Справа № 640/3550/18
н/п 1-кс/640/2894/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018р. до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене із прокурором ОСОБА_3 , про арешт майна вилученого 30.03.2018р. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить наступного:
З копій матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, вбачається, що
30.03.2018р. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене майно, яке слідчий просить арештувати.
У відповідності до ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Однак, зважаючи на впізнання потерпілими серед вилучених при обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 речей, як власних, в якості особи, яка заявила себе в якості власника в прохальній частині клопотання слідчий вказує співмешканку підозрюваного ОСОБА_11 .
Засобів зв`язку та адреси перебування підозрюваного ОСОБА_4 , вказаного у якості власника ряду речей, слідчий також не зазначає.
При тому потерпілих, які впізнали власні речі, у якості власників цих речей, слідчий не зазначає, їх засобів зв`язку не вказує і доказів неможливості їх з`ясування до клопотання не додає, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст. 172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог, повідомлення власників майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Також, місце зберігання майна, визначене у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», слідчим у клопотанні не вказане.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1