Провадження №: 1-кп/752/1097/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

27.04.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009431 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кірове, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянки України, з освітою середньою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Велика Михайлівка, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянки України, одруженої, з освітою середньою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачених за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст. 185 КК України.

Ознайомившись з обвинувальним актом, вислухавши сторони суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, в черговий раз підлягає поверненню прокурору.

Так, згідно ст. 291 КПК України, наряду з іншим, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При формулюванні обвинувачення, як видно з обвинувального акта, не є зрозумілим для суду, у який саме спосіб обвинувачені здійснювали саме таємне викрадення чужого майна. Відмічено, що ОСОБА_7 на протязі часу в період з 14.09.2015 року по 27.09.2015 року, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, заходила в гіпермаркет «Ашан», брала певний перелік продуктів та направлялася до каси, де ОСОБА_6 , з метою введення в оману співробітників служби безпеки, здійснювала сканування товару, але чомусь не того, який нібито брала ОСОБА_7 , після чого знову здійснювала сканування та ануляцію товаро-матеріальних цінностей, які приносила ОСОБА_7 . Тобто, по суті відмічено, що ОСОБА_6 у інший, ніж таємне викрадення чужого майна, спосіб заволоділа чужим майном. Більше того, взагалі не знайшло свого відображення, яка вартість та яким саме товаром конкретно у зазначені дати, заволоділи обвинувачені, а лише відмічено загальну суму, проте з чого вона визначена, також не зрозуміло.

Слід також зазначити, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ухвалою суду, яка залишена без змін Апеляційним судом м. Києва, уже повертався прокурору для усунення недоліків, однак у ньому обвинуваченим було пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст. 191 та ч.5 ст.27, ч.3 ст. 191 КК України. Не усунувши недоліки відмічені в ухвалі суду про повернення обвинувального акта, прокурор в черговий раз направив обвинувальний акт, при цьому з іншою правовою кваліфікацією, яка була здійснена шляхом повідомлення нової підозри після закінчення досудового розслідування та строків досудового розслідування, про що суд відмічав в ухвалі від 12.12.2017 року про повернення обвинувального акта, що, як вважає суд, не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

За таких обставин, обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст.ст.314-315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених за ч.2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя

_____________

ОСОБА_1