Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/149/2013 Справа № 641/4223/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскрівка Самарської обл. РФ, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого:

1) перша судимість погашена;

2) 07.12.2004 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

3) 21.12.2005 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном на 3 роки;

4) 16.10.2006 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

5) 31.08.2010 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця 12 дням обмеження волі;

6) 09.01.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, звільнений 07.02.2013 за закінченням строку покарання;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи неодноразово судимим за корисливі злочини на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 4 квітня 2013 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 , слідуючи в автобусі 102 маршруту, стоячи біля пасажирки, яка сиділа і читала журнал, побачивши, що з її сумки виглядає гаманець, при цьому його володарка не спостерігає за збереженням свого майна, реалізуючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою наживи, шляхом вільного доступу, діючи повторно, коліном штовхнув гаманець, який випав з сумки на підлогу, після чого, накрив його своєю сумкою, та проїхавши ще кілька зупинок, на зупинці Дитяча поліклініка № 1, піднявши викрадене майно, вийшов з автобусу, тим самим незаконно заволодів гаманцем потерпілої ОСОБА_4 , який не становить для неї матеріальної цінності, в якому знаходились гроші в загальній сумі 1518,77 грн., картки з супермаркетів Класс, Комфи, Таргет, Велика кишеня, Метро, стрічки та записки з молитвами, монета 10 рублів РФ, які не становлять для потерпілої матеріальної цінності, спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 1518 гривен 77 копійок.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

26 березня 2013 року 11 квітня 2013 року, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було складено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав вину у зазначеному діянні і погодився з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їй в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме 1 рік обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання згідно ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про всі зміни місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Крім того, забов`язати ОСОБА_5 відшкодувати судові витрати за проведення криміналістичної (дактилоскопічної) експертизи у розмірі 880 гривень 20 копійок на рахунок НДЕКЦ.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Згідно ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 11 квітня 2013 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді ОДНОГО року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий термін на ОДИН рік і відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про всі зміни місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Судові витрати, пов`язані з проведенням криміналістичної (дактилоскопічної) експертизи у розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 20 копійок стягнути зі ОСОБА_5 на рахунок НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1