Дело № 171/268/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000204 від 17.02.2018 року старшим слідчим СВ Апостолівського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, українець, не одружений, не працює, навчається на 2 курсі (група 3В-16-2/9) Дніпровського технікуму зварювання та електроніки імені Є.О. Патона, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 16.02.2018, приблизно о 00:45 годині, неповнолітній ОСОБА_7 разом зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували на перехресті вулиці Авангардна з вулицею Нахімова у м. Апостолове Дніпропетровської області, де в цей же час знаходився ОСОБА_10 поруч з автомобілем «DAEWOO LANOS SX» зеленого кольору, 2000 року випуску, зареєстрованому в Польщі (власник ОСОБА_11 ), номерний знак « НОМЕР_1 », який належить на праві користування ОСОБА_10 . У вказаному місці у вказаний час у неповнолітнього ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб спільно зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, спільно зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали наносити удари кулаками рук по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_10 , який намагався чинити опір та перешкодити вчиненню злочину, внаслідок чого завдали останньому тілесні ушкодження у вигляді: крововилив в склері правого ока; садна обох скроневих областей та на задній поверхні шиї; садно на зовнішній поверхні лівого стегна, у нижній його третині; два садна на передній поверхні лівої гомілки, у середній її третині, які згідно висновку експерта № 43 від 05.03.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.

Після чого, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_7 погрожуючи предметом схожим на пістолет ОСОБА_10 , висунув вимогу, щоб останній сів на заднє сидіння, на що ОСОБА_10 , сприймаючи погрозу реально, виконав вимогу ОСОБА_7 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 зі ОСОБА_8 сіли на заднє сидіння по обидва боки від ОСОБА_10 , де ОСОБА_7 , погрожуючи предметом схожим на пістолет забезпечував відсутність опору з боку ОСОБА_10 та спостерігав за його діями. В цей же час, ОСОБА_9 зайняв місце водія та за допомогою ключа, який перебував у замку запалювання, запустив двигун автомобіля та розпочав рух до автошляху «Запоріжжя-Кривий Ріг-Кропивницький» у напрямку м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

Своїми злочинними діями неповнолітній ОСОБА_7 зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 40000 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Вина ОСОБА_7 у скоєнні вищевказаних злочинів підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17.02.2018 року, протоколом допиту потерпілого від 17.02.2018 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.03.2018 року та 13.03.2018 року, повідомленням про підозру від 03.04.2018 року, протоколом затримання від 03 квітня 2018 року.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, в що свідчить про реальну суспільну небезпеку з його боку;

2) ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування, суду та може призвести до наміру незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім того, співучасники ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на теперішній час перебувають у державному розшуку за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що може стати підставою для прояву аналогічної поведінки з боку ОСОБА_7 ;

3) ОСОБА_7 офіційно не має сім`ї, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місцях його проживання не встановлено;

4) у ОСОБА_7 немає постійного місця роботи, постійного джерела доходів не має, іншою суспільно корисною працею не зайнятий, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей, необхідних для проживання;

наявна обґрунтована необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_7 до закінчення строків досудового розслідування.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_7 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_7 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави так як цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_7 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, отже дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України - затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просить його задовольнити в повному обсязі. Заперечує проти задоволення клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 щодо передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд матері.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , та заявив клопотання про передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд матері.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину не визнав з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не згоден, підтримав клопотання свого захисника.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просить задовольнити клопотання захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України .

У відповідності до вимог ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , який є працездатним, на обліку за станом здоров`я у лікарів не перебуває, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з правослухняними громадянами в місцях його проживання не встановлено, не працює, раніше не судимий.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , зазначені вище, та обставини справи приходжу до висновку, що дійсно існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 492 КПК України - затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою при фактичних обставинах цієї справи та висунутої проти ОСОБА_7 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м"яких запобіжний заходів, зокрема: особистого зобов`язання, оскільки відсутні фактичні дані, що ОСОБА_7 зможе виконати зобов`язання, визначені ст. 194 КПК України, особиста порука також не може бути застосована, оскільки в ході розгляду клопотання батьки обвинуваченого не поручилися перед судом за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України; домашній арешт - оскільки підозрюваний, з урахуванням наявних в матеріалах доказах, у будь-який момент може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що свідчить про недоцільність обрання домашнього арешту.

Крім того, вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього крім запобіжних заходів як альтернативи передання неповнолітнього під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, (ч. 1 ст. 493 КПК), слідчий суддя не вбачає для цього підстав, оскільки батьки неповнолітнього не поручились перед судом за нього.

Врахувавши вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам вчинити інший злочин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Такою сумою застави визначаю 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн., що буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 369-372, 376, 309, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_4 щодо передачі неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків відмовити.

Клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого слідчого поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 03.04.2018 року по 01.06.2018 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі 140 960 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Апостолівського

районного суду: ОСОБА_1