В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2013 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Володько І. С. ,

при секретарі Чуприна О. С.,

за участю прокурора Шурашкевич В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003471 від 27.05.2013 року, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2013 року близько 00 годин 50 хвилин ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, керував вантажним автомобілем НОМЕР_1, та рухався по вул. Гординського в напрямку бульвару 50 років Перемоги в м. Біла Церква Київська область. Разом з ним в якості пасажира в автомобілі їхала ОСОБА_2. Рухаючись на перехресті вул. Гординського та бульвару 50 років Перемоги в м. Біла Церква в порушення вимог п. 1.3. Правил дорожнього руху України, де вказано, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п. 1.5. Правил дорожнього руху України, де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 3.2. Правил дорожнього руху України, де вказано, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу, п. 16.1 Правил дорожнього руху України, а саме перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим, на такому перехресті знаки пріоритету не діють, у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету, та п. 16.11 Правил дорожнього руху України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, що позбавило його змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не впевнився в безпечності маневру, виїхав з другорядної дороги на головну дорогу, де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозку, садна та синці тімяної ділянки, центральна грижа між хребцевого диску шийного відділу хребта.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_1 вимог п. п., 3.2, 16.1, 16.11. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку із скоєною дорожньо - транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і показав суду, що дійсно 27.05.2013 року близько 00 годин 50 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, він повертався з м. Васильків додому до м. Тетіїв і перевозив хліб. Він був втомлений, так як завантажував в автомобіль хліб, була пізня година, і проїжджаючи в м. Біла Церква на перехресті вул. Гординського та бульвару 50 років Перемоги, він не помітив автомобіль швидкої медичної допомоги і допустив зіткнення з даним автомобілем, після чого він відразу зупинився і став надавати допомогу водієві автомобіля і потерпілій ОСОБА_4, яка їхала в даному автомобілі.

У скоєному ОСОБА_1 розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

ОСОБА_1 повністю визнав заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов в сумі 52965 грн. 28 коп., та зобовязався відшкодувати дану суму.

Визнаючи себе повністю винним і визнаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4, та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_1 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз'яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_1 чистосердечно розкоюється, сприяв розкриттю злочину, зобовязався відшкодувати збитки потерпілому - наведені обставини суд розцінює як пом'якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази підлягають поверненню власникам.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов в сумі 52965 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків і моральної шкоди і даний позов підлягає до задоволення і слід стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_4 вказані завдані матеріальні збитки і моральну шкоду.

Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 1468 грн. 32 коп. підлягають відшкодуванню з обвинуваченого на користь держави.

Обвинуваченому ОСОБА_1 згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 12.11.2013 року було обрано запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

Суд вважає недоцільним застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_1 додаткове покарання, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як ОСОБА_1 під час вчинення кримінального правопорушення керував транспортним засобом у тверезому стані, основним видом діяльності ОСОБА_1 є керування транспортними засобами і позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами ускладнить виконання зобовязання та можливість відшкодування цивільного позову у розмірі 52965 грн. 28 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_1 обовязків покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання ОСОБА_1.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді особистого зобовязання.

Речовий доказ у провадженні автомобіль НОМЕР_2 повернути Білоцерківській станції швидкої медичної допомоги, у котрої він перебуває на зберіганні.

Речовий доказ у провадженні автомобіль НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5, у котрого він перебуває на зберіганні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави вартість експертизи в сумі 1468 грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 52965 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків і моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: І. С. Володько