В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009543 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Кузема, Кемського р-ну, Республіки Карелії, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх синів, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, є учасником бойових дій в зоні АТО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-03.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України, до штрафу у розмірі 1700 грн.,

-04.12.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст.186 КК України, до 4 місяців арешту;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 06.07.2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, перебували за адресою: місто Київ, ПКіВ «Гідропарк» в місті Києві, неподалік від кафе «Рандеву», з метою спільного відпочинку. В подальшому ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили у попередню змову на вчинення відкритого викрадення чужого майна, при цьому познайомились з раніше невідомою їм особою ОСОБА_11 , з яким розпочалось спілкування. В цей час у ОСОБА_5 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, винник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_11 , з яким в ході розмови запропонувала пройтися на розмову, на що останній погодившись, вийшов разом з ним із-за столу. Після чого, перебуваючи неподалік від кафе «Рандеву», яке знаходиться в ПКіВ «Гідропарк», в місті Києві ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи за попередньою змовою, для попередження можливого опору потерпілого та усунення перешкод для заволодіння чужим майном та з метою подолання опору з боку потерпілого, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почали наносити руками та ногами удари в область голови потерпілому, в результаті яких потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_5 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зірвали у потерпілого нагрудну кишеню та заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_1 виданого на його власне ім`я, Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 11.05.2000 року, грошовими коштами в сумі 700 гривень, банківськими картками банку «Приватбанк» та «Сбербанк Росії», окулярами для зору, вартість яких становить 700 гривень.

Подолавши таким чином, волю до опору з боку потерпілого, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заволоділи речами потерпілого, на загальну суму 1400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та цивільний позов визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що 06.07.2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, він разом зі знайомим перебували за адресою: місто Київ, ПКіВ «Гідропарк», де відпочивали в кафе. Потім вони підійшли до потерпілого з яким в ході розмови разом вийшли з кафе на вулицю, де у між ними зав`язалась бійка, під час якої він разом зі знайомим руками та ногами нанесли потерпілому удари в область голови, в результаті чого останній впав на землю. Після чого, він зірвав у потерпілого нагрудну кишеню та заволодів його грошовими коштами, банківськими картками, окулярами, а його знайомий забрав у потерпілого його паспорт громадянина України, який потім віддав йому.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України:

-за ч.2 ст.186 КК України - у відкритому викраденні чужого майна /грабіж/, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб;

-за ч.3 ст.357 КК України у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є невеликої тяжкості та тяжким, особу обвинуваченого , який неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх синів та матір похилого віку /а.п.88/, не працює, за місцем реєстрації та місцем несення служби характеризується з позитивної сторони /а.п. 89, 91/, є ветераном війни учасником бойових дій в зоні АТО /а.п.90/, на обліку у лікаря психіатра не перебуває /а.п. 96, 98/, з 11.04.2011 року перебуває під диспансерно-динамічним наглядом, з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан відміни /а.п.97/, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили застосувати до ОСОБА_5 . Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він підпадає під дію ст.2 цього Закону, так як брав безпосередню участь в антитерористичній операції.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 /а.п. 85-86/ про стягнення з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень 00 копійок, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий та цивільний позивач вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить та керується роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами.

В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілому - цивільному позивачу було завдано моральну /немайнову/ шкоду, розмір якої суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити вимоги потерпілого/цивільного позивача в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого на його користь 50 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

-Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді утримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази у кримінальному провадженні: банківську картку № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_11 / НОМЕР_3 /, його копія, запечатаний календар залишити у володінні потерпілого ОСОБА_11 /а.п.117-118/; DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження /а.п.115/.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити в повному обсязі /а.п. 85-86/.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в розмірі 273 гривень 80 копійки, за проведення експертизи № 1731 від 07.07.2017 року, на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: