Провадження №1-кс/523/2881/17
УХВАЛА
про відмову в продовженні застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

30 листопада 2017 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділення СВ ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004430 від 29.08.2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кишинів республіки Молдова, українця за національністю, громадянина республіки Молдова, одруженого та маючого 3-ьох малолітніх дітей, волонтера санаторія ім.Пірогова, не маючого реєстрації на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и в:
24.11.2017 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшло клопотання начальника відділення СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у нанесенні ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме одного колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки з пораненням міжреберної артерії та серця, яке мало місце 28.08.2017 року о 22:50 годині, біля другого корпусу санаторію імені «Пірогова», розташованого за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Лиманна, 153.

За даним фактом 29.08.2017 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0004430, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а 31.08.2017 року слідчим ОСОБА_4 складено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_7 .
З розглядуваного клопотання начальника відділення СВ ОСОБА_6 слідує, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.11.2017 року задоволено скаргу прокурора ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 30.11.2017 року, а також у клопотанні вказується на неможливість завершення досудового розслідування у встановлений КПК України термін, оскільки планується витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-психологічної експертизи, стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи підозрюваного, провести інші слідчі (розшукові) дії, ознайомити підозрюваного, його захисника та потерпілого з матеріалами кримінального провадження, після чого скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, з огляду на що, постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 від 23.11.2017 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0004430 від 29.08.2017 року до чотирьох місяців.
В обґрунтування внесеного клопотання начальник СВ ОСОБА_6 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, ймовірність його можливого незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, на відсутність у вказаної особи утриманців, місця реєстрації на території України та офіційного працевлаштування, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, а також на те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши позицію захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.ст.177, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.ч.3, 5 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що вказані обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
За ст.194 зазначеного Кодексу, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, наряду з іншим, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні, та якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Проте, клопотанням начальника СВ ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з урахуванням чого та за приписами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі.
Втім, як слідує з клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства проти здоров`я і життя особи та санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Разом з цим, у розглядуваному клопотанні начальника СВ ОСОБА_6 не викладено доказів на підтвердження наведених ним ризиків та актуальності раніше заявлених ризиків під час розгляду попереднього клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , натомість зміст клопотання містить лише необґрунтовані припущення його ініціатора та посилання на практику ЄСПЛ щодо забезпечення при вирішенні цього питання загальносуспільних прав та інтересів, які у даному випадку залишилися недоведеними стороною обвинувачення.

За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

Наряду з цим, обмеження у розглядуваному клопотанні начальника СВ ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для продовження такого строку, без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи уявляє собою порушення вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналогічні висновки містяться у правових позиціях Європейського суду з прав людини у рішеннях в справі «Белевитський проти Росії» від 01.03.2007 року, «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, «Клішин проти України» та «Кравченко проти України» від 23.12.2012 року.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 10.06.1996 року у справі "Бенхем проти Сполученого Королівства").
На підставі викладеного, оцінюючи доводи клопотання начальника СВ ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку з їх загальною й недоведеною під час судового розгляду позицією, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, в рамках продовженого строку досудового розслідування якого залишилось фактично отримати висновки ряду експертиз, ознайомити підозрюваного, його захисника та потерпілого з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт й реєстр матеріалів досудового розслідування, слідчий суддя, виходячи з приписів ч.4 ст.194 вказаного Кодексу й незважаючи на відсутність у вказаного підозрюваного громадянства України та місця реєстрації на території держави, але з огляду на наявність у останнього місця постійного проживання в Одеській області, враховуючи його виключно позитивні характеристики за місцем мешкання та перебування на його утриманні 3-х малолітніх дітей, що слідує з ухвали слідчого судді від 26.10.2017 року та свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного мешкання, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із залишенням означеного клопотання начальника СВ без задоволення.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 199 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника відділення СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - залишити без задоволення.
Обрати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання, строком до 30.12.2017 року, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1) невідкладно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;
2) заборонити залишати житло, яке розташоване за вищеозначеною адресою;
3) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
5) заборонити підозрюваному спілкуватися із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити працівникам Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Копію ухвали направити для виконання до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, для контролю виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для відома та виконання вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1