Справа № 128/1946/17
УХВАЛА
30 січня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000454 від 28.04.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. При цьому, прокурор вважає, за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, враховуючи, що ризики, які стали підставою для застосування даного запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів контролю та просять врахувати, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується і сама тяжкість передбаченого покарання за злочин, у якому себе обвинувачений винним не визнає не може бути підставою для його утримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд враховує, що ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , віднесений відповідно до ст.12 КК України, до тяжкого злочину, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України строком покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Також суд враховує, що обвинувачений до затримання не мав постійного місця роботи, не постійно проживав за місцем реєстрації, а тому перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще підлягають виклику до суду, та з частиною яких обвинувачений проживає в одній місцевості (Вінницький район Вінницької області), а також може уникати явки до суду, тому суд вважає, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений може допустити невиконання процесуальних обов`язків покладених на нього в зв`язку зі статусом обвинуваченого.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, - не встановлено.
Виходячи з того, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження триває, допитана лише потерпіла, та частина свідків, суд з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_6 строком до 2 місяців.

В задоволенні клопотання сторони захисту обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 315, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу.

Продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком до 2 місяців до 31 березня 2018 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП№1 м. Вінниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1