Справа № 314/4655/17
Провадження № 1-кс/314/1498/2017
м.Вільнянськ 10 листопада 2017 року
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кофанов А.В.,
з участю: прокурор – Велєва К.С.,
У зазначеному кримінальному провадженні слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить призначити позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт на земельній ділянці по вул.Лісовій, 1, в с.Михайлівка Вільнянського району Запорізької області.
За змістом клопотання, у липні 2017 року був встановлений факт незаконного захоплення земельної ділянки на р.Дніпро на території Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, з наступним здійсненням на неї будівельних робіт. У зв'язку з цим, за твердженням прокурора, є необхідність провести перевірку додержання вимог містобудівного законодавства відповідним контролюючим органом. Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про призначення перевірки, прокурор послався на те, що відповідно до положень ч.2 ст.93 та п.4 ч.3 ст.99 КПК України, акт перевірки, проведений органом державної влади, є документом – доказом у відповідному кримінальному провадженні, але діючий КПК України не надає права на призначення такої перевірки ані прокурору, ані слідчому.
Слідчий суддя вважає доводи прокурора такими, що не відповідають закону.
Так, відповідно до ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках – особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом тощо.
Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, діючий КПК України передбачає, що, за загальним правилом, рішення про проведення слідчих та/або процесуальних дій є виключною компетенцією слідчого та/або прокурора, а ч.2 ст.93 КПК України прямо відносить до їх компетенції вирішення питання про призначення перевірки. У будь-якому разі, слідчий суддя відповідно до діючого КПК України таких повноважень не має.
На підставі викладеного та керуючись ст.206 КПК України, -
Відмовити у прийнятті до розгляду клопотання прокурора про призначення перевірки.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя А.В. Кофанов