Номер провадження 1-кп/643/991/17
УХВАЛА

24.10.2017 року Московський районний суд м, Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спорне Ягодинського району Магаданської області РФ, громадянина України, маючому середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
встановив:
У судовому засіданні захисником заявлено клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись, на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а крім того захисник вважав, що обвинуваченей визнав свою провину, щиро розкаявся, в судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не буде впливати на останього, і він не буде скоювати нових злочинів. Також зазначила, що відповідно до встановленого судом порядку розгляду кримінального провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, свідки, що могли бути допитані у судовому розгляді, та на яких міг здійснювати вплив ОСОБА_5 , не допитуються, у звязку із відсутністю оскарження сторонами фактичних обставин справи.
Обвинувачений підтримав заявлене клопотання.
Прокурор просив розглянути вищевказане клопотання на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи, що під час судового розгляду потерпілий допитаний, будь-якого впливу на останнього з боку обвинуваяченого ОСОБА_5 не здійснено, останній визнав свою провину в повному обсязі, у звязку з чим, ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою значно зменьшились, а саме підозрюваний на цей час не може впливати на потерпілого, свідків у провадженні та враховуючи плозицію сторони захисту перешкоджати провадженню іншим чином, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає зміні на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання в повному обсязі покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обовязків.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
З метою запобігання ризикам, передбачених п. 1,4.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому вразі визнання його винуватим, суд вважає доцільним замінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладенням обов`язків з`являтися до суд за вимогою, не покидати місце проживання та носити електронний засіб контролю, що цілком може запобігти ризикам вчинення ним інших кримінальних правопорушень, переховуванню від суду та ухиленню від явки за вимогою, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 і 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому не залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181, 331, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника - задовольнити.
Змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до суду за кожною вимогою;
2) цілодобово не залишати місце постійного проживання:
АДРЕСА_2 , за без дозволу суду;
3) носити електронний засіб контролю.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на Московський ВП ГУНП в м. Харкові.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала втрачає законної сили через 60 днів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1