Провадження № 1-кп/727/445/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 - 03.10.2017р. біля 21 год., знаходячись неподалік будинку №25 по вул. Полєтаєва в м. Чернівці, при невстановлених обставинах знайшов психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у формі порошкоподібної речовини, яка знаходилась у двох згортках із фольги, отже незаконно придбав шляхом привласнення знайденого і зберігав без мети збуту для власного вживання до 15.20 годин 04.10.2017 року та цього ж дня, приблизно о 14 год. був зупинений внаслідок підозрілої поведінки працівниками УПП м. Чернівці та при поверхневому його огляді на підставі ст. 34 ЗУ «Про національну поліції» в останнього було виявило два згортки фольги з порошкоподібною речовиною невідомого походження і після виклику слідчо-оперативної групи, у присутності понятих у ОСОБА_4 було вилучено два згортки фольги з порошкоподібною речовиною всередині, яка згідно із висновком експерта №936-Х від 26.10.2017р. містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого становить 0,3802 грама, чим було ОСОБА_4 порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» - незаконно придбав та зберігав для власного вживання психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,3802 г.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, повністю погодившись з пред`яленим обвинуваченням.
Судом встановлено покази обвинуваченого ОСОБА_4 в засіданні послідовними і логічними, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16) та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину, визнання останнім вини у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, відсутність на утриманні членів родини та інші); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України, у вигляді штрафу.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 593.22 грн. (довідка про витрати а.с. 24).
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Копію судового рішення після його проголошення вручити засудженому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1