Справа № 721/661/17
Провадження №1-кп/713/242/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю обвинуваченої ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 25.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої заступником начальника Перкалабського ПНДВ НПП «Черемоський», раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Вижницького районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 25.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, згідно якого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи депутатом Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області, округу №12 не виконала вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» в частині заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до статті 1 Закону суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларації відповідно до цього закону. Відповідно до частини першої статті 3 такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженні на функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_4 , 14 лютого 2017 року, згідно Закону України «Про запобігання корупції, Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей подання службовими особами декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру у 2017 році»» головою Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області письмово під підпис було проінформовано про те, що їй необхідно, виготовити електронний ключ доступу до державного реєстру електронних декларацій та до квітня 2017 року подати заповнену електронну декларацію на сайт НАЗК. Однак, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне не подання суб`єктом декларування особи уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування за 2016 рік у строк до 01 квітня 2017 року, умисно не подала до Єдиного реєстру електронних декларацій свою електронну декларацію.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України особливостей фінансового контролю категорій посадових осіб» строк подання щорічних декларацій для осіб, відповідно до Закону «Про запобігання корупції» подають їх в перше, продовжено до 1 травня 2017 року. Однак ОСОБА_4 і в цей період умисно не подала до Єдиного реєстру електронних декларацій свою електронну декларацію.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.366-1 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої виконання функцій держави, передбаченої Законом України Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України визнала, у вчиненому щиро розкаялась, зазначила, що дійсно не бажала подавати декларацію за 2016 рік, однак 21.12.2017 року до початку судового розгляду обвинувального акта її подала, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження відносно неї закрити, наслідки закриття провадження їй зрозумілі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала подане клопотання ОСОБА_4 , просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку з дійовим каяттям.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, та закриття кримінального провадження на підставі ст.45 КК України.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, вивчивши матеріали справи, Суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, і повністю відшкодувала збитки або заподіяну шкоду.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВС України №12 від 23.12.2005 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, вчинений нею злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла у розкритті злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, подала декларацію.

Згідно змісту статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За даних обставин суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, на підставі ст.ст.12, 44, 45 КК України, керуючись ст.ст.100, 284-288, 369-372 КПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, відповідно до ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 25.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.284 ч. 2 п. 1 КПК України закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 - не застосовувався.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1