Справа № 606/1875/17
і м е н е м У к р а ї н и
14 листопада 2017 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого 12 лютого 2009 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.15-ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 цього Кодексу до 8 років позбавлення волі. Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2015 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 7 днів
за ч.1,2 ст.185 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 в середині квітня 2017 року близько 15 год. з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до підсобного приміщення потерпілого ОСОБА_5 що АДРЕСА_2 , таємно викрав із нього бензопилу марки «Темп БП-45В» вартістю 999.72 грн., чим спричинив потерпілому шкоду на вказану суму. Після вчинення крадіжки бензопили ОСОБА_4 залишив місце злочину.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 в кінці травня 2017 року біля 12 год. із підсобного приміщення потерпілого ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , до якого він мав вільний доступ, з корисливих мотивів, таємно повторно викрав майно потерпілого, а саме: стартер з втягуючим реле, чим спричинив йому шкоду на суму 1931 грн.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях та суду показав, що в середині квітня 2017 року близько 15 год., знаходячись на подвір`ї потерпілого ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до підсобного приміщення, таємно викрав бензопилу, належну останньому. Після цього, повторно, в кінці травня 2017 року біля 12 год. із зазначеного приміщення, до якого в нього був вільний доступ, аналогічним способом викрав стартер із втягуючим реле, що належав потерпілому ОСОБА_5 .
У вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ознаками ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінальних правопорушень.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Аналізуючи в сукупності обставини, що помякшують ОСОБА_4 покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілого, який просить призначити йому несуворе покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 395.48 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової товарознавчої експертизи від 25 жовтня 2017 року № 6-712/17.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 494.80 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової автотоварознавчої експертизи від 26 вересня 2017 року № 4-253/17.
Речовий доказ у провадженні: безопилу марки «Темп БП-45В», стартер з втягуючим реле, які передані для зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні останнього.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.