АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 199/2010р. Номер провадження 11-кп/786/726/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Крюківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2010 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, зараховано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 24 лютого по 11 травня 2010 року;

частково задоволено клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Постановлено:
-зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 лютого по 24 травня 2010 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

-початок строку відбуття покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року обраховувати з 3 червня 2016 року, зарахувати в строк відбування покарання за вказаним вироком, термін тримання під вартою на території Російської Федерації, у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну та час етапування ОСОБА_8 до місць позбавлення волі, з 3 червня 2016 року по 3 березня 2017 року включно.

Приймаючи рішення, суд зарахував ОСОБА_8 до загального строку відбування покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року, термін його тримання під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну та час етапування останнього до місць позбавлення волі, тобто з 3 червня 2016 року по 3 березня 2017 року включно.

Крім того вказав, що вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 лише попередньо визначений сторонами термін тимчасової видачі та перебування останнього на території України у вигляді трьох місяців, тобто з 24 лютого 2010 року по 24 травня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а твердження засудженого та його захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_8 вимог статті 9 Кримінального Кодексу України вважає помилковими.

Враховуючи хронологію вчинення заявником злочинів та засудження останнього відповідно до вироків суду як Російської Федерації так і України, суд прийшов до висновку що на ОСОБА_8 дія частини 1 статті 9 Кримінального Кодексу України не розповсюджується.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись засуджений ОСОБА_8 та захисник в його інтересах ОСОБА_9 .

Апеляційні скарги засудженого та його захисника є аналогічними за змістом і в них ставиться питання про часткове скасування ухвали суду. Разом із цим просять ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 в повному обсязі та привести вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року у відповідність з законодавством України та міжнародними договорами, усунути протиріччя щодо обрахування строку відбуття покарання та зарахувати у строк відбуття покарання час утримання під вартою ОСОБА_8 з 03 жовтня 2008 року, а строк попереднього ув`язнення перерахувати з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі і звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 травня 2010 року по відбуттю призначеного покарання.

На обгрунтування вимог вказують, що у вироку Борисоглебського міського суду Воронежської області Російської Федерації від 21 серпня 2009 року зазначено щодо зарахування ОСОБА_8 строку тримання під вартою з 03 жовтня 2008 року, вироком від 11 травня 2010 року Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України, не враховано правових наслідків вироку РФ від 21 серпня 2009 року.

Крім того, 18.05.2010 ОСОБА_8 відправлено в РФ для відбування покарання, який не був громадянином цієї держави.

Вказують, що 24.05.2016 року з Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в РФ надійшла інформація про те, що 24.05.2016 року на адресу Головного управління юстиції в Полтавській області направлено клопотання про видачу та етапування ОСОБА_8 для виконання вироку суду, а 31 травня 2016 року в РФ йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався до 02.06.2017 року.

01.02.2017 року ОСОБА_8 етапований в Україну та знаходиться в Полтавській ВК № 64.

З огляду на зазначене, вказують на невизначеність щодо рахування часу утримання під вартою та часу, з якого рахується виконання вироку.

Посилаються на ст. 44 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків, відповідно до якої, будь-яка частина санкції, накладеної у запитуючій Державі та будь-який термін тимчасового ув`язнення, відбуті засудженою особою після винесення вироку, мають враховуватися повністю. Це саме правило застосовується до будь-якого періоду, протягом якого засуджена особа знаходилася під вартою в запитуючій Державі, до того, як була засуджена, в тій мірі, в якій цього вимагає законодавство цієї Держави.

Вважають, що не врахувавши цю обставину, буде суттєво погіршено становище засудженого та порушено його права, фактично він буде позбавлений волі на строк вдвічі більший ніж той, на який би було призначено покарання з застосуванням національного законодавства, а саме ч. 4 ст. 70 КК України, а тому ОСОБА_8 необхідно зарахувати у строк відбуття покарання весь строк тримання його під вартою, як в РФ так і в України, а саме, з 03.10.2008 року по теперішній час.

Зазначають, що судом першої інстанції, при розгляді клопотання, не взято до уваги міжнародні договори, вимоги ст.ст. 9, 10 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», постанови Пленуму Верховного Суду України, не зараховано у строк відбуття покарання весь строк тримання під вартою ОСОБА_8 та за результати розгляду клопотання, погіршено становище засудженого.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах ОСОБА_9 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які просили залишити апеляції без задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо часткового задоволення клопотання ОСОБА_8 колегія суддів вважає правильними.
Статтею 577 КПК України передбачено, що час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховується до загального строку відбування призначеного вироком суду покарання.
Частина 5 статті 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» N838-VIII від 26 листопада 2015 року) визначає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи наявні в матеріалах скарги та кримінальної справи № 1-199/2010 відомостей, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ч. 5 ст.. 72 КК України, ст..577 КПК України вірно зарахував ОСОБА_8 до загального строку відбування покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11 травня 2010 року, термін його тримання під вартою на території Російської Федерації у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну та час етапування останнього до місць позбавлення волі, тобто з 3 червня 2016 року по 3 березня 2017 року включно, а також строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2010 року по 24 травня 2010 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ні засуджений ОСОБА_8 , ні його захисник не зверталися до місцевого суду з клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків, в порядку п.11 ч.1 ст.537 КПК України.
Тому, суд першої інстанції та апеляційний суд, з урахуванням вимог клопотання ОСОБА_8 , позбавлені можливості вирішити питання щодо зарахування останньому у строк відбуття покарання увесь строк тримання його під вартою в Російській Федерації.
Отже, посилання в апеляції на застосування ст..9 КК України на даний час є необґрунтованими та передбаченими.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги засудженого та його захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 червня 2017 року про часткове задоволення клопотання про зарахування строку попереднього ув"язнення у строк покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3