Провадження №1-кс/127/9862/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в частині майна, а саме: велосипеда марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, накладеного у кримінальному провадженні № 0003739 від 02.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2017 року до суду надійшло вищевказане клопотання ОСОБА_3 , яким останній просив скасувати арешт майна, зокрема щодо велосипеда марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, № S3093209, накладеного у кримінальному провадженні № № 0003739 від 02.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2017 року.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0003739 від 02.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

У кримінальному провадженні 0003739 від 03 серпня 2017 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на велосипед марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, та чек про викуп даного велосипеду з ломбарду «Діамантовий Дім», які ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції під час огляду місця події від 01.08.2017.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання, суду пояснив, що на даний час потреба у арешті вказаного велосипеда відпала та він має бути скасований. Зазначив, що він не має можливості реалізувати своє право власності на зазначений велосипед, в зв`язку із чинністю вказаного вище арешту, просив задоволити клопотання.
Слідча ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час судового засідання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку ініціатора клопотання, суд знаходить, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0003739 від 02.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

У кримінальному провадженні 0003739 від 03 серпня 2017 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на велосипед марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, та чек про викуп даного велосипеду з ломбарду «Діамантовий Дім», які ОСОБА_4 добровільно надав працівникам поліції під час огляду місця події від 01.08.2017.

Згідно висновку експерта №4700/17-21 від 10.08.2017 року вартість велосипеда марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору становить 4696,20 грн.

З пояснень заявника та матеріалів кримінального провадження, судом вбачається, що ініціатор клопотання є власником велосипед марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, товарознавча експертиза проведена, а тому у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу відпала потреба.

Згідно ст. 41 Конституції України, ні хто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Подальше обмеження у праві користування належним майном є втручанням у вільне володіння особи своїм майном.

Так, в п. 42 Рішення від 19.12.1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії» вказується, що право власності включає «три чіткі правила» («three distinct rules»): (1) мирного володіння власністю; (2) позбавлення права власності лише у визначених випадках; (3) держава має право контролювати користування власністю у відповідності до загального «публічного» інтересу, шляхом прийняття відповідних загальносуспільним інтересам законів.

У п. 49 Рішення від 22.11.2007 р. у справі «Україна-Тюмень» проти України», суд вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (subject to the conditions provided for by law), а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

У п. 55 надано тлумачення «пропорційності втручання» в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» (fair balance) між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Рішення від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії», будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У п.п. 42 44 Рішення від 07.07.2011 р. у справі «Серков проти України», ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство має відповідати вимозі «якості» закону, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що доводи ініціатора клопотання знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими та підставними, що дає підстави задоволити клопотання в повному обсязі, а саме: слід скасувати арешт, накладений 03 серпня 2017 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області в частині велосипеда марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору, оскільки ініціатором клопотання доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16 Конституції України, ст.ст. 170-174 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 03 серпня 2017 року у кримінальному провадженні № 0003739 від 02.08.2017 року, в частині велосипеда марки «Ардіс», чорно-зеленого кольору № S3093209.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: