Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/846/18

Справа № 711/2394/18

17 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000001,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову прокурора ОСОБА_3 від 07.03.2018р. про часткову відмову у задоволенні клопотання заявника та зобов`язати прокурора задовольнити його клопотання в частині звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ з метою отримання інформації від оператора мобільного зв`язку про вхідні та вихідні дзвінки абонентів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за період часу з 16.11.2017р. по 17.11.2017р. та витребування з Уманської станції «Швидкої допомоги» картки викликів бригади медиків «Швидкої допомоги» в ІТТ №2 м. Умань в період часу з 17.11.2017р. по 19.11.2017р. та 20.11.2017р. до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

В обґрунтування скарги зазначено, що під час досудового розслідування заявник звернувся до слідчого із клопотанням про проведення ряду слідчих дій, зокрема, звернутися із клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ до документів з метою отримання інформації від оператора мобільного зв`язку та карти викликів бригади медиків «Швидкої допомоги» в ІТТ №2 м. Умань, проте саме в цій частині прокурором було відмовлено у задоволенні його клопотання і таку відмову заявник вважає безпідставною та незаконною.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги і просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що в межах даного кримінального провадження слідством виконуються всі необхідні слідчі дії. Вважає, що постанова слідчого є законною і обґрунтованою, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Згідно ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000001 здійснюється за фактом вимагання працівниками правоохоронного органу неправомірної вигоди та перевищення влади щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 365 КК України.

28.02.2018р. від потерпілого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження до прокурора надійшло клопотання про вчинення ряду слідчих дій, зокрема, звернення з клопотанням до слідчого судді з метою отримання інформації від операторів мобільного зв`язку про вхідні та вихідні дзвінки на номери мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 за період часу з 16.11.2017р. по 17.11.2017р. із зазначенням адресів розташувань базових станцій та витребування з Уманської станції «Швидкої допомоги» картку викликів бригади «Швидкої допомоги» в ІТТ №2 м. Умань за період з 17.11.2017р. по 19.11.2017р. та до Уманського міськрайонного суду Черкаської області 20.11.2017р..

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженням прокурати Черкаської області від 07.03.2018р. було частково відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 , а саме в задоволенні вищезазначених вимог.

Даючи оцінку діям прокурора вважаю за необхідне звернути увагу, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, прокурор відмовив в частині задоволення клопотання потерпілого про звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, посилаючись на невідповідність даного клопотання вимогам ст. 160 КПК України, оскільки потерпілим не надано належних даних та доказів щодо приналежності конкретній особі (володільцю) зазначених у клопотанні потерпілого номерів мобільних телефонів ( НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ), також у клопотанні потерпілого відсутнє обґрунтування необхідності витребування карток виклику бригад Уманської станції «Швидкої допомоги» щодо виїзду в ІТТ №2 м. Умань за період з 17.11.2017р. по 19.11.2017р. та до Уманського міськрайонного суду Черкаської області. За таких обставин, прокурором частково відмовлено у задоволення клопотання потерпілого, через його необґрунтованість та не підтвердженність жодним доказом.

Такий висновок прокурора про невідповідність вимогам КПК України клопотання потерпілого відповідає засадам правомірності.

Крім того, в судовому засіданні прокурором було надано копію вказівок від 09.02.2018р., що були надані слідчому в порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України в рамках даного кримінального провадження. Зі змісту даного документу вбачається, що прокурором надано вказівку слідчому здійснити ряд процесуальних дій, зокрема, долучити інформацію телекомунікацій про зв`язок абонента ОСОБА_5 щодо надання йому телекомунікаційних послуг (вхідні та вихідні, текстових повідомлень) із зазначенням адресів розташувань базових станцій за період з 15.11.2017р. по 30.11.2017р., що обумовлює необхідність встановити номери мобільних телефонів, якими користувався ОСОБА_5 та вжиття заходів щодо отримання відомостей по таким номерам.

Щодо карток викликів швидкої медичної допомоги, то як зауважили учасники кримінального провадження, такі картки вже отримані самим потерпілим, що усуває необхідності вжиття додаткових дій щодо їх витребовування.

За таких обставин, постанова прокурора від 07.03.2018р. про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням положень засад кримінального провадження, оскільки на момент звернення потерпілого з клопотанням, за результатами розгляду якого винесено оскаржувану постанову, були відсутні підставі для вжиття заходів щодо проведення таких слідчих дій, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1