Справа 556/1946/17
Номер провадження 1-кп/556/136/2017

У Х В А Л А
Іменем України
18.12.2017 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
Згідно клопотання, встановлено, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 жовтня 2017 року біля 20 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MAZDA», модель «МХ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись за межами населеного пункту автодорогою сполученням Київ-Ковель, а саме між с. Полиці, Володимирецького району та с. Городець, Володимирецького району в напрямку с. Городець, Володимирецького району зі швидкістю близько 110 км/год, через неуважність та втрату пильності, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впоравшись з керуванням, маючи реальну можливість належно дотримуватись Правил дорожнього руху України, однак знехтував ними, втратив можливість подальшого керування, допустив виїзд за межі проїзної частини у кювет та зіткнення з поверхнею земельної ділянки обабіч дороги.
В результаті вказаного зіткнення пасажир даного автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому правої стегнової кістки на межі середньої та верхньої третини із зміщенням фрагментів, які згідно висновку судово-медичного експерта № 215 від 09 листопада 2017 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили довготривалий розлад здоров`я.
В безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками являється грубе порушення водієм ОСОБА_4 наступних пунктів Правил дорожнього руху України, а саме:
п.12.1 - згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.3 - згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.2.3 «б», «г», «д» - згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст.286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання, просив суд звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 45 КК України. Крім того додав, що встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи. Крім того ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та активно сприяв його розкриттю, повністю відшкодував завдані ним збитки і усунув заподіяну шкоду.
Підозрюваний ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, погоджується з заявленим клопотанням і згідний на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому удовому засіданні вказав, що заподіяна шкода йому усунута та завдані збитки відшкодовані, і він не заперечує проти звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченогоч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України є необережним злочином невеликої тяжкості.
Згідно із ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості з необережності, вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, відшкодував завдану матеріальну шкоду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та вважає можливим згідно ст. 45 КК України та ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закрити, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку дійовим каяттям.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2015 р., звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, долю речових доказів, відшкодування судових витрат тощо.
Відповідно до вимог ст. 56 Наказу № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обігу, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому, речі, вилучені з обігу, підлягають передачі відповідним установам або знищуються.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України, Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, речовий доказ, а саме автомобіль марки «MAZDA», модель «МХ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто під розписку власнику на стадії досудового розслідування (а.с.18).
Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.
Положеннями ч.2 ст. 124 КПК України визначено, що питання розподілу судових витрат вирішується судом під час ухвалення обвинувального вироку і у цьому випадку з обвинуваченого стягуються на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Інших випадків стягнення з особи процесуальних витрат, окрім її засудження (ухвалення обвинувального вироку), діючий КПК України не передбачає, а тому відсутні підстави про стягнення із ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат за проведення експертизи у розмірі 1237, 00 грн. (а.с.23).
Керуючись ст. ст. 214, 284,285, 288 КПК України, ст. 45 КК України, суд,
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Автомобіль марки «MAZDA», модель «МХ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто власнику під розписку.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1