Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2017 року у кримінальному провадження № 0000316 від 22 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 368 КК України, ?
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою клопотання прокурора ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору задоволено. Обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000316 від 22 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 368 КК України повернуто прокурору Волинської області, для дотримання вимог, передбачених ст. 291 КПК України.
Свій висновок суддя мотивував тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 не відповідає вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено формулювання обвинувачення фактично відносно двох осіб, із зазначенням їх конкретних прізвищ, яке з огляду на презумпцію невинуватості, відносно іншої особи, міститися в обвинувальному акті не може, а також не сформовано належним чином обвинувачення стосовно ОСОБА_6 .
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Вказує, що зі змісту обвинувального акта не вбачається порушення вимог п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, на що посилається суд при винесенні оскаржуваної ухвали, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Недотримання інших вимог, які ставляться до обвинувального акта та передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, місцевим судом встановлено не було та в обґрунтування прийнятого рішення не наводиться.
Просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту на стадії підготовчого засідання в тому суді.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши дані обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 й доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення і затвердження.
Зазначений перелік вимог до обвинувального акта є вичерпним.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, підставою для повернення обвинувального акта прокурору є саме невідповідність обвинувального акта вимогам цього Кодексу. Інші підстави для повернення обвинувального акта законодавцем не передбачені.
В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 , відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому останній обвинувачується, та сформульовано з урахуванням положень ст. 91 КПК України, обвинувачення щодо інкримінованого останньому злочину, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.
На думку суду, обвинувачення в обвинувальному акті викладено чітко і конкретно, а тому підстав вважати даний обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом не вбачається.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказано, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження органом досудового розслідування було складено два обвинувальних акти стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які затверджені та підписані прокурором ОСОБА_5 , при чому ОСОБА_9 повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувальний акт раніше ніж ОСОБА_6 . Однак обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 так і не був направлений до суду.
Вказаний факт підтвердив прокурор ОСОБА_5 та зазначив, що досудове розслідування даного кримінального провадження стосовно двох підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 закінчено в серпні місяці 2017 року, однак обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 не направлено до суду до вирішення питання в суді по обвинувальному акту стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з виявленими допущеними порушеннями, на його думку, щодо відповідності даних обвинувальних актів вимогам КПК України. Зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції не мав достатніх підстав для повернення зазначеного обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У зв`язку із зазначеним, ухвала суду першої інстанції не може вважатися чинною та підлягає скасуванню, із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки підстав, які позбавили суд можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, ?
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2017 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадження № 0000316 від 22 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 368 КК України, прокурору Волинської області скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3