Провадження №1кп/202/167/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000267 від 09.02.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 наказом головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 1558-к від 05 липня 2012 року призначена на посаду державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. ОСОБА_6 було присвоєно 15 ранг державного службовця 7 категорії, а 03 липня 2012 року вона прийняла присягу державного службовця України.
У відповідність до ст. 4, 6, 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» ОСОБА_6 була посадовою особою - представником влади та здійснювала примусове виконання судових рішень, винесеними іменем України і рішень інших органів (посадових осіб) виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом. ОСОБА_6 являлась державним службовцем і у своїй діяльності зобов`язалася сумлінно виконувати свої посадові обов`язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб гарантованих Конституцією України та законами України.
Крім того, відповідно до п. п. 2.1. - 2.2. розділу 2 Посадової інструкції державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції затвердженої начальником Дніпропетровського міського управління юстиції на ОСОБА_6 було покладено: обов`язок сумлінно виконувати службові обов`язки, вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищувати професійну кваліфікацію, не допускати порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України; здійснювати примусове виконання рішень судів, інших органів ( посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу; здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішень, зазначеного в документі на примусове виконання рішення; надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження; розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; роз`яснювати сторонам їх права та обов`язки ; проводити оцінку майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_6 була посадовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та наділена в своїй компетенції правом пред`являти вимоги, приймати рішення і застосовувати примусові заходи правового характеру, що підлягають обов`язковому виконанню, як громадянами, так і юридичними особами, незалежно від відомчої належності чи підлеглості, скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 23 липня 2013 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 , що діяв на підставі довіреності, виданої в.о. Голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 , про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 03.07.2013 року, про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до території Бабушкінського району м. Дніпро.
Згідно договору іпотеки №0/0/3, посвідченого 28.10.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , та зареєстрованого в реєстрі за №1279, вищезазначене нерухоме майно передане ОСОБА_10 в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.10.2008 року, що укладений між ОСОБА_10 та АКІБ «УкрСиббанк», строк платежу за яким настав 06.06.2013 року.
На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , 08.12.2011 року за реєстровими №№2949,2950, а також акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 02.03.2012 року - до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та АТ «Дельта Банк» набуло статусу Нового кредитора.

У зв`язку з чим, у виконавчому написі вказана пропозиція щодо задоволення вимог стягувача - ПАТ «Дельта Банк», за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеного нерухомого майна, переданого в іпотеку, на загальну суму 939 437, 26 гривень.

24.07.2013 року державний виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем своєї роботи, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 42 на підставі заяви представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 та зазначеного виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 03.07.2013 року, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №39052620 на звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , для задоволення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів,отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна на загальну суму 939 437, 26 гривень, а також, в цей же день, перебуваючи за вищевказаною адресою, з метою забезпечення виконання названого виконавчого документа ОСОБА_6 винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою наклала арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 .
У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону, за заявою представника стягувача.
Статтями 3, 5 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено,що районі у містах відділи виконавчої служби здійснюють свої функції за принципом територіальності.
Відповідно до п.1.3.3 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, районі в містах відділи державної виконавчої служби відносяться до територіальних органів державної виконавчої служби.
Виконавчі дії у відповідності до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна .
У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби( ч.4 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

У відповідності до ч.5ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувача.

Так, відповідно до виконавчого напису №1583 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 03.07.2013 року місце проживання ОСОБА_10 - АДРЕСА_3 ), а місце знаходження квартири (нерухомого майна що обтяжується) - АДРЕСА_4 ), тобто державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , не виконано вимоги ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином державний виконавець Амур - Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 недбало ставлячись до своїх посадових обовязків, через несумлінне ставлення до них, не пересвідчилась в тому, що боржник ОСОБА_10 не проживає на території Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, а саме за адресою: АДРЕСА_5 , оскільки вказаної адреси за даними адресного плану міста та містобудівного кадастру жодному об`єкту нерухомості не присвоювалось, в результаті чого за її постановою було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого вищезазначеного нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_10 та право власності на зазначене нерухоме майно, в подальшому було зареєстроване за ОСОБА_13 , який став переможцем прилюдних торгів, чим законним правам та інтересам ОСОБА_10 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2167-14 від 16.07.2014 року, спричинено збитки у розмірі 678775 гривень, що на час вчинення кримінального правопорушення більш ніж в 1184 разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки фізичної особі - ОСОБА_10 .
Обвинувачена ОСОБА_6 свою провину не визнала, суду показала, що з 03.07.2012 року по серпень 2014 року вона працювала на посаді державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби, 24.07.2013 року до неї на виконання надійшло виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_12 і в цей же день нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача - банку, в якій було вказано дві адреси боржника по АДРЕСА_6 . В даній заяві стягувачем було зазначено, щоб з відкриттям виконавчого провадження одночасно було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. Ніяких порушень в заяві або виконавчому листі ОСОБА_6 виявлено не було, заява була подана в допустимі строки, виконавчий лист відповідав всім вимогам ст.18 Закону України Про виконавче провадження, тому вона відкрила виконавче провадження та одразу з відкриттям була винесена постанова про арешт майна боржника. Ці дві постанови разом із супровідним листом було направлено стягувачу та боржнику в рамках Закону України Про виконавче провадження за обома адресами, правильність яких, як вважає обвинувачена вона не повинна була перевіряти і про те, що вказаної адреси по АДРЕСА_6 не існує їй стало відомо від представника ОСОБА_12 , який знайомився з матеріалами справи вже після проведення прилюдних торгів і реалізації квартири. Як зазначила обвинувачена, в тому, що боржник перебуває на території її району їй стало відомо із заяви, додатково вона не переконувалась в цьому, оскільки в Законі України Про виконавче провадження зазначено, що державний виконавець повинен повідомити сторони про відкриття виконавчого провадження, отже обов`язку перевіряти отримання ними такого повідомлення чи звіряти правильність вказаної адреси до відкриття виконавчого провадження у неї не було, після відкриття ОСОБА_6 теж нічого не перевіряла.
Після направлення постанови та надання боржнику рішення на самостійне виконання рішення не було виконано у 7-денний строк і ОСОБА_6 направила до Красногвардійського відділу ДВС, де по вул. Робочій у м. Дніпро знаходиться квартира боржника ОСОБА_12 , заяву про те, що на їх території будуть вчинятись виконавчі дії, а саме буде проводитись опис зазначеної квартири. Після цього ОСОБА_6 за участю стягувача та понятих було здійснено вихід до цієї квартири, де шляхом візуального огляду та на підставі технічної документації було складено акт опису та арешту майна боржника, який був підписаний понятими та стягувачем. На підставі вказаного акту було винесено постанову про призначення експерта для оцінки цієї квартири Жирова, якому надались всі документи, необхідні для його роботи технічна документація, акт про проведення та постанова про призначення експерта, на підставі яких експерт надав висновок про визначення вартості квартири у розмірі близько 400,000 грн., з яким було ознайомлено сторони висновок направлявся як стягувачу, так і боржнику за двома адресами. Даний висновок не був оскаржений ні стягувачем, ні боржником, тому ОСОБА_6 склала пакет документів для передання його до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області для перевірки і подальшої реалізації цього майна, де документи було перевірено, ніяких порушень з боку ОСОБА_6 виявлено не було, на підставі чого між АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ та ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» був укладений договір про проведення прилюдних торгів. Перші прилюдні торги не відбулись у зв`язку з відсутністю покупців та попиту на арештоване майно за визначеною ціною, після чого було проведено уцінку майна і вже з других торгів дана квартира була продана приблизно за 300,000 грн. Після того, як було надано до Державної виконавчої служби протокол про проведення прилюдних торгів та від покупця переможця - надійшли гроші на рахунок відділу ДВС, було складено акт про проведення прилюдних торгів, який було видано переможцю, торгівельній організації і сторонам виконавчого провадження.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що у 2012-2013 р. вона була начальником відділу Амур-Нижньодніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпропетровську, а ОСОБА_6 працювала державним виконавцем у даному відділі. Свідок пояснила, що до ОСОБА_6 надійшов виконавчий документ про стягнення з гр. ОСОБА_15 на користь Дельта Банку суми боргу, у заяві про відкриття було зазначено декілька адрес місця реєстрації та проживання боржника, одна з яких відносилась до території АНД району. Цей виконавчий документ було передано на виконання державному виконавцю ОСОБА_16 , яка направила постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом за всіма адресами, які були зазначені в заяві стягувача. Після цього, отримавши повідомлення, що боржник не отримав дану постанову, оскільки в зазначеному документі було чітко зазначено майно, на яке необхідно звернути стягнення, ОСОБА_6 описала це майно, залучила експерта для оцінки вартості цього майна, а після отримання всіх необхідних документів склала пакет документів, який було направлено до обласного відділу ДВС. Свідок підписала даний пакет документів, після чого його було направлено до тендерної комісії обласного відділу ДВС, де після його перевірки дане майно було виграно на тендері організацією Укрспецторг, котра і проводила подальшу реалізацію арештованого майна. Після цього, до державного виконавця надійшло повідомлення про те, що майно реалізовано і кошти було направлено стягувачу Дельта Банк. Свідок показала суду, що на час проведення торгів по реалізації майна, вранці того дня у ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ була ліцензія, а у 14:00 з обласного Управління Юстиції на адресу АНД ВДВС ДМУЮ в Дніпропетровській області факсом надійшло повідомлення про відкликання ліцензії ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ, після чого було проведено оперативну нараду всіх державних виконавців, яких зобов`язали розірвати договори з даною торгівельною організацією, що і було зроблено. Свідок характеризує ОСОБА_6 як добросовісного працівника і вважає, що остання дотрималась законної процедури стягнення звернення на майно боржника і сумлінно виконала обов`язки державного виконавця щодо даного виконавчого провадження.
У судовому засіданні досліджено копію заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна предмета іпотеки від 18.09.2013 року, відповідно до якої начальник Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_14 разом з пакетом документів передала на реалізацію Спеціалізованій торгівельній організації арештоване майно, а саме кв. АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що у 2013 році постановою державного виконавця його було залучено у якості незалежного оцінювача для визначення ринкової вартості арештованого майна двокімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , виконану роботу він передав замовнику ОСОБА_6 . Свідок не проводив внутрішнього огляду квартири, так як йому не забезпечили доступ до приміщення. Ринкова вартість даної квартири, яка зазначена у звіті 402 450 гривень без ПДВ.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, що до початку 2014 року дана квартира за адресою АДРЕСА_4 була залишена Укрсиббанку в якості застави на суму близько 900 000 гривень. У її чоловіка, який являється боржником перед банком виникли труднощі, на їх адресу надходили письмові претензії з банку, але вони продовжували проживати у вказаній квартирі та збирали кошти на погашення боргу. Про виконавче провадження свідок нічого не знала, ніяких повідомлень на будь-яку з адрес не отримувала, крім того, до адреси по АДРЕСА_7 , яка була зазначена у виконавчому провадженні та нотаріальному написі сім`я боржника не має ніякого відношення, більш того, виявилось, що даної адреси не існує взагалі. Про те, що у їхньої квартири вже новий власник, свідок дізналась від ОСОБА_13 , коли той звернувся до неї з питанням про виселення. Як стало пізніше відомо свідку, після зняття арешту на її квартиру, правочин щодо її продажу відбувся через 20 хвилин після цього.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що у 2012-2013 рр. він приносив до виконавчої служби заяви про відкриття виконавчого провадження, де і познайомився з ОСОБА_6 .. Спочатку з м. Києва передавали виконавчі написи і судові листи, набирались заяви на відкриття провадження по районам м. Дніпра і свідок особисто відвозив їх до виконавчих служб. Свідок допускає, що при складанні даної заяви на адресу АДРЕСА_5 , як згодом стало відомо неіснуючу, була відкрита всеукраїнська база і можливо, набір адреси було здійснено помилково. ОСОБА_7 вважав, що вул. Петрозаводська відноситься до Амур-Нижньодніпровського району, тому відвіз дану заяву саме в АНД ВДВС ДМУЮ в Дніпропетровській області.
Свідок був присутнім при проведенні огляду квартири за адресою: АДРЕСА_4 та опис майна брався згідно даних технічного паспорту, оскільки у саму квартиру потрапити не було можливості.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що у грудні 2013 року брав участь у публічних торгах по реалізації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 , спочатку переможцем був визнаний чоловік на ім`я ОСОБА_19 , але згодом відмовився від купівлі зазначеної квартири і її придбав свідок.
В судовому засіданні досліджено заяву ОСОБА_18 , відповідно до якої заявник просить притягнути до кримінальної відповідальності державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_20 .
Судом досліджено копію заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк», згідно якої представник АТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 просить прийняти до виконання виконавчий напис № 1583, виданий ОСОБА_9 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2013 року, державним виконавцем Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_20 було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 .
В судовому засіданні досліджено договір купівлі-продажу від 21.12.2004 року, з якого вбачається, що продавець ОСОБА_21 продала покупцеві ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_2 по ціні 246,155 грн.
Відповідно до договору іпотеки №0/0/З від 28.10.2008 року, іпотекодавець Акціонерний комерційний інноваційний банк УкрСиббанк передав в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_10 нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 938 900,00 грн.
Згідно листа державного виконавця АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_20 від 29.07.2013 року, остання звернулась до Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з повідомленням про необхідність в проведенні виконавчих дій 30.07.2013 року на його території, які полягають в здійсненні опису нерухомого майна боржника.
Відповідно до дослідженого в суді акту № ВП 39052620/1690/В10 опису та арешту майна від 30.07.2013 року, ОСОБА_16 було описано і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_16 передала вказану квартиру на реалізацію на прилюдних торгах, після проведення яких склала відповідний акт, що підтверджується копією протоколу № 04-0585/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_10 від 02.12.2013 року затвердженого директором Дніпропетровської філії ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», згідно якого переможцем торгів є ОСОБА_13 , а також копією акту, складеного державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_20 від 03.12.2013 року про проведення публічних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, згідно якого стартова ціна квартири АДРЕСА_2 на прилюдних торгах склала 301837,50 грн., переможцем яких став ОСОБА_13 , ціна продажу майна складає 302 000,00 грн.
Судом досліджено висновок будівельно-технічної експертизи № 2167-14 від 16.07.2014 року, в якому вказано, що найбільш достовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 , станом на 19 серпня 2013 року складала (з округленням): 678775,00 грн., що у двісті пятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, визначений у диспозиції ч.2 ст. 367 КК України.
В судовому засіданні досліджено копію листа від 29.11.2013 № 025-17/2860 щодо виключення спеціальних організацій, направленого начальникам відділів державної виконавчої служби; начальникам відділу примусового виконання рішень, згідно якого ТОВ «Укрспецторг Групп» втратили право здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майно. Крім того, досліджено копію листа начальника головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.04.2014 № 14033/02-54/2178, згідно якого вбачається, що до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.11.2013 року надійшов лист Державної виконавчої служби України від 28.11.2013 року № 4.1-08/4.1/1397 щодо виключення ТОВ «Укрспецторг Групп» з переліку спеціалізованих організацій, з якими органи державної виконавчої служби можуть укладатись договори про реалізацію арештованого майна.
Судом досліджено копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2014 року, згідно якої головним державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_22 виконавче провадження з примусового виконання щодо накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_10 , а на час закінчення провадження ОСОБА_13 , було закінчено.
Згідно копії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/16888/13а від 19.03.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_10 до АНД ВДВС ДМУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Дельта Банк» про визнання дій протиправними та скасування постанови задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ВП № 39052620 про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2013 року.
Згідно копії ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі №804/16888/13-а від 12.03.2015 року, згідно якої постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року у справі № 804/16888/13-а залишено без змін.
Крім вищезазначеного, в судовому засіданні досліджено:
- постанову про зняття арешту з майна боржника від 04.12.2013 року, відповідно до якої державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_20 було знято арешт майна боржника №3673950 від 01.08.2013 року, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.07.2013 року ВП №39052620, а саме: кв. АДРЕСА_8 ;
- ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2013 року про повернення заяви, відповідно до якої ОСОБА_18 до АНД ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ТОВ «Укрспецторггрупп», де треті особи ОСОБА_13 та ОСОБА_10 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна вказану заяву було повернуто позивачеві у зв`язку із порушенням правил підсудності, так як розгляд даної справи є компетенцією суду за місцезнаходженням цього нерухомого майна;
- копію рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/270/14-ц (2/204/25/15) від 02.07.2015 року, згідно якого позовну заяву ОСОБА_10 до ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Дніпропетровської філії, АНД ВДВС ДМУЮ, треті особи ОСОБА_13 , ПАТ «Дельта Банк», Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними та застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково, а саме: визнано недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину прилюдні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_10 нерухомого майна двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 90,8 кв.м., що були оформлені Протоколом № 04-0585/13 від 02.12.2013, складеним Дніпропетровською філією ТОВ «Укрспецторг Групп»; визнано недійним Протокол № 04-0585/13 від 02.12.2013, складений Дніпропетровською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації належного на праві власності ОСОБА_10 нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 90,8 кв.м.; визнано незаконним Акт державного виконавця про проведення публічних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки від 03.12.2013 року, затверджений начальником АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_14 про реалізацію нерухомого майна вищевказаної квартири, складеного на підставі Протоколу Дніпропетровської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» № 04-0585/13 від 02.12.2013 року; визнано незаконним та скасовано видане приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_23 від 03.12.2013 року, за реєстровим № 1808 Свідоцтво на ім`я ОСОБА_13 про право власності на майно, що складається із зазначеної квартири.
Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області у провадженні № 22-ц/774/7589/15 від 10.12.2015 року, згідно якої рішення Красногвардійського районного суду від 02.07.2015 року в частині, що оскаржена, залишено без змін.
За клопотанням сторони захисту було досліджено заяву ОСОБА_10 від 25.07.2016 року, в якій останній просив залишити без розгляду свою позовну заяву до ОСОБА_6 про стягнення майнової та моральної шкоди, а також про відмову приймати участь при розгляді даної справи, а також довідку від 01.08.2017 року, згідно якої заборгованість ОСОБА_10 по кредитному договору №0 складає 1 799 417,85 грн.
Невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України суд розцінює як спосіб захисту, показання щодо того, що в її діях не було умислу на вчинення злочину не відповідають дійсним обставинам справи та зібраним матеріалам, оскільки згідно до пп.1.3.,1.5. її посадової інструкції, вона будучи державним виконавцем є державним службовцем та посадовою особою. У своїй роботі державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ керується, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативними актами з питань державної служби.
Згідно пп.2.1,2.2 Посадової інструкції, ОСОБА_5 зобов`язана була сумлінно виконувати свої обов`язки, не допускати порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.
Відповідно до матеріалів, досліджених у судовому засіданні, ОСОБА_5 з 03.07.2012 року була прийнята на роботу державного виконавця Амур - Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. В цей же день вона прийняла присягу державного службовця, отже повинна була дотримуватися вимог Посадової інструкції та нормативних актів, які регламентують її діяльність на займаній посаді.
Відповідно до вимог ч.ч.1,5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем місцезнаходження майна. У разі, якщо у процесі виконавчого провадження буде встановлено про місце перебування, проживання чи місце знаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, або зясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення знаходиться на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем виконання, про що повідомляє стягувача.
Відповідно до виконавчого документа, що знаходився на примусовому виконанні державного виконавця ОСОБА_5 - виконавчого напису нотаріуса від 03.07.2013 року за №1583 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належала ОСОБА_10 , було зазначено, що адреса боржника - АДРЕСА_3 .
Однак, всупереч вимогам, передбаченим ч.ч.1,5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» і порушуючи Посадову інструкцію, обвинувачена відкрила виконавче провадження за вказаним виконавчим документом на території м. Дніпро, на яку не поширюється її компетенція, а у подальшому, здійснюючи заходи у виконавчому провадженні, арештувала квартиру ОСОБА_10 .
Службова недбалість - злочин з матеріальним складом тому він визнається закінченим з моменту настання істотної шкоди чи заподіяння тяжких наслідків, зазначених в ч.1, ч.2, ст. 367 КК України.
За змістом ст. 367 КК України, службова недбалість є злочином у разі заподіяння реальної шкоди охоронюваним законом інтересам - істотної шкоди, тяжких наслідків. Пунктом 4 приміток до ст. 364 КК України встановлено, що тяжкими наслідками у ст. 364 - 367 КК України, якщо вони полягають у заподіянні матеріальних збитків, вважаються такі, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Тяжкі збитки можуть бути інкриміновані винному за наявності причинно-наслідкового зв`язку між його діянням та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити, що порушення службових обов`язків передувало настанню тяжких наслідків, було їх необхідною умовою і що службова особа усвідомлювала, чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання зазначених наслідків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №2167-14 від 16.07.2014 року, спричинено збитки у розмірі 678 775 гривень, що на час вчинення кримінального правопорушення, більш ніж в 1184 разів перевищувало неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, що завдало шкоди законним правам та інтересам, а також спричинило тяжкі наслідки фізичній особі - ОСОБА_10 .
Згідно пояснень обвинуваченої, остання вважає, що в її діях відсутній склад злочину, оскільки нею були виконані всі дії, направлені на належне виконання даного виконавчого провадження. На підставі виконавчого документу було відкрито виконавче провадження у законні строки 3 дні, виконавчий документ відповідав всім вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» і підстав для відмови у його відкриті у ОСОБА_6 не було, тому вона відкрила виконавче провадження та одразу винесла постанову про арешт майна боржника. Дві зазначені постанови обвинувачена направила боржнику за обома адресами, які були вказані банком і перевіряти їх правильність, на її думку, вона була не повинна.
У відповідності до ч.4 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби.
Однак, незважаючи на зазначене, ОСОБА_6 , почала примусове виконання рішення, не вважаючи за необхідне перевіряти правильність зазначених адрес боржника, а також відомостей щодо його отримання рекомендованого повідомлення з копією постанови про відкриття виконавчого провадження, яке зі слів обвинуваченої, надсилалось на його адресу.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризують наявність трьох ознак виключно у їх сукупності : 1) дія або бездіяльність службової особи ; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним, чи громадським інтересам , або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинно-наслідковий зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Неналежне виконання службових обов`язків - це дії службової особи в межах службових обов`язків. Відповідальність за ст.367 КК України настає у випадку, якщо дії, невиконання, чи неналежне виконання яких спричинило передбаченні у статті наслідки входили у коло службових обов`язків цієї службової особи.
Враховуючи те, що на виконання державному виконавцю ОСОБА_24 надійшов виконавчий документ, виконання якого за територіальною компетенцією не належало до її посадових обов`язків, вона, керуючись п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», повинна була відмовити у відкритті виконавчого провадження, а у випадку, якщо про такі обставини вона дізналася вже під час здійснення виконання, то згідно ч.5 ст. 20 Закону, повинна була передати виконавчий документ до відповідного компетентного органу ДВС.
Проте, дізнавшись, що майно боржника та його перебування не знаходиться за територіальною компетенцією державного виконавця, ОСОБА_6 , в порушення названих вимог Закону та Посадової інструкції не виконала дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі.
Так, відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 року у справі №804/16888/13-а, згідно якого визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця АНД ВДВС ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження №39052620 з тих підстав, що вказане виконавче провадження було відкрито з порушенням принципу територіальності проведення виконавчих дій.
Оцінюючи вищевикладені докази, суд вважає їх достовірними і допустимими, які відображають і підтверджують фактичні обставини кримінального провадження та вину обвинуваченої ОСОБА_6 .
Незважаючи на те, що ОСОБА_6 свою провину не визнала, суд вважає, що її вина в обвинуваченні згідно обвинувального акту, за ч.2 ст.367 КК України, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду у ході вивчення доказів, отриманих в ході досудового розслідування та судового розгляду і обвинувачена дійсно виконувала обов`язки державного виконавця неналежним чином, не відповідно до закону та неповно, у протиріччі з установленим порядком.
Суд допитав обвинувачену, свідків, дослідив надані сторонами докази, матеріали, що її характеризують, і дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю.
ОСОБА_6 повинна нести кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам фізичної особи.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 367 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставиною, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд не знаходить.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченої, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для її виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з позбавленням її права обіймати посади в органах виконавчої служби та зі штрафом.
Під час розгляду кримінального провадження Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від ОСОБА_10 до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду його цивільного позову, оскільки він бажає звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.
Суд вважає, що є підстави для залишення заяви без розгляду, оскільки ст. 207 п.5 ЦПК України передбачено залишення позову без розгляду якщо від позивача надійшла відповідна заява.
Речові докази суду не надавались.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта з Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої служби строком на 2 роки зі штрафом у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо протягом 2 років /іспитового строку/ вона не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу з питань пробації (кримінально виконавчої інспекції);
- повідомляти орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи ;
- періодично з`являтися для реєстрації в орган з питань пробації (кримінально виконавчу інспекцію).
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_10 - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи Дніпропетровським Науково-дослідним інститутом судових експертиз у розмірі 1476,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1