АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/226/18 Справа № 710/9172/17 Категорія: ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.1, 2 ст. 361, ч.1, 2 ст. 200, ст. 395 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом не являється, раніше судимого:

18.12.2012 року Придніпровським районним судом за ст. ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 ККУ від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік;

12.12.2013 року Придніпровським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано часткове не відбуте покарання та визначено остаточно до відбуття 3 роки 01 місяць позбавлення волі;

03.11.2015 року Придніпровським районним судом за ст. 185 ч. 2, 395, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 ККУ приєднано часткове не відбуте покарання та визначено остаточно до відбуття 2 роки позбавлення волі. Звільнений по відбуттю терміну ув`язнення 06.07.2016 року,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 2 ст.З61 , ч. 1, 2 ст. 200, ст. З95 КК України,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_9 , повторно 08.11.2016 близько 15.45 год. години перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 з раптово виниклого умислу на заволодіння чужого майна, підійшов до малолітнього ОСОБА_10 2003 року народження, та шляхом обману, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном LENOVO А238t. Надалі, на вимогу ОСОБА_10 повернути мобільний телефон, ОСОБА_9 , скориставшись сприятливою для нього обстановкою, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом погрози життю неповнолітньому ОСОБА_10 , заволодів мобільним телефоном LENOVO А238t, що належить матері ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку згідно висновку експерта № 4/47 від 12.01.20Г на суму 920,50 грн.

Він же, повторно 03.11.2016 в ранковий час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи поблизу приміщення гуртожитку Черкаського державного технологічного університету, що в м. Черкаси по вул. Чехова. 42, маючи умисел на таємне, викрадення чужого майна (крадіжку) зайшов до приміщення гуртожитку, реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов до службового приміщення гуртожитку, а саме: на пост вахти та перебуваючи у вищевказаному місці, шляхом вільного доступу дістав з карману сумочки, яка знаходилась на столі, мобільний телефон Нокіа 150, що належить ОСОБА_7 , та з місця скоєння кримінально правопорушення зник. Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди, на суму 780 гривень.

Він же, повторно, в період часу з 10.28 год. по 23.39 год. 03.11.2016, перебуваючи у невстановленому слідством місці, маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужо майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: грошових коштів на банківській карті останньої, здійснив операції по перерахунку коштів на суми 70 грн., 110 грн., 480 грн., 25 грн. та 400 грн. з банківської картки ОСОБА_7 № НОМЕР_1 на банківську карту ОСОБА_12 № НОМЕР_2 за допомогою викраденого мобільного телефону, скориставшись функцією ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" „Платежі по телефону НОМЕР_3 ", після чого грошові кошти було переведено в готівку, шляхом зняття їх з банкомату Приватбанку. Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3560,00 гривень.

Він же, повторно 12.11.2016 близько 11.59 год., перебуваючи поблизу приміщення гімназії № 9 ім. О.М. Луценка м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка, 52 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) зайшов до приміщення гімназії, реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов до роздягальні працівників, перебуваючи в роздягальні шляхом вільного доступу дістав з карманів одягу, що належить ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 9100 грн. та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, повторно 06.12.2016 близько 17.30 год., перебуваючи в приміщені магазину „Рось" в м. Черкаси вул. Небесної Сотні, 59, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу дістав з-під прилавку магазину, мобільний телефон „GSmart" НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_14 та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_14 , згідно висновку експерта № 4-001308 на суму 190 грн.

Він же, повторно, в період часу з 04.41 год. по 11.52 год. 07.12.2016, перебуваючи в невстановленому слідством місці, маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_14 , а саме: грошових коштів на банківській картці останньої, здійснив операції по перерахунку коштів на суму 700 грн. та 3 грн. з банківської картки ОСОБА_14 № НОМЕР_5 на банківську карту ОСОБА_12 № НОМЕР_2 за допомогою викраденого мобільного телефону, скориставшись функцією ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" Платежі по телефону НОМЕР_3 ", після чого грошові кошти було переведено в готівку, шляхом зняття їх з банкомату ПриватБанк. Своїми умисними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 703 гривень.

Він же, повторно 07.04.2017 близько 00.50 год., перебуваючи на території причалу №1 м. Черкаси, вул. Підгірна, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та реалізуючи свій злочинний умисел, незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу дістав з території причалу надувний човен „Епегgу М 430", що належить ОСОБА_15 та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_15 згідно висновку експерта № 4-001241 на суму 1501,56грн.

Він же, повторно 26.05.2017 близько 04.25 год., перебуваючи в приміщені розважального закладу „Вітерець" м. Черкаси, вул. В.Ложечнікова 7/2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та реалізуючи свій злочинний умисел незаконно, з корисливих мотивів, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу дістав з жіночої сумочки, яка знаходилась під прилавком барної стійки, мобільний телефон ІРопе 5S, серійний і номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_16 та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_16 згідно висновку експерта № 4- 001522 на суму 4226,00 грн.

Він же, маючи умисел, направлений на втручання в банківську систему, а саме: вхід до останньої від імені законного володільця банківської картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому слідстві місці, в період часу з 10.28 год. по 23.39 год. 03.11.2016, використовуючи викрадений ним телефон з телефонним номером НОМЕР_7 без дозволу власника, що призвело до підробки інформації, а саме: несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої банківської системи ПАТ КБ „ПриватБанк».

Він же, повторно, маючи умисел, направлений на втручання в банківську систему, а саме: вхід до останньої від імені законного володільця банківської картки № НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_14 , перебуваючи у невстановленому слідстві місці, в період часу з 04.41 год. по 11.52 год. 07.12.2016 , використовуючи викрадений ним телефон з телефонним номером НОМЕР_9 без дозволу власника, що призвело до підробки інформації, а саме несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої банківської системи ПАТ КБ „ПриватБанк".

Він же, перебуваючи у невстановленому слідстві місці, в період часу з 10.28 год. по 23.39 год. 03.11.2016 незаконно, втрутившись в банківську систему, маючи умисел на підробку документів в електронному виді, що використовуються банками та їх клієнтами для передачі інформації на переказ грошових коштів, використовуючи викрадений ним телефон з телефонним номером НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_7 та який є «фінансовим телефоном» банківської картки № НОМЕР_1 , скориставшись функцією ПАТ КБ .,ПРИВАТБАНК" „Платежі по телефону 3700", без дозволу власника платіжної картки, провів міжбанківські перекази на суми 70 грн., 110 грн., 480 грн., 2500 грн. та 400 грн. з банківської карти ОСОБА_7 № НОМЕР_1 на банківську карту ОСОБА_12 № НОМЕР_2 .

Він же, повторно, перебуваючи у невстановленому слідстві місці, в період часу з 04.41 год. по 11.52 год. 07.12.2016, незаконно, втрутившись в банківську систему, маючи умисел на підробку документів в електронному вигляді, що використовується банками та їх клієнтами для передачі інформації на переказ грошових коштів, використовуючи викрадений ним телефон з телефонним номером НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_14 та який є «фінансовим телефоном» банківської картки № НОМЕР_5 , скориставшись функцією ПАТ КБ .,ПРИВАТБАНК" „Платежі по телефону 3700", без дозволу власника платіжної картки, провів міжбанківські перекази на суми 700 грн. та 3 грн. з банківської карти ОСОБА_14 № НОМЕР_5 на банківську карту ОСОБА_12 № НОМЕР_2 .

Крім того, 15.11.2016 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_9 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та встановлено обмеження: заборонити відвідувати ресторани, кафе, бари та інші питні заклади з метою розпивання в них спиртних напоїв; заборонити виїзд в особистих справах за межі міста без дозволу начальника Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області; реєструватись в Черкаському відділі поліції ГУНП в Черкаській області 1,2,3,4 п`ятницю місяця в період часу з 10 до 12 години або з 16 до 18 години.

ОСОБА_9 письмово повідомлено про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та направлений до вибраного місця проживання в АДРЕСА_1 де і проживав. В установлений термін Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 був поставлений на облік, як особа по відношенню до якої згідно Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі" здійснювався адміністративний нагляд.

Проте ОСОБА_9 всупереч встановленим заборонам, ухиляючись від адміністративного нагляду в період часу з 15.11.2016 та по даний час на реєстрацію до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не прибував та відвідував інші питні заклади, чим уникав від встановленого відносно нього контролю з боку органів поліції.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1, 2 ст. 361, ч.1, 2 ст. 200, ст. 395 КК України та призначено покарання:за ч.2 ст. 186 КК України -4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч.2ст. 185КК України - 2( два) роки позбавлення волі; за ч.І ст.З6І КК України - 2( два) роки 3 місяці позбавлення волі з позбавленням права займатися фінансово-господарською діяльністю на строк 1 (один) рік; за ч.2ст.361КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатися фінансово-господарською діяльністю на строк 2 (два ) роки ; за ст.395КК України - 3 (три ) місяця арешту; за ч.1 ст.200 КК України - призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн; ч. 2 ст.200 КК України - п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85000 грн.

На підставі ст.70, 72 КК України, шляхом часткового складання покарань визначено покарання у вигляді - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, з позбавленням права займатися фінансово-господарською діяльністю на строк 3 ( три ) роки , покарання у вигляді штрафу, відповідно до ч. З ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 , задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 4340,00грн., моральної шкоди 10 000,00 грн., а всього 14340,00 грн.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 06.12.2017, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 31.05.2017 до 20.06.2017, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі, з 21.06.2017 по 05.12.2017, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 1340,54грн. витрати на залучення експерта.

Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок скасувати, а справу направити до суду 1 інстанції для розгляду по суті, посилаючись на необгрунтованість та невмотивованість рішення суду 1 інстанції, ухваленого з порушенням норм процесуального права та неповнотою судового слідства. Пояснює, що свідчення малолітнього потерілого ОСОБА_10 є неправдиві, враховуючи малолітній вік та страх покарання батьками за те, що дав йому мобільний телефон та втратив його шляхом добровільної дачі іншій особі. А тому, покази малолітнього потерпілого не можуть розцінюватися як докази. Крім того, вказує, що, по факту інкримінованих йому крадіжок, у вироку не наведено доказів, якими встановлено факт його причетності до крадіжок, та судом, діючи упереджено, визнав його винним в злочинах, інкримінованих йому в межах пред`явленого обвинувачення. Крім того, зазначає, що на досудовому розслідуванні було порушено його право на захист. Також, просить звернути уваги апеляційного суду, що у вироку зазначено, що жоден з потерпілих не бачив особу, яка викрала їхні мобільні телефони, проводила взломи, трансакції з коштами з їх банківських карток. Не погоджується обвинувачений також і з тим, щодо інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.395 КК України, так як в рішенні суду 1 інстанції не наведено жодного факту затримання його працівниками поліції в стані алкогольного сп`яніння в громадських місцях та взагалі те, що він вживав спиртні напої, стверджує, що територію міста не покидав, працював на тимчасових роботах та приїздив для обліку в НП у Черкаській області, але часто двері кабінету були закриті, приїздив близько 18 години.

Не погоджуючись з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2017 року, захисник ОСОБА_9 ОСОБА_8 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просить вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 186 КК України на ст. 190 КК України, зменшити суму стягнутої матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 та пом`якшити призначене судом покарання, посилаючись на те, що кваліфікуючи дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України суд вказав, що ОСОБА_9 шляхом обману, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном, був закінчений злочин, передбачений ст. 190 КК України. Тому, вважає, що за даним епізодом дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати саме як шахрайство.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого про задоволення його апеляційної скарги та його захисника про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і підтримав свою апеляційну скаргу у частині, що не суперечить апеляційній скарзі обвинуваченого, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Даних положень наведеного вище кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався повністю.

Так, висновки суду 1 інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 186 - відкрите викрадення чужого майна( грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, вчинене повторно; ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації; ч. 2 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації; ч. 1 ст. 200 КК України - незаконні дії з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківських рахунків; 2 ст. 200 КК України - незаконні дії з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківських рахунків, вчинене повторно; ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, на підставі зібраних у кримінальному провадженні та детально досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку є обґрунтованими.

При цьому, місцевий суд обгрунтовано послався на:

- покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , з яких вбачається, що незнайомий чоловік (в якому він. впізнав обвинуваченого ОСОБА_17 ) під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок взяв у нього мобільний телефон LENOVO А238t, однак, надалі, на його вимогу повернути мобільний телефон, ОСОБА_9 , відмовився віддавати телефон погрожуючи фізичною розправою в разі, якщо він комусь скаже про нього та з місця скоєння кримінального правопорушення зник;

- покази потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 03.11.2016 в ранковий час, в приміщенні гуртожитку Черкаського державного технологічного університету, що в м. Черкаси по вул. Чехова. 42, в службовому приміщенні гуртожитку, на посту вахти з її карману сумочки, яка знаходилась на столі, був викрадений мобільний телефон Нокіа 150, грошові кошти в сумі 3560грн., які знаходилася на її банківській карті № НОМЕР_1 за допомогою викраденого в неї мобільного телефону було переведено в готівку, шляхом зняття їх з банкомату Приватбанку;

- покази потерпілої ОСОБА_14 , з яких вбачається, що 06.12.2016 близько 17.30 год., в приміщені магазину „Рось" в м. Черкаси вул. Небесної Сотні, 59, з-під прилавку магазину був викрадений її мобільний телефон „GSmart" F 280, також з її банківської карти № НОМЕР_5 зникли грошові коштів в сумі 703грн.;

- покази потерпілої ОСОБА_16 , з яких вбачається, що 26.05.2017 близько 04-25год. в приміщені розважального закладу „Вітерець" м. Черкаси, вул. В.Ложечнікова 7/2, з її жіночої сумочки, яка знаходилась під прилавком барної стійки, викрали мобільний телефон ІРопе 5S,-серійний номер НОМЕР_6 , завданий їй матеріальний збиток складає 4226,00 грн.;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав під фото №2, особу, яка 08.11.2016 відкрито заволоділа його телефоном, а саме: ОСОБА_9 ;

- даними висновку експерта №4/47 від 12.01.2017, згідно якого середньозважена ринкова вартість мобільного телефона Lenovo A238t. за аналогами на вторинному ринку, а також за умови його середньо нормального товарного стану та технічної справності на 08.11.2016 могла становити 920,50грн.

Доводи обвинуваченого про необґрунтованість та невмотивованість рішення суду 1 інстанції, ухваленого з порушенням норм процесуального права та неповнотою судового слідства, так як по факту інкримінованих йому крадіжок, у вироку не наведено доказів, якими встановлено факт його причетності до крадіжок, та судом, діючи упереджено, визнано його винним в злочинах, інкримінованих йому в межах пред`явленого обвинувачення, є помилковими. Оскільки, зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні суду 1 інстанції докази в їх взаємозв`язку та аналітичній об`єктивній оцінці, є послідовними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам злочину, є належними, допустимими та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом події злочину, обставини його вчинення та винуватість ОСОБА_9 у його скоєнні. До того ж, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1, 2 ст. 361, ч.1, 2 ст. 200, ст. 395 КК України в судовому засіданні 1 інстанції ОСОБА_9 визнав повністю.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 . ОСОБА_9 були скоєні шахрайські дії, а не грабіж, так як суд 1 інстанції в вироку вказує, що ОСОБА_9 шляхом обману, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном є помилковими, оскільки вони спростовуються показами самого малолітнього потерпілого, який показав, що ОСОБА_9 погрожував його життю, і в той час малолітній ОСОБА_10 , усвідомлював реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна( грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, вчинене повторно, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Посилання обвинуваченого про порушення його права на захист є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після заявлення клопотання ОСОБА_9 про надання йому захисника, судом 1 інстанції дане клопотання було задоволено й залучено захисника безоплатно.

У свою чергу, не обґрунтованим є й твердження обвинуваченого у частині недостатності доказів щодо вчинених крадіжок, а саме, що потерпілі не бачили про здійснення ним крадіжок мобільних телефонів. Так як, наведених вище доказів, яким місцевий суд дав вірну оцінку, на думку колегії суддів є достатніми, та у своїй сукупності вказують на доведеність вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях обвинуваченого.

Ураховуючи наведене вище, вірно встановивши всі обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 186 - відкрите викрадення чужого майна( грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, вчинене повторно; ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації; ч. 2 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації; ч. 1 ст. 200 КК України - незаконні дії з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківських рахунків; ч.2 ст. 200 КК України - незаконні дії з документами на переказ та іншими засобами доступу до банківських рахунків, вчинене повторно; ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначене ОСОБА_9 покарання, на думку колегії суддів, відповідає положенням ст.65 КК України, оскільки призначене у межах санкції інкримінованого злочину з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, його особи, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено. Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 291, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.1, 2 ст. 361, ч.1, 2 ст. 200, ст. 395 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченому у той же строк з моменту вручення йому копії.

Головуючий :

Судді :