В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0005708 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, раніше судимого вироком Здолбунівського районного суду від 22.03.2017 року за ч.1 ст.263 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 24.08.2017, приблизно о 17 годині 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», що по вул. Макарова, 17 в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження з боку сторонніх осіб та персоналу маркета, таємно викрала із прилавку наступні товари, а саме: батарейка «DURACELL» в кількості 4 шт. вартістю 99,00 грн., скотч канцелярський 19 мм. в кількості 2 шт. вартістю 14,04 грн., блокнот «Єгипет» А6 НА 80 арк. в кількості 2 штуки вартістю 41,52 грн., ніж трафарет в кількості 1 шт. вартістю 25,61 грн., блокнот А6 на спіралі в кількості 1 шт. вартістю 14,60 грн., зошит спіральний А6 в кількості 1 шт. вартістю 27,70 грн., а всього майна на загальну суму 222 грн. 47 коп.
Однак довести злочин до кінця в частині розпорядження викраденим майном ОСОБА_4 не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був зупинений працівником охорони вказаного гіпермаркету «Епіцентр-К» при виході з маркету з викраденим майном.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та звільнити його від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина.
Представник потерпілого будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився надавши заяву, де просить розглядати справу без його участі. Претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, - щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, - не встановлені.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він в період іспитового строку скоїв злочин середньої тяжкості, його особу, який раніше судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, щиро розкаявся в скоєному, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, останній не наполягає на суворому покаранні, і вважає за можливе його виправлення з застосуванням до нього покарання у виді позбавлення волі.
Покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України по сукупності вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.03.2017 року.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. № 1810-VIII.
Відповідно до пункту «в» ст. 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджений за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.03.2017 за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з встановленням іспитового строку - 1 рік, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, має на утримані неповнолітню дитину. Тобто, він підпадає під перелік осіб, визначених в пункті «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», які звільняються судом від відбування покарання. При цьому обвинувачений не підпадає під перелік осіб, визначених в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року № 392/96-ВР, до яких амністія не застосовується. За ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч.4ст.86 КК України, ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 , поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Цивільний позов, судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371,373, 374 КПК України,п. «в», ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд
засудив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання один рік позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22.03.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк - 3 роки 1 місяць.
На підставі п. «в», ст.1 ЗУ«Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення, в кримінальну палату Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1