УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю скаржника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
29.12.2017 року ОСОБА_3 (далі по тексту скаржник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в якій посилається на незгоду з бездіяльністю слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України.

Так, скаржник просить суд:

- надати дозвіл слідчому та прокурору на огляд земельної ділянки 783-А та розташованих на ній будівель, яка розташована на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський в СК «Старостинець» для проведення слідчих дій відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 25.06.2015 року та від 24.03.2016 року, та проведення слідчих дій по з`ясуванню фактів кримінального злочину в рамках кримінального провадження №0001990 які тісно взаємопов`язані.
- зобов`язати слідчого та процесуального керівника по даним кримінальним провадженням провести вищевказані слідчідії безпосередньо на земельній ділянці та провести її огляд;
- зобов`язати слідчого та процесуального керівника по даним кримінальним провадженням провести одночасний допит представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 , та землевпорядника МПП «Лідер» - ОСОБА_6 .
За твердженням скаржника, бездіяльність процесуального керівника - прокурора по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 , та слідчого ОСОБА_8 , полягає в не проведенні ними слідчих дій по даному кримінальному провадженню, відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 25.06.2015 року та від 24.03.2016 року на проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженню, що є грубим порушеннями норм КПК України.
Попередньо на підставі вищевказаних ухвал слідчого судді, з метою прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, старшим групи прокурорів на адресу слідчого відділу було скеровано вказівки про проведення конкретного переліку слідчих дій, що підтверджено листом Першого заступника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .
Так, зокрема, даний перелік слідчих дій передбачає перевірку, за участі потерпілого та інших фігурантів по даному кримінальному провадженні, відповідності дійсності вказаної інформації в землевпорядних документах та державному акті виданому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпосередньо на земельній ділянці 783, 783-А, що розташовані на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський в СК «Старостинець».
Так, безпосередньо на земельній ділянці необхідно встановити наявність межових знаків, інформація про які вказана у відповідних актах про виділення земельної ділянки в натурі, встановити який предмет являється межовим знаком, хто його встановив та с ким він погоджений, щоб підтвердити чи спростувати інформацію про виділення земельної ділянки 783-А в натурі.При цьому встановити відповідність цих дій встановленому порядку, передбаченого земельним законодавством України.
Відповідно пункту 1.13 Наказу №43 від 04.05.1999 року Державного комітету України по державним ресурсам складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.
Необхідність проведення даних слідчих дій, безпосередньо на земельній ділянці, полягає в тому, що організація розробник МПП «Лідер» технічної документації по видачі державного акту на право власності на земельну ділянку 783-А, яка розташована на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський в СК «Старостинець» на замовлення ОСОБА_11 згідно договору №65-Б/10/2009 від 28 жовтня 2009 року, офіційно не підтверджує факт розробки даної технічної документації та факту передачі даної технічної документації до відділу Держземагентства у м. Білгород-Дністровський для видачі ОСОБА_11 державного акту на земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера, відповідно листа Директора МПП «Лідер» ОСОБА_12 .
При цьому, директором не надана офіційна інформація хто був безпосереднім виконавцем робіт, та хто складав акт про відновлення в натурі меж земельної ділянки № НОМЕР_1 , в якому вказане конкретне прізвище ОСОБА_13 , яка на одночасному допиті з представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , категорично заперечила дану інформацію, та вказала, що вона ніякого відношення до розробки даної технічної документації не мала, та не була начальником відділу, та безпосередньо на ділянку не виїжджала.
Також, відповідно листа Директора МПП «Лідер» офіційно не підтверджена інформація на підставі якої технічної документації по встановленню меж земельної ділянки АДРЕСА_1 в натурі були встановлені межі даної ділянки в натурі та закріплені довгостроковими межовими знаками встановленого зразка.
Крім того, офіційно не підтверджена інформація яким нормативним документом встановлені координати кутів зовнішніх меж земельної ділянки 783-А згідно норм земельного законодавства.Даний факт вказує на те, що земельна ділянка захоплена на підставі сфальшованих документів.
При цьому, ОСОБА_11 в рамках даного кримінального провадження ні разу не представила начебто офіційно видані їй документи на дану земельну ділянку на прохання слідчого, та при цьому вказала, що вона їх загубила, про що свідчить лист слідчого. ОСОБА_11 скоїла черговий кримінальний злочин передбачений статтею 162 КК України по факту незаконного захоплення нею, на підставі документів що не відповідають дійсності земельної ділянки та частини капітальної будівлі, що належить ОСОБА_3 як спадкоємниці на підставі свідоцтва про право на спадщину і заповіту, захопивши при цьому її побутове майно, чим спричинила ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду, величину якої, відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 25.06.2015 року, повинен встановити слідчий безпосередньо на земельній ділянці провівши її огляд та огляд будівель, що розташовані на ній.
В рамках даного кримінального провадження розслідується ще один злочин вчинений ОСОБА_11 , передбачений частиною 3 статті 358 КК України, а саме ОСОБА_11 подавала до відповідних апеляційних судів вищевказані документи, що не відповідають дійсності на підставі яких даними судами винесені завідомо не правосудні рішення, та на підставі одного з них ОСОБА_3 була позбавлена права власності на земельну ділянку 783 площею 760 квадратних метрі.
При цьому, в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2011 року вказано, що ОСОБА_14 (мати ОСОБА_3 ) та ОСОБА_15 є власниками будівель та насаджень на ділянці 783, частина яких незаконно була захоплена ОСОБА_11 .Всі ці незаконні дії та відповідність даних судових рішень дійсності підлягають перевірці шляхом проведення вищевказаних слідчих дій безпосередньо на земельній ділянці АДРЕСА_1 , що начебто законно належала ОСОБА_11 .
На підставі незаконно посвідченого договору купівлі-продажу від 18.05.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_16 , зареєстрованого в реєстрі за №2526, при наявності накладеного арешту на дану земельну ділянку ОСОБА_11 незаконно продала дану земельну ділянку ОСОБА_17 та разом з нею внесла в даний договір купівлі-продажу інформацію, що не відповідає дійсності.Зокрема, в пункті 12 даного договору дані громадянки офіційно свідчили нотаріусу, що на земельній ділянці, яка відчужується за цим договором, відсутні будь-які будівлі та споруди, та будівництво не починалось.
Тобто при наявності офіційно посвідченого договору купівлі-продажу, де чітко вказано, що на земельній ділянці, яка відчужується за цим договором, відсутні будь-які будівлі та споруди, та будівництво не починалось, ОСОБА_17 незаконно захопила частину капітальної будівлі, що належить ОСОБА_3 на підставі вищевказаних документів, незаконно проникла до вищевказаних будівель та споруд, та незаконно захопила майно ОСОБА_3 , яке було розміщене в даних спорудах, зокрема холодильник, меблі, сантехнічне спорядження та багато іншого майна, чим нанесено ОСОБА_3 матеріальну шкоду у великих розмірах.При цьому, знесла підсобні приміщення, що належать ОСОБА_3 та розпочала незаконне будівництво, та продовжує знищення частини її капітальної будівлі, що підтверджено відповідними протоколами оперативно-слідчої групи, що виїздила на багаторазові виклики ОСОБА_3 , які при приєднані до матеріалів справи.
По даному факту, відповідно повідомлення слідчого ОСОБА_8 відкрите кримінальне провадження №0001990, де ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_5 визнані потерпілими.
Виходячи з вищевказаного на даний час на незаконно захопленій земельній ділянці АДРЕСА_2 , що належала матері ОСОБА_3 - ОСОБА_18 , нині померлої, на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міськради №276 від 19.05.1967 року, а тепер належить ОСОБА_3 , як законній спадкоємниці, проводились ОСОБА_11 , а тепер ОСОБА_17 незаконні дії, що підпадають під кримінальну відповідальність по вищевказаним статтям КК України.
Всі ці незаконні дії в рамках кримінального провадження №0000003 повинні бути перевірені шляхом виконання вищевказаних слідчих дій, відповідно до ухвали слідчого судді ОСОБА_4 від 25.06.2015 року та від 24.03.2016 року та проведений огляд даної земельної ділянки.
При цьому, відповідно листа керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_19 слідчим планується проведення одночасного допиту між представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та землевпорядником МПП «Лідер» ОСОБА_6 , відповідно клопотання ОСОБА_3 , приймаючи до уваги вищевказані факти підробки землевпорядних документів, розробку та видачу яких Директором МПП «Лідер» офіційно не підтверджено, відповідно його листа.
За твердженням скаржника, до теперішнього часу жодної слідчої дії, зокрема безпосередньо на земельній ділянці відповідно ухвали суду, слідчим так і не проведено, а також не проведений вищевказаний одночасний допит землевпорядника ОСОБА_6 , що призвело до скоєння нових вищевказаних злочинів, які також необхідно перевірити шляхом проведення відповідних слідчих дій безпосередньо на земельній ділянці та проведення її огляду, що є явним порушенням норм КПК України.
У судовому скаржник ОСОБА_3 , підтримала скаргу у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, був повідомлені належним чином. Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник подав заяву на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України.

Частиною 1 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого (стаття 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 КПК України).

Згідно вимогам ст.ст. 2,7-11 КПК України, завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Відповідно до ст.ст. 303-304 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «ід 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги-лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Згідно статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Відповідно до вимог ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані ( мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективних засіб захисту.

Згідно зі змістом п. 19 висновків Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17, розглядаючи скарги на постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, розглядаючи скарги на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому слід зважати на те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

В силу ст.ст. 36, 40 КПК України, слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий та прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення /ст.94 КПК України/.

Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод, які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8, 24, 28, 303-307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000003 в порядку ст.ст. 303-306 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000003:

- у розумні та встановлені строки вчинити усі достатні та необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження № 0000003;
- у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000003 у встановлені строки виконати письмові вказівки, надані процесуальним керівником Білгород-Дністровської місцевої прокуратури.
Зобов`язати посадових осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області:

- здійснити перевірку проведених слідчими СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області усіх необхідних слідчих дій та заходів в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000003;

- у разі необхідності надати слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області відповідні вказівки щодо проведення додаткових (необхідних для повного та всебічного розслідування) слідчих дій та заходів в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000003;

- у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, встановити строки (терміни), необхідні для завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000003, вказівки про що надати відповідним слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1