Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/109/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2018 м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження № 0003718 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16.11.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрово, м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, гр.. України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.10.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.4 ст.185, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 17.11.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.05.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; умовно-достроково звільнений 17.03.2013 року на 9 місяців,
визнано винним за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України і призначено покарання за ч.1 ст.296 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки, за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки .
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 5000 грн. моральної шкоди.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_6 .
Вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_6 визнано винним в вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Крім цього, ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.
29.03.2017 року близько 14:15 год. ОСОБА_6 перебував на території «Далекосхідного» кладовища, що розташоване по пров.Степовий в м. Кропивницький. Проходячи біля могил, які прибирали подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 виник конфлікт з останніми. Під час конфлікту у ОСОБА_6 виник намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. У зв`язку з цим ОСОБА_6 , нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності інших людей висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 . Діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальнолюдськими правилами співіснування і нормами моралі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , підійшовши впритул до потерпілого, безпричинно, кулаком правої руки наніс останньому один удар в область лівого ока, після чого штовхнув потерпілого в корпус тіла, від чого останній впав на землю, на спину.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 сів на грудну клітку ОСОБА_7 , який лежав на землі та кулаками обох рук наніс останньому декілька ударів в область правого та лівого ока, лоба зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо обох очей, на лобі зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після цього, відштовхнувши ОСОБА_10 , яка втрутилась в конфлікт з метою його припинення, ОСОБА_6 , взявши ОСОБА_7 за кисть правої руки силоміць смикнув руку потерпілого, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді нижнього травматичного вивиху правої плечової кістки, який має непрямий конструкційний характер та утворився в результаті перерозтягнення суглобової сумки з розповсюдженням травмуючої дії по вісі плечової кістки (кінцівки), з місцем прикладення сили за межами ділянки вивиху та відноситься до категорії середньої ступені тяжкості.
В цей час до ОСОБА_6 підійшла дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_10 з метою припинити протиправні дії ОСОБА_6 , побачивши це у ОСОБА_6 виник намір на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. З метою його реалізації, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_6 обома руками штовхнув ОСОБА_10 в корпус тіла, від чого остання впала на землю, на спину.
Після цього, ОСОБА_6 , сівши на грудну клітку потерпілої кулаками обох рук наніс останній декілька ударів в область правого та лівого ока, лоба, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лоба, синців навколо обох очей, субкон`юктивального крововиливу в білкову оболонку правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
ОСОБА_6 , продовжуючи в цей же час реалізацію наміру на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , взявши останнього за кисть правої руки, діючи умисно, вкусив потерпілого за вказівний палець, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді «укушеної» рани в ділянці 2 пальця правої кисті з відчленуванням нігтьової фаланги, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликало короткочасний розлад здоров`я, строком понад 6 діб, до 21 доби.
Після цього, протиправні дії ОСОБА_6 були припинені працівниками «Далекосхідного» кладовища.
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в який посилаючись на порушення вимог КПК України судом першої інстанції було винесене незаконне рішення. Апелянт просив оскаржуване рішення змінити, зменшити призначене покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час досудового розслідування, та проведення судового слідства було порушено його право на захист, йому не було представлено захисника. Судом не взято до уваги скрутне становище, те що на його утримані перебуває малолітня дитина. Вважає, що наявність судимостей не повинні впливати при призначенні покарання, оскільки раніше він засуджувався за вчинення злочинів проти власності.
Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який просив вирок суду залишити без зміни, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296, ч.1ст.122 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за у колегії суддів сумнівів не викликає.

В апеляційній скарзі кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Стосовно порушення права на захист, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції встановлено, що обвинуваченому як на до судовому слідстві, так і в суді першої інстанції роз`яснювалось право на захист, та можливість залучення захисника, однак він не вважав за потрібне скористатись своїм правом, та заявив таке клопотання лише під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, порушень права на захист, які б надавали підстави для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, злочин невеликої тяжкості та злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, вчинив злочини маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, неодружений, не працюючий, на обліках в КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікаря» не перебуває.
Згідно досудової доповіді від 01.06.2017 року характеризується як особа, яка проявляє легковажність по відношенню до певних життєвих ситуацій, минулий досвід сприймається некритично, помилки не усвідомлюються. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства органом пробації оцінюється як високий.
Обставин, пом`якшуючих покарання, для обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України судом не визнано.
Обставинами, обтяжуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції, призначив обвинуваченому покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для призначення більш м`якого покарання, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі враховано особу ОСОБА_6 , тому жодних підстав застосувати більш м`яке покарання судом не знайдено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16.11.2017 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: підпис
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .