гСправа № 187/897/17 Провадження №1-кп/0187/175/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року смт. Петриківка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,-
09.07.2017 року близько 08 години ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, утримуючи ОСОБА_4 за плечі, умисно наніс останній кулаком правої та лівої руки не менше 5 ударів в область голови та верхніх кінцівок. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна та синця в лобній ділянці, 2-х синців по верхнім кінцівкам, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно за вказаних в обвинувальних актах обставинах наніс легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 . У вчиненому розкаявся. Цивільний позов про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди визнав у повному обсязі. Просив звільнити його від покарання, оскільки на нього поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. підтримала в повному обсязі.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, докази, що стосуються цивільного позову та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Також суд враховує, що обвинувачений пенсіонер, за місцем проживання характеризується задовільно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину є покарання у вигляді штрафу.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що обвинувачений є пенсіонером а також учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому може бути звільненим від відбування призначеного покарання.
Згідно з ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Пунктами «е», «ґ» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також осіб які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке не є тяжкими або особливо тяжкими, та на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями.
Кримінальне правопорушення скоєно до набрання чинності Законом України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», застережень щодо застосування амністії, передбачених ст.9 Закону, не вбачається.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення п. «е», «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки його розмір підтверджений матеріалами кримінального провадження а також визнається обвинуваченим в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 5000 грн., з яких 153 грн. 27 коп. матеріальна шкода, 4846 грн. 76 коп. моральна шкода.
Керуючись статтями 349, 368-370, Кримінального процесуального кодексу України, п. . «е», «ґ» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі п.п. «е», «ґ» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., з яких 153 грн. 27 коп. матеріальна шкода, 4846 грн. 76 коп. моральна шкода.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1