенням уламків та подальшим розвитком комбінованої контрактури в правому ліктьовому та правому променево-зап`ястному суглобах.
Вищевказане ушкодження в звичайному перебігу без надання спеціалізованої медичної допомоги призвело б у подальшому до незворотних змін у м`яких тканинах (м`язах) з поглибленням некрозу та ампутації

правої верхньої кінцівки на рівні ліктьового суглобу, що трактується як анатомічна втрата руки.
За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм втрати будь-якого органу або втрати органом його функції) відповідно п.п. 2.1.4./г «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») та не супроводжувалося явищами небезпечними для життя.
Характер та морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилися внаслідок травматичної дії тупим предметом, що могло бути при транспортній травмі при зазначених умовах, за давністю відповідає вказаному терміну.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 405ат від 20.03.2017 у ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій трамвая, бортовий № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинна була керуватися вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України.
Під час руху водій ОСОБА_3 допустила порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, зокрема: п. 1.5 ПДР, згідно якого: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 (б) ПДР, згідно якого: «водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.3 (д) ПДР, згідно якого: «водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; п. 10.9 ПДР, який трактує: «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».
Крім того, в діях водія трамвая ОСОБА_3 вбачаються порушення наступних вимог Інструкції з охорони праці № 6 для водія трамваю при проведенні маневрових робіт у депо та на лінії, затвердженої наказом № 147 від 01.06.2016 року наказом в.о. директора Подільського трамвайного депо, а саме: п. 1.10., який трактує: «маневровому водію забороняється керувати вагоном заднім ходом без супроводжуючого»; примітка до п. 3.4., яка трактує: «при русі поїздів назад водій повинен особисто впевнитися у безпеці такого руху та прийняти всі міри безпеки»; п. 3.7., який трактує, «при русі назад при проведенні маневрових робіт застосовується два довгих звукових сигнали».
Крім того, в діях водія ОСОБА_3 вбачаються порушення наступних вимог ПДР України, які не знаходяться у прямого причинного зв`язку із ДТП та її наслідками: п. 2.10 /в/ ПДР, який трактує: «у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди»; п. 2.10 /е/ ПДР, який трактує: «вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди».
Порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 1.5; 2.3. б), д); 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, у вигляді наїзду трамваєм на працівника КП «КИЇВПАСТРАНС», та її наслідками, у вигляді отриманням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в порушенні правил безпеки дорожнього руху 02.12.2016 року, приблизно о 09:50 годині, при русі по розворотному кільці, кінцевої зупинки маршруту № 15 «Автогенний завод», що по пр-кту Відрадному, неподалік від буд. 36 в м. Києві, в результаті чого здійснила наїзд на працівницю КП «КИЇВПАСТРАНС», ОСОБА_5 , яка виконувала дорожні роботи по розчищенню стрілок трамвайної колії від снігу, у зв`язку з чим остання отримала тяжкі тілесні ушкодження при обставинах, що викладені у фабулі вироку, визнала повністю, щиро розкаявся у скоєному і дала пояснення щодо вчинення нею кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким в т.ч. і нею не оспорюються.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, підтверджуються доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вона працює у службі колії КП «КИЇВПАСТРАНС».

02.12.2016, приблизно о 09:50 годині вона разом із напарницею ОСОБА_8 знаходились на поворотній петлі трамвая, що на кінцевій зупинці трамвая «Автогенний завод», і розчищали стрілки та колії трамваю поворотної петлі від снігу, при цьому, працівники були одягнені у сигнальні жилети помаранчевого кольору, а також були виставлені сигнальні знаки та огороджено місце проведення робіт. В той час, коли вона із напарницею працювали на другій вхідній стрілці, на них, на великій швидкості, без подання звукового сигналу та ввімкнення задніх сигнальних ліхтарів, а також без особи, яка мала супроводжувати маневр трамвая під час руху заднім ходом, ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, бортовий № НОМЕР_1 , здійснила на неї наїзд, в результаті чого вона потрапила під шасі трамвая та її протягло таким чином приблизно 6 метрів.

З місця події, працівники швидкої допомоги, що приїхали на виклик, доставили її до КМКЛ № 17, де їй була надана медична допомога. В результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2016, відповідно до якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 36, пункт зупинки трамваю «Автогенний завод», згідно якого зафіксовано місце вчинення ДТП (а.п. 186-197 т. 1).

Протоколами проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 від 20.02.2017 року відповідно до яких вказані особи вказали місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.12.2016 адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 36, пункт зупинки трамваю «Автогенний завод» та розповіли про обставини цієї дорожньо-транспортної пригоди, в ході якої ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, бортовий № НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, здійснила на ОСОБА_5 наїзд, в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження (а.п. 1-17 т. 2).

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 405ат від 20.03.2017 у ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій трамвая, бортовий № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинна була керуватися вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб» (а.п. 23-27 т. 2).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 176/е від 16.03.2017 у потерпілої ОСОБА_5 були виявленні тілесні ушкодження, а саме: відкрита травма правого передпліччя: забійно-рвана рана на заднє-внутрішній поверхні правого передпліччя, та ліктьового суглобу, з обширним забоєм-розчавленням м`яких тканин (шкіра, підшкірна клітковина, м`язи) правого передпліччя від верхньої до нижньої третини з переходом на заднє-внутрішню поверхню правого ліктьового суглобу, з послідуючим розвитком некрозу зазначених ділянок, що потребувало проведення некректомії (видалення некрозних тканин) і аутодермопластики («пересадка» власного шкірного клаптя), перелом медіального надвиростку правої плечової кістки зі зміщенням уламків та подальшим розвитком комбінованої контрактури в правому ліктьовому та правому променево-зап`ястному суглобах.
Вищевказане ушкодження в звичайному перебігу без надання спеціалізованої медичної допомоги призвело б у подальшому до незворотних змін у м`яких тканинах (м`язах) з поглибленням некрозу та ампутації

правої верхньої кінцівки на рівні ліктьового суглобу, що трактується як анатомічна втрата руки.
За ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм втрати будь-якого органу або втрати органом його функції) відповідно п.п. 2.1.4./г «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень») та не супроводжувалося явищами небезпечними для життя.
Характер та морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилися внаслідок травматичної дії тупим предметом, що могло бути при транспортній травмі при зазначених умовах, за давністю відповідає вказаному терміну (а.п. 230-236 т. 1).
Оцінивши докази, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними і приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 , яка керував засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним вагоном трамваю, «Т-3» бортовий № НОМЕР_1 , своїми діями порушила правила безпеки дорожнього руху, що причинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, а тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, її особу: раніше не судима, позитивно характеризуються за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, є пенсіонеркою, працює.
Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_3 обставин судом не виявлено.
Пом`якшуючою покарання обвинуваченої ОСОБА_3 обставиною суд визнає: щире каяття у вчиненому.
Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , стан її здоров`я (страждає на ряд захворювань) а також і те, що вчинене нею кримінальне правопорушення віднесено до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити їй міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом і таке покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Захисником заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченою ОСОБА_3 і проти цього клопотання не заперечують прокурор, потерпіла ОСОБА_5 , про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, т.я. вона на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року досягла пенсійного віку.
З п «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року вбачається, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом у зв`язку з тим, що вона вчинила злочин з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, на день набрання чинності цим Законом, досягла пенсійного віку, раніше до неї не застосовувався Закон України «Про амністію» і вона не відноситься до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про амністію в

Україні», а також осіб, до яких амністія не застосовується відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. Потерпілою ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5102 гривень 53 копійки та моральну шкоду в розмірі 200000 гривень, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченої їй було завдано матеріальних збитків у зв`язку з перебуванням на лікуванні у лікарні, а також їй було завдано моральної шкоди, т.я. їй спричинено фізичні та душевні страждання.
Обвинувачена ОСОБА_3 заперечує проти цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що володільцем джерела підвищеної небезпеки вагону трамваю, «Т-3» бортовий № НОМЕР_1 , є КП «КИЇВПАСТРАНС» філія Подільського ТРЕД, з яким вона перебуває у трудових відносинах, а тому вказане підприємство повинно відшкодувати потерпілій матеріальну та моральну шкоду.
Суд приходить до висновку про те, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки діями ОСОБА_3 було потерпілій спричинено матеріальну шкоду в розмірі 5102 гривень 53 копійки, у зв`язку із лікуванням потерпілої і до цього часу ця шкода не відшкодована.
В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 діями обвинуваченої ОСОБА_3 завдана моральна шкода, яка полягає в її моральних та фізичних стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини обвинуваченої, т.я. внаслідок вище вказаних подій були порушені нормальні життєві зв`язки потерпілої ОСОБА_5 , яка вимушена лікуватися по теперішній час.
В той же час, суд вважає вказану потерпілою ОСОБА_5 суму 200000 гривень за великою, а тому з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з наступними змінами "Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та враховуючи характер та обсяг душевних страждань, перенесених потерпілою, тяжкість вимушених змін у її житті, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також конкретних обставин кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення вимог потерпілої ОСОБА_5 в цій частині в розмірі 100000 гривень, яка повинна бути стягнута на її користь з обвинуваченої ОСОБА_3 ..
Керуючись ст. 8, 62 Коституції України, ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. 4 Закону України «Про амністію в Україні» (із змінами, внесеними Законом України № 1246 VII від 06.05.2014 року), ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винуватою ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2(два) роки.
Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовільнити частково: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі в розмірі 5102 гривень 53 копійки та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта в сумі 527гривень 76 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1