Справа № 464/5625/17
пр.№ 1-кп/464/354/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження відносно:

Я к у т а й т і с ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр-н України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, раніше судимий, востаннє 05.01.17. Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.316 КК України до 2 років позбавлення волі, покарання відбуте, -

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 13 серпня 2017 року о 15.30 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що по просп.Червоної Калини, 109 в м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який теж знаходився на зупинці та непомітно для останнього викрав з його рюкзака гаманець виготовлений зі шкірзамінника чорно-білого кольору вартістю 300 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 900 грн. та 100 доларів США, що згідно із курсом НБУ станом на 13.08.2017 р. становило 2569,24 грн., а всього майна потерпілого на загальну суму 3769,24 грн. В цей час протиправні дії ОСОБА_6 були помічені сторонніми пасажирами, які перебували на вказаній зупинці громадського транспорту, та повідомили про це потерпілого, який почав кричати до ОСОБА_6 , однак останній з метою заволодіння майном потерпілого, незважаючи на неодноразові крики потерпілого зупинитись та повернути майно, продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи при цьому викрадене майно, намагався втекти, проте з причин, що не залежали від його волі, не довів свої злочинні дії до кінця, оскільки неподалік від місця вчинення злочину був затриманий потерпілим та свідком.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що 13 серпня 2017 року о 15.30 год. був на зупинці громадського транспорту, що по просп.Червоної Калини, 109 в м.Львові, де помітив потерпілого ОСОБА_7 . Він підійшов до нього та викрав з рюкзака потерпілого гаманець з грошима. В цей час інші люди помітили його дії та стали кричати. Він намагався втекти, проте він був затриманий потерпілим та іншою особою. Зазначив, що викрадене майно повернуто потерпілому. Просить суд суворо не карати, врахувавши щире каяття.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, проте направив суду заяву про розгляд даного провадження у його відсутність, так як жодних претензій до обвинуваченого немає. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то покладається на розсуд суду. Відтак суд вважає за можливе розглядати дане провадження у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, так як він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/.

З урахуванням вимог ст.ст.65-68 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення обвинуваченим замаху на злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який проживає з матір`ю-пенсіонером, позитивно характеризується, щиро кається, відсутність претензій з боку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Речові докази: гаманець з грошима, який належить ОСОБА_7 та який повернутий останньому під розписку, - слід залишити ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченому домашній арешт слід залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: гаманець з грошима, який належить ОСОБА_7 та який повернутий останньому під розписку, - залишити ОСОБА_7 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.