Справа № 182/396/18
Провадження № 1-кс/0182/199/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2018 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 від 20.12.2017 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015 за № 0003950 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
18 січня 2018 р. до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 від 20.12.2017 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015 за № 0003950 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 посилається на наступне.
16.11.2015 ОСОБА_4 звернувся до Нікопольського ВП із заявою, у якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Слідчим СВ Нікопольського ВП були внесені відомості до ЄРДР 17.11.2015 за № 0003950 за ч. 1 ст. 190 КК України і розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого від 20.12.2017 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанову слідчого вважає незаконною. Так, твердження слідчого про відсутність у діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України не відповідає дійсності. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ще до моменту отримання грошей від ОСОБА_4 мали мету їх присвоїти, а зобов`язання не виконувати і це підтверджується тим, що на час укладення договору позики вони мали величезну заборгованість перед юридичними особами. Будь-яких джерел отримання доходів не мали, так як на той час були звільнені з роботи. Повернути борг вони не мали жодної можливості. Не мали вони і наміру використовувати позичені гроші на придбання будинку. Так, вони передали ОСОБА_8 частину грошей у якості передоплати за будинок. Однак договір купівлі-продажу так не оформляли. Після вселення до будинку повністю пограбували його: вивезли елементи системи опалення, газокористування, всі металеві вироби, навіть вхідні двері. Жити там, вони не збирались, так як сам будинок привели у нежилий стан. По їх розрахункам завдаток, у випадку того, що договір купівлі-продажу не відбувся, ОСОБА_8 зобов`язаний був повернути. Отриманими злочинним шляхом грошима у ОСОБА_4 . Железкі розпорядилися шляхом придбання будинку своєму сину у АДРЕСА_1 та будинку в с. Придніпровське своїй доньці. А також сплачують гроші за її навчання. Однак слідчим ці факти не досліджені. Також слідчим не допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з приводу наявності у них великої заборгованості перед низкою юридичних осіб на день укладення договору позики, тоді як встановлення цих фактів необхідне для правильної кваліфікації дій ОСОБА_9 , так як, беручи гроші у ОСОБА_4 , вони не збирались їх повертати і у подальшому звернули їх у свою власність. Для того, щоб заплутати слідство ОСОБА_9 виготовили підроблену розписку про те, що ніби-то ОСОБА_4 отримав від них борг, копію якої надали слідчому. Слідчий вказує, що у їх діях ОСОБА_7 відсутній прямий умисел, оскільки він хотів повернути борг, але не зробив це через брак коштів і при нагоді збирався все повернути потерпілому. Однак це твердження не відповідає фактичним обставинам справи, так як ОСОБА_9 протягом тривалого часу переховувались від слідства. Виїхали до РФ. Жодних пропозицій щодо повернення боргу від них не надходило. Більше того на адресу ОСОБА_4 вони неодноразово виказували погрози. По фактам погроз було відкрите кримінальне провадження. Відносини, які склалися між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 не є цивільно-правовими, і навіть наявність заочного рішення суду про стягнення з ОСОБА_9 заборгованості не може бути підставою для закриття кримінального провадження. Численні вказівки контролюючих органів слідчим не виконані. За час досудового розслідування ОСОБА_6 жодного разу не допитана. Слідчим не надаються відповіді на клопотання ОСОБА_4 Робить висновок, що слідчий провів слідчі дії не якісно та у не повному обсязі. Тому, оскільки постанова слідчим винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, просить зазначену постанову скасувати.
Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури у судове засідання не з`явився, скарга розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК, якою передбачено, що відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження № 0003950 за заявою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України .
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до п. 3) ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Така скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання особою копії постанови.
Як встановлено в судовому засіданні, 20.12.2017 слідчим в СВ Нікопольського ВП ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015 за № 0003950 на підставі заяви ОСОБА_4 щодо притягнення до кримінальної відповідність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Як свідчать надані докази, копію постанови ОСОБА_4 отримав 09.01.2018. До слідчого судді адвокат ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на постанову слідчого СВ Нікопольського ВП 18.01.2018, а тому строк звернення зі скаргою не пропущено.
Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вважаю, що висновок слідчого, зазначений ним у оскаржуваній постанові, не ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.
Так, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Проте, ці положення кримінального процесуального закону, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були порушені.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, за заявою ОСОБА_4 17.11.2015 внесено відомості до ЄРДР про те, що 22.10.2015 в денний час, невідома особа знаходячись на території м. Нікополя Дніпропетровської області шляхом обману, під приводом купівлі будинку у ОСОБА_4 заволоділа грошима в сумі 6 000 доларів США, які він передав невідомій особі.
За результатами проведеного досудового розслідування 20 грудня 2017 року кримінальне провадження № 0003950, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий обґрунтував своє рішення про закриття кримінального провадження тим, що опитаний ОСОБА_7 , вказує на те, що він хотів повернути борг, але своєчасно це не зробив через брак коштів і при нагоді він одразу все поверне потерплому ОСОБА_4 , а тому в даному випадку відсутня складова прямого умислу. Слідчий у постанові зробив висновок, що у випадку, якщо підозрювана особа не звернула на свою користь або на користь третіх осіб суми отриманих грошових інвестицій, а повернути їх вчасно та погасити заборгованість не мала можливості, у зв`язку з відсутністю грошових коштів, то за таких обставин невиконання договірних зобов`язань тягне за собою цивільно-правову відповідальність.
При перевірці матеріалів справи слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування прийняв передчасне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження по заяві ОСОБА_4 .
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Доводи адвоката ОСОБА_3 про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 0003950 вбачається, що слідчий неповно та необ`єктивно перевірив вказану заяву ОСОБА_4 , не намагався дослідити всі обставини кримінального провадження та дати їм відповідну оцінку.
З матеріалів провадження вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування слідчим не вжито всіх необхідних заходів спрямованих на встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , не здійснено її допит. Не з`ясовано чи дійсно ОСОБА_6 і ОСОБА_7 придбали будинки у с. Червоногригорівка та с. Придніпровське для дітей: сина та доньки, що здійснюють оплату за навчання доньки. Не допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з приводу наявності у них великої заборгованості перед низкою юридичних осіб на день укладення договору позики. Без з`ясування вказаних обставин не можливо зробити висновок про наявність чи відсутність складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
Крім того, слідчий закриваючи постановою вказане кримінальне провадження не зазначив в резолютивній частині в діях якої особи (осіб) відсутній склад злочину, не вказав частину статті та саму статтю Кримінального кодексу України.
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями в застосуванні процесуального законодавства, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування, направленню до СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.
Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 від 20.12.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015 за № 0003950 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_5 від 20.12.2017 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2015 за № 0003950 і відновити проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1