У Х В А Л А
Іменем України
07 грудня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання автомобіля по кримінальному провадженню № 0009568,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.
Заявник обґрунтовує клопотання тим, що під час проведення обшуку в порядку ст.233 КПК України 30.08.2017 у кримінальному провадженні № 0009568 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було вилучено автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
05.09.2017 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 з метою виявлення та вилучення у тому числі й самого автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
22.09.2017 слідчим винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом.
Скаржник вважає, що арешт на зазначене майно накладений слідчим суддею необґрунтовано, оскільки слідчим у клопотанні не зазначено, а слідчим суддею під час вирішення питання про вилучення автомобілю не враховані, ані документи, що підтверджують право власності на автомобіль, ані підстава і мета необхідності арешту майна, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт та передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику.
В судовому засіданні скаржник та представник скаржника підтримали клопотання.
Слідчий проти повернення автомобіля заперечив та зазначив, що арешт на майно не накладався.
Вислухавши думку скаржника, представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що 05.09.2017 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 з метою виявлення та вилучення у тому числі й самого автомобіля.
30.08.2017 року в ході проведення обшуку було вилучено автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 .
В своєму клопотанні скаржник просить слідчого суддю скасувати арешт накладений на вищевказаний автомобіль.
Разом з тим, відповідно до положень глави 17 КПК України, арешт накладений на майно може бути скасований тільки якщо такий арешт було накладено.
Як встановлено в судовому засіданні арешт на автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 не накладався, а тому в даному випадку відсутній предмет розгляду клопотання, та в задоволенні клопотання в частині скасування арешту необхідно відмовити.
Також 22.09.2017 слідчим винесено постанову про визнання вказаного автомобіля речовим доказом.
Разом з тим даний автомобіль не переданий для зберігання власнику.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Отже враховуючи, що арешт на автомобіль не накладався, слідчий зобов`язаний передати таке майно власнику на відповідальне зберігання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання автомобіля по кримінальному провадженню № 0009568 задовольнити частково.
Автомобіль Volkswagem Tiguan, д.н.з. НОМЕР_3 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1