Провадження №1/761/56/2014
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 березня 2014 року м.Київ
Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.ч. 2, 3 ст.358, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст.191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 за ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_14 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч.3 ст.209, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст.190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_16 за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_18 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, -
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва з 19.11.2012 перебуває кримінальна справа, за якою підсудні обвинувачуються у скоєнні вищенаведених злочинів.
Захисником підсудної ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_5 заявлене клопотання про зміну підсудній запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_11 тривалий період перебуває під вартою, тобто з моменту затримання з 01.04.2012 позбавлена свободи.
Під час обрання до ОСОБА_11 зазначеного запобіжного заходу судом не враховано, що відсутні ризики того, що підсудна може ухилитися від слідства та суду або буде перешкоджати встановленню істини в кримінальній справі.
Крім того, за час перебування підсудної в умовах слідчого ізолятору суттєво погіршився стан її здоров`я, медична частина слідчого ізолятору не в змозі забезпечити їй належний рівень медичної допомоги; потребують допомоги батьки підсудної; має місце надмірна тривалість перебування підсудної під вартою без обвинувального вироку суду, який би набрав законної сили.
Підсудна підтримала клопотання, просила його задовольнити, гарантуючи свою належну процесуальну поведінку.
Прокурор заперечувала проти зміни підсудній запобіжного заходу з огляду на те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Суд, заслухавши думки інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_11 обвинувачується, з-поміж іншого, у тому, що, діючи відповідно до відведеної їй ролі у спільному злочинному плані, узгоджено з іншими підсудними та невстановленими досудовим слідством особами, у тому числі працівниками НБУ, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ВАТ КБ «Національний стандарт», АКБ «Європейський», ПАТ «КБ «Володимирський», заволоділи державними коштами в особливо великих розмірах.
Статтею 148 КПК України 1960 р. визначена мета, на досягнення якої спрямоване застосування запобіжних заходів.
Зокрема, ці заходи застосовуються з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Надаючи оцінку наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підсудної, суд відмічає, що такі дії цілком ймовірні з огляду на обставини справи та покарання, яке загрожує підсудній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Водночас, суд приймає до уваги, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, застосування якого має бути обумовлене такими обставинами, які повністю виключають будь-яку можливість обрання до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного альтернативних запобіжних заходів.
Пунктом 15 Рекомендацій К (80) 11 Комітету Міністрів державам - членам ради Європи передбачено обов`язок суду при вивченні можливості уникнути тримання особи під вартою розглянути всі можливі альтернативні заходи для забезпечення належної процесуальної поведінки особи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, коли єдиною підставою утримання під вартою є побоювання, що особа зникне, її належить звільнити з-під варти, якщо особа зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду через внесення застави.
Для вирішення питання про обрання щодо особи запобіжного заходу, суд повинен проаналізувати особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь зменшення (збільшення) ризику переховування особи від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки
Сама лише тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з п.2 ч.4 ст.154-1 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від чотирьох тисяч п`ятсот до сімнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд, враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_11 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має постійне місце реєстрації та проживання, щодо неї відсутні дані про її антигромадську поведінку, вважає, що існує достатньо факторів, які будуть стримувати підсудну о від порушення покладених на неї обов`язків та забезпечать її належну процесуальну поведінку.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання щодо зміни підсудній ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу.
Відповідно до ст.5 § 3 Європейської Конвенції застава призначена забезпечити не відшкодування збитку, а належну процесуальну поведінку особи.
Таким чином, сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, намір переховуватися або вдатися до інших спроб перешкодити розгляду справи.
У силу ст.154-1 КПК 1960 р., суд, встановивши, що особа обвинувачується у вчиненні злочину у співучасті і її роль є незначною, може визначити розмір застави без врахування цивільного позову.
Приймаючи до уваги, що на даний час суд позбавлений можливості надати оцінку ролі підсудної у інкримінованих їй діяннях, суд вважає за можливе розмір застави визначити без врахування розміру цивільного позову.
Визначаючи розмір застави, суд враховує обставини справи, дані про особу підсудної, її майновий стан, у відповідності до положень ч. 4 ст. 154-1 КПК, визначає заставу у розмірі 300 000 грн.
Одночасно суд вважає за необхідне покласти на підсудну обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст.149-1 КПК України 1960 р.
Згідно з п.п. 2, 5 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу застава вноситься у національній грошовій одиниці на спеціальний рахунок суду, який обрав такий запобіжний захід, відкритий в органах Держказначейства.
Внесення коштів на депозитний рахунок суду здійснюється на підставі платіжного доручення підсудного або заставодавця не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 148, 149-1, 150, 154-1, 165 КПК України 1960 р., суд -
п о с т а н о в и в :
Змінити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі 300 000 ( триста тисяч) гривень 00 коп.
Звільнити ОСОБА_11 з-під варти в залі судового засідання негайно.
Покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки:
1. З`являтися на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти суд про ці обставини.
2. Не відлучатися з місця проживання за адресою - АДРЕСА_1 .
3. Повідомляти суд про зімну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити ОСОБА_11 , що вона після внесення застави зобов`язана виконувати покладені на неї судом обов`язки, невиконання яких тягне звернення застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.
Роз`яснити заставодавцеві, що невиконання підсудною покладених на останню судом обов`язків тягне за собою звернення застави в дохід держави.
Роз`яснити, що заставодавець може відмовитись від узятих на себе зобов`язань до виникнення підстав для звернення застави в дохід держави, при цьому на нього покладається обов`язок забезпечити явку підсудної до суду для заміни їй запобіжного заходу на інший. Застава повертається лише після обрання судом нового запобіжного заходу.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1