АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1825/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/6500/17 - к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2017 року задоволено клопотання слідчого Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27 на 60 днів, до 01.01.2018 року.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Встановив наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 як захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволені клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Апеляційні скарги обґрунтовані тим, що суд не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Прокурором та слідчим не були доведені реальні можливості настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Матеріали справи не містять доказів щодо обґрунтованої підозри. Слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали не враховано, що тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключно запобіжного заходу який є ізоляція особи від суспільства.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення захисника про підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, 01.11.2017 року до ЄРДР за № 0000839 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
02.11.2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що загальною складовою підстави застосування будь-якого запобіжного заходу у розумінні вимог ч.2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри вчиненні особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність «розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завдання подальшого провадження, сприяти якому і є запобіжний захід, що обирається.

Є доведеною наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Суд врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, дані про його особу, а саме, що, він офіційно не працює законних джерел заробітку немає, не навчається, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та його підвищену суспільну небезпеку, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Доводи апеляційних скарг стосовно то, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні є безпідставними. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Додані до клопотання копії матеріалів дають підстав стверджувати, що повідомлена ОСОБА_8 підозра на час розгляду клопотання слідчим суддею обґрунтована.
Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. А саме ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи адвоката про те, що суд не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки прокурор не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою зможе відвернути ризики передбачені ст. 177 КПК України, також не свідчать про постановлення ухвали слідчим суддею з порушеннями норм процесуального та матеріального права. Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2017 року залишилась без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді -