Справа № 457/1264/17
провадження №1-кс/457/297/17
УХВАЛА

21 листопада 2017 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке погоджено прокурором Трускавецького відділу Дрообицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000666 та яке надійшло до суду 20 листопада 2017 року.
Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, -
в с т а н о в и в:
СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за фактом крадіжки металевих елементів вентиляційної шахти із нежитлової будівлі колишньої дитячої лікарні, що у м. Трускавці на вул. Данилишиних, 62.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.11.2017 року у Трускавецьке ВП надійшло відношення від начальника Управління комунальної власності ОСОБА_5 , про те, що з нежитлової будівлі, колишньої дитячої лікарні по вул. Данилишиних, 62, невідома особа викрала металеві елементи вентиляційної шахти.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000666 від 16.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

18.11.2017 року під час проведення огляду місця події на території гуртівні «Львівхолод», що на АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 7 шт. витяжок з оцинкованої бляхи, які визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Крім цього, 18.11.2017 року, під час проведення огляду місця події на вул. Мазепи, біля маг. «Будівельні технології ХХІ століття, у гр. ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 7 шт. витяжок з оцинкованої бляхи, які визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучені 14 шт. витяжок були об`єктом кримінально протиправних дій, а також містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, в досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані предмети з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання з наведених вище мотивів.Клопотання просить розглядати без повідомлення його власника, з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Частина 2 ст. 173 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна застосовується з метою збереження речових доказів. В силу статті 98 КПК України зазначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Накладення арешту на майно, а саме на нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 має доказове значення у зв`язку із чим виникла необхідність у його збереженні, враховуючи можливість його відчуження, передачі іншим особам.
Дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на 14 шт. витяжок, вилучених 18.11.2017 року під час проведення огляду місця події у гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 .

Місцем зберігання вище вказаних предметів, визначити Трускавецьке ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою:Львівська область, м. Трускавець, вул. І.Мазепи, 19А.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1