ЄУН № 336/729/17
пр. № 1-кс/336/150/2018
УХВАЛА
Іменем України
12 березня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участі слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 00000042 від 04.01.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Салехард Тюменської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2010 року за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України з застосування ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 01.08.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання),

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 00000042 від 04.01.2017 року за ст. 186 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину за наступних обставин.

04.01.2017 року приблизно о 15.30 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 3 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, з метою викрадення майна почали душити потерпілого ОСОБА_7 шарфом, а також нанесли йому не менше восьми ударів в область обличчя та спини. Від яких потерпілий впав. Далі невстановлена особа прижав ногою голову потерпілого до землі, а ОСОБА_6 у свою чергу відкрито викрав з карманів потерпілого мобільний телефон Sony Ericsson С902 вартістю 250 гривень та мобільний телефон Samsung с3010 вартістю 250 гривень, а також два блокноти, які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, після чого зникли з місця злочину.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані як умисне таємне викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, за ст. 186 ч. 2 КК України.

16.01.2017 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України у присутності захисника.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2018 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.03.2018 року ОСОБА_6 було затримано о 09.00 годині на бул. Шевченка у м. Запоріжжя.

Слідчий за погодженням прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 переховувався від слідства, а також і суду, не працює, тому є ризик скоєння нових злочинів.

Прокурор підтримала клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 є раніше судимим за скоєння різних злочинів, не має офіційного працевлаштування, є громадянином іншої держави, тож існує ризик скоєння інших злочинів. Також ОСОБА_6 перебуває у розшуку як обвинувачений у кримінальному провадженні, яке розглядається Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, переховувався від органів слідства тривалий час, що підтверджує наявність ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказували на можливість обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Допитана в якості свідка за клопотанням захисника ОСОБА_8 суду повідомила, що мешкає разом із своїм сином ОСОБА_6 . ОСОБА_6 постійно проживає за вказаною адресою, працює неофіційно, місце його роботи їй невідоме. Причини надання інших показань слідчому при допиті її в якості свідка прояснила тим, що тексти протоколів не читала. Своє звернення до органів поліції у серпні 2017 року щодо розшуку ОСОБА_6 пояснила тим, що син протягом доби дома не зявлявся, тому вона зателефонувала до поліції, де їй повідомили про те, що ОСОБА_6 перебуває у розшуку, але чи сповіщала вона таке сину, коли він з`явився вказати не може.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину підтверджена протоколами заяв про вчинення злочинів, протоколом допиту потерпілого та свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання та обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимим за скоєння злочину проти громадського порядку та корисливого злочину проти власності, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працює та не має офіційних джерел статків, не одружений, неповнолітніх дітей не має.
Також ОСОБА_6 оголошений у розшуку по кримінальному провадженню за звинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, яке перебуває у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Пояснення ОСОБА_6 , який не є суб`єктом кримінального переслідування за дачу завідомо неправдивих показань, про те, що він постійно мешкав вдома, до нього працівники поліції та приходили та про те, що він оголошений у розшук він не знав, слідчий суддя оцінює критично, оскільки вони суперечать відомостям, наявним в матеріалах справи. Більш того, ОСОБА_6 , якому безпосередньо в суді було вручено повістку, не з`явився до суду, зрозумілих пояснень причин тому він не надав.
Показання свідка ОСОБА_8 з приводу постійного проживання ОСОБА_6 вдома та того, що працівники поліції до неї не звертались, слідчий суддя оцінює критично, оскільки вони суперечать її показанням, наданим в якості свідка слідчому, в яких ОСОБА_8 зазначає, що її син ОСОБА_6 систематично не ночує вдома, порушуючи у такий спосіб умови обраного йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відповідно до протоколу допиту від 01.03.2017 року ОСОБА_6 з середини лютого 2017 року взагалі вдома не мешкає та місце його перебування свідку невідоме.
Враховуючи вищевикладене, обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не здатне забезпечити його належну поведінку та запобігти вчиненню ним нових злочинів, оскільки підозрюваний не має доходів для забезпечення прожиття, тож може і в подальшому здобувати матеріальні цінності злочинним шляхом, а у м. Запоріжжя відсутні електронні засоби контролю, тож фактично відсутня і можливість ефективного моніторингу місця перебування підозрюваного. Крім того. ОСОБА_6 і раніше обирався вказаний запобіжний захід, однак, умови його він постійно порушував.

Також у ОСОБА_6 відсутні і стійкі соціальні зв`язки та він є громадянином іншої держави.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас підстав для застосування вказаного запобіжного заходу протягом шістдесяти днів, як просили слідчий та прокурор, слідчий суддя не вбачає, оскільки з урахуванням положень ст. 219 КПК України, приймаючи до уваги, що пр.о підозру у скоєнні злочину ОСОБА_6 був повідомлений 16.01.2017 року, а зупинене кримінальне провадження 02.03.2017 року, тож строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 24 березня 2018 року.

Підстав для застосування щодо особи будь-який заходів забезпечення, тим більше обмеження її свободи, поза межами строку досудового розслідування слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні грабежу із застосуванням насильства, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Салехард Тюменської області Россії, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0000042 від 04.01.2017 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.00 години 24 березня 2018 року.

Ухвала діє до 24 березня 2018 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

12.03.18