У Х В А Л А

14.02.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів кримінальному провадженні №0000433 - начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке мотивовано тим, що у проваджені слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000433, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2016 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за фактом обставин, що можуть свідчити про те, що невстановлені особи з метою збуту, незаконно придбали, зберігали, транспортували підроблені марок акцизного податку України з метою використання при продажі незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а також до незаконного придбання з метою збуту, зберігання та транспортування з цією ж метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
09.02.2016 згідно вимог ст. 237 КПК України проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 де розташовано приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Під час проведення огляду виявлено та вилучено на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду №717/11318791/1/1 від 03.02.2016 року алкогольні вироби марки «Хлібний дар» ємністю 0,1 літра в кількості 405 пляшок з марками акцизного податку України, марки «Франківська» ємністю 0,25 літра в кількості 100 пляшок з марками акцизного податку України, бренді «Потьомкін» ємністю 0,1 літра в кількості 25 пляшок з марками акцизного податку України, віскі «BLACK JACK» ємністю 0,1 літра в кількості 20 пляшок з марками акцизного податку України.
Виявлені за вищевказаною адресою алкогольні напої, є матеріальними об`єктами, які були безпосередньо об`єктом та засобом вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовими доказами вчиненого злочину.
Метою накладення арешту є забезпечення кримінального провадження у частині необхідності призначення судово-технічної експертизи, предметом якої є марки акцизного податку України, які містяться на алкогольних напоях.
10.02.2017 слідчим СУ ФР ГУ ДФС в Закарпатській області винесено постанову про визнання вищевказаної вилученої алкогольної продукції речовими доказами.
Крім того, 10.02.2017 слідчим СУ ФР ГУ ДФС в Закарпатській області відібрано експериментальні зразки з числа виявлених та вилучених алкогольних напоїв та призначено судово-технічну та хімічну експертизи.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд таке задовільнити.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 .1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вилучені у ході досудового розслідування вище зазначені речі можуть зберігати сліди вчиненого кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зазначені речі необхідно також вилучити та арештувати у зв`язку із необхідністю проведення хімічних та інших експертиз для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак у разі не накладення арешту на них, їх необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якої вони вилучені, що може привести до втрати чи знищення речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на алкогольні вироби марки «Хлібний дар» ємністю 0,1 літра в кількості 405 пляшок з марками акцизного податку України, марки «Франківська» ємністю 0,25 літра в кількості 100 пляшок з марками акцизного податку України, бренді «Потьомкін» ємністю 0,1 літра в кількості 25 пляшок з марками акцизного податку України, віскі «BLACK JACK» ємністю 0,1 літра в кількості 20 пляшок з марками акцизного податку України виявлених та вилучених за адресою АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).
Слідчий суддя Ужгородського
Міськрайонного суду: ОСОБА_1