1 із 5 Справа №297/1756/15-к
Провадження 1-КП/303/88/17
Номер рядка статистичного звіту-22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м.Мукачево
Колегія суддів Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000299 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 358, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 190 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
18 червня 2007 року ОСОБА_5 при невстановлених слідством часі, місці та обставинах, діючи умисно, з корисливих спонукань з метою подальшого використання для отримання кредиту на своє ім`я у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», усвідомлюючи неможливість отримання кредиту без довідки про доходи, маючи у своєму розпорядженні чисті аркуші паперу з печатками та підписами керівників Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, «Джерельце Карпат», «Агро-Вонг», виготовив довідки про доходи на своє ім`я та ім`я поручителя ОСОБА_10 (без відома та згоди останньої) з Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, ТОВ «Джерельце Карпат», ПП «Агро-Вонг» без номера та дати, у які вніс завідомо неправдиві відомості про своє місце роботи, розмір заробітної плати у вказаних установах, на підставі чого з ним було укладено кредитний договір №72506 від 25 червня 2007 року у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» на суму 25000,00 доларів США.
Окрім цього, ОСОБА_5 18 червня 2007 року, при невстановлених слідством часі, місці та обставинах, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань з метою подальшого використання для отримання кредиту на ім`я ОСОБА_11 у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», усвідомлюючи неможливість отримання кредиту без довідки про доходи, маючи у своєму розпорядженні чисті аркуші паперу з печатками та підписами керівників Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, «Джерельце Карпат», виготовив довідки про доходи на ОСОБА_11 та поручителя ОСОБА_12 (без відома та згоди останніх) з Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, ТОВ «Джерельце Карпат»,

2 із 5
без номера та дати, у які вніс завідомо неправдиві відомості про їхнє місце роботи та розмір заробітної плати у вказаних установах, на підставі чого з ОСОБА_11 було укладено кредитний договір №72506/1 від 25 червня 2007 року у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» на суму 27000,00 доларів США.
Вказані вище дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 2 статті 358 КК України - підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчинені повторно
19 червня 2007 року ОСОБА_5 діючи умисно з корисливих спонукань, з метою отримання позики у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (по вулиці Корзо,15 в місті Ужгород) надав у банк підроблені довідки про доходи на своє ім`я та на поручителя ОСОБА_10 (без відома та згоди останньої) без номера та дати, видані з Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, ТОВ «Джерельце Карпат», ПП «Агро-Вонг», які він виготовив 18 червня 2007 року при невстановлених слідством часі, місці та обставинах, на підставі яких, між ним та вказаним банком було укладено кредитний договір №72506 від 25 червня 2007 року на суму 25000,00 доларів США.
Разом з цим 19 червня 2007 року ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, завідомо знаючи та усвідомлюючи неплатоспроможність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою отримання позики у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (по вулиці Корзо,15 в місті Ужгород) надав у банк підроблені довідки про доходи на ОСОБА_11 та поручителя ОСОБА_12 (без відома та згоди останніх), без номера, дати, у які були внесені завідомо неправдиві відомості, видані з Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук та ТОВ «Джерельце Карпат», на підставі чого з ОСОБА_11 було укладено кредитний договір №72506/1 від 25 червня 2007 року на суму 27000,00 доларів США.
Зазначені вище дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 3 статті 358 КК України (в редакції Закону 2001 року) вчинив повторно використання підробленого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою і який надає права або звільняє від обов`язків.
19 червня 2007 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, шляхом обману працівників Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (по вулиці Корзо,15 в місті Ужгород) звернувся про отримання кредиту для споживчих потреб, після чого 26 червня 2007 року оформивши у вказаному відділенні «Ощадбанку» кредитний договір №72506 від 25 червня 2007 року, ОСОБА_5 отримав грошові кошти у сумі 25000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення до 24 червня 2010 року, однак до цього часу кредит не повернув, чим завдав Закарпатському обласному управлінню АТ «Ощадбанк» матеріальної шкоди на суму 25000,00 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ на той момент становило 126250,00 гривень).
Не зупиняючись на досягнутому, 19 червня 2007 року, ОСОБА_5 . діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під приводом необхідності позики грошей, шляхом обману спонукав останнього до отримання у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» (по вулиці Корзо,15 в місті Ужгород) кредит у сумі 27000,00 доларів США.
Після отримання 26 червня 2007 року ОСОБА_11 кредитних коштів в сумі 27000,00 доларів США за договором №72506/1 від 25 червня 2007 року, спонукав останнього до добровільної передачі йому грошей, пообіцявши виконати умови укладеного договору по сплаті позики. Однак до цього часу кредит не погасив, чим завдав Закарпатському обласному управлінню АТ «Ощадбанк» матеріальної шкоди на суму 27000,00 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ на той момент становило 136350,00 гривень).
3 із 5
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, в особливо великих розмірах.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини 3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище. При цьому ствердив, що дійсно підробив довідки про доходи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в подальшому були використані для отримання позики. Отримані ним кошти, за кредитним договором №72506 від 25 червня 2007 року та кредитним договором №72506/1 від 25 червня 2007 року, витратив на власні потреби. Проте зазначив що, станом на жовтень 2017 року заподіяна ним Закарпатському обласному управлінню АТ «Ощадбанк» матеріальна шкода частково відшкодована.
Представник потерпілого ОСОБА_8 , будучи присутньою в судовому засіданні 14 вересня 2017 року, не заперечила щодо судового розгляду в порядку частини 3 статті 349 КПК України, в подальшому звернулася з клопотанням про розгляд кримінального провадження у відсутності представника потерпілого. При призначенні покарання просила врахувати тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів виходить з меж висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами статті 337 КПК України та приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, а саме шахрайство - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, в особливо великих розмірах.
Вірною також є кваліфікація дій обвинуваченого за частиною 2 статті 358 КК України - підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчинені повторно. Доведена його вина у використанні підробленого документа частина 3 статті 358 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується статтями 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, на його утримання перебувають двоє неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до пунктів 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв злочини, один із яких силу статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого колегія суддів враховує, що

4 із 5
ОСОБА_5 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Наданими суду доказами також підтверджується, що обвинувачений потребує лікування, оскільки страждає хронічними захворюваннями остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків.
Також, колегія враховує, що відповідно до розрахунків, копій квитанцій, наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту обвинувачений частково відшкодував шкоду заподіяну.
Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів слід призначити йому покарання в межах санкції статті.
Одночасно слід зазначити, що кримінальні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 358, частиною 3 статті 358 КК України вчинені ОСОБА_5 в червні 2007 року. Згідно статті 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та за який передбачено покарання не більше п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Частиною 5 статті 74 КК України визначено, що особа також, може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених статтею 49 КК України.
Таким чином, у відповідності до вимог статті 49, частини 5 статті 74 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за частиною 2 статті 358, частиною 3 статті 358 КК України.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статтей 75,76 КК України.
Одночасно суд враховує позицію викладену в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якої, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Щодо застосування до обвинуваченого вимог статті 76 КК України слід врахувати наступне.
Частиною 2 статті 4 КК України визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність , що діяв на час вчинення цього діяння.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі відповідно до частини 2 статті 5 КК України.
Станом на жовтень 2017 року стаття 76 КК Україні є чинною в редакції Закону № 1492-VIІІ від 07 вересня 2016 року однак, вона погіршує становище особи.
У свою чергу, редакцією, цієї статті, яка була чинною на момент вчинення злочину було передбачено право, а не обов`язок суду на покладення на засудженого обов`язків, перелічених у пунктах 1-6 цієї статті. В новій редакції статті суд вже зобов`язаний покласти на засудженого такі обов`язки як періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань

5 із 5
пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, також може додатково покласти обов`язки, передбачені в пунктах 1-6 частини 2 статті 76 КК України.
Таким чином, застосуванню підлягає стаття 76 КК України в редакції, яка існувала на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки вказані вище зміни не мають зворотної дії в часі.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази відсутні. Застосований раніше до обвинуваченого запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту припинив свою дію.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку статтей 124-126 КПК України.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, колегія суддів -
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 358 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі та у відповідності до вимог частини 5 статті 74 КК України звільнити від покарання на підставі статті 49 КК України;
- за частиною 3 статті 358 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі та у відповідності до вимог частини 5 статті 74 КК України звільнити від покарання на підставі статті 49 КК України;
- за частиною 4 статті 190 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пунктів 2,3 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати вартість проведеної експертизи в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3