Справа № 591/7450/17
Провадження № 1-кс/591/1103/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке прокурор підтримав та мотивував тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000509, відкритого за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом ДТП за участю водія ОСОБА_5 , під час якої був травмований ОСОБА_7 та загинув ОСОБА_8 .

Оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи інших учасників у справі, впливати на провадження іншим чином, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для обрання цього запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю ризиків, тому просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані сторонами матеріали, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що з 31 серпня 2017 року триває досудове розслідування наведеного кримінального провадження за вказаним фактом, по якому 22 березня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, про що наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року («Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

На думку суду, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин, зокрема, зі змістовних та конкретизованих показів свідків, протоколів оглядів, висновків експертиз, що обґрунтовано свідчать про це.

Доведеними слід вважати наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проживає в іншій області, йому можуть бути відомі свідки у справі, їх місцезнаходження, а також інші необхідні для слідства відомості, обізнаність про які може зашкодити інтересам слідства.

Відтак обрання запобіжного заходу підозрюваному в такій ситуації є необхідною мірою, метою якої є запобігання зазначеним вище ризикам доведеним прокурором.

Що стосується обрання запропонованого запобіжного заходу, то суд не може погодитись з доводами прокурора, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і запобігти заявленим ризикам, в зв`язку з наступним.

Як встановлено з наданих матеріалів провадження, досудове розслідування триває з серпня 2017 року, ОСОБА_5 є не судимою особою, має постійне місце проживання, де мешкає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, дружина перебуває в декретній відпустці, іншими словами має міцні соціальні зв`язки, тому на думку суду заявлені прокурором ризики на теперішній час значною мірою знівельовані обставинами тривалості розслідування в сукупності з позитивною репутацією підозрюваного, що переконливо говорить про те, що менш суворі запобіжні заходи здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Крім того, вирішуючи це питання, суд виходить і з того, що впродовж наведеного часу слідства, ОСОБА_5 фактично не був обмежений в можливостях спілкування та щодо вчинення діянь, зазначених в п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте у сторони обвинувачення відсутні будь-які дані, які б свідчили про спроби вчинити їх та ухилитися від слідства, що також на думку суду доводить суттєве зменшення на цей час заявлених прокурором ризиків та їх недостатність для застосування запропонованого запобіжного заходу.

Таким чином на думку суду прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи здатні запобігти заявленим ризикам, а отже прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Крім того, враховуючи поведінку в справі та репутацію підозрюваного, його вік, позитивні характеристики, на думку суду є недоцільним застосування до нього цілодобового домашнього арешту, оскільки такий захід більшою мірою суттєво обмежить ОСОБА_5 в можливостях забезпечення своєї родини (дружина перебуває в декретній відпустці), в порівнянні з ризиками, які на теперішній час значно зменшились (з урахуванням стадії та часу слідства), що також свідчить про відсутність підстав для застосування цілодобового домашнього арешту.
Така позиція суду цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства заявлені ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувалось досудове розслідування, позиція підозрюваного у справі, так і сам ризик негативного впливу на хід розслідування, неминуче втрачають своє значення («Летельє проти Франції» - рішення від 26 червня 1991 року, «І.А. проти Франції» - рішення від 23 вересня 1998 року).

Вважаючи наявними зазначені вище ризики та не доведеними прокурором обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, на думку суду обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на цій стадії досудового слідства є необхідним, але належним та достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 193-197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 22 травня 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.

2. Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

3. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає підозрюваному право на виїзд за межі України.

4. Утриматись від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілими у справі.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме в провадженні суду на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1