Справа № 366/1551/17
Провадження № 1-кс/366/421/17
У Х В А Л А
04 грудня 2017 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 ), за участю: прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність та про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и в :
АдвокатОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з даною скаргою в інтересах ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що на підставі договору про надання правової допомоги від 05.10.2017 року здійснює захист прав ОСОБА_7 , який утримується у слідчому ізоляторі.

Ухвалою слідчого суді Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 грудня 2017 року.
При цьому в ухвалі слідчого суді Іванківського районного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк було визначено «на 20 діб, тобто до 25.10.2017 р. включно».
При порівнянні позицій слідчого судді по двом ухвалам, захисник вважає, що строк дії ухвали слідчого суді Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року закінчився о 24 годині 03.12.2017 року.
Про даний факт ОСОБА_7 було доведено до відома адміністрації слідчого ізолятора, в якому він утримується, однак службові особи ізолятора о 24 годині 03 грудня 2017 року не виконали вимоги ухвали від 24.10.2017 року, та, на думку захисника, безпідставно утримують ОСОБА_7 під вартою з 00 годин 04.12.2017 року.
Адвокат, посилаючись на те, що затримання та утримання ОСОБА_7 всупереч вимогам ухвали від 24.10.2017 року, порушують вимоги ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить визнати тримання під вартою ОСОБА_7 незаконним та свавільним, звільнити його з-під варти.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу з тих же підстав, просив її задовольнити. Зазначив, що скарга подана за результатами порівняння двох ухвал слідчого судді: в першій про обрання запобіжного заходу граничний термін зазначено із словом «Включно», а в ухвалі про продовження без такої вказівки, а отже, вважає, що термін дії ухвали закінчився саме о 24.00 03.2017 року.

Адвокат ОСОБА_5 , також підтримав скаргу, зазначивши, що фактично від 04.12.2017 року почався 61 день тримання під вартою, так як його підзахисний був затриманий 05.12.2017 року. 07.10.2017 року це затримання було визнане слідчим суддею незаконним.

Адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні також звернула увагу на те, що її підзахисний був затриманий 05.10.2017 року. Відтак, термін його перебування під вартою закінчився 03.12.2017 року, тому скарга має бути задоволена, а він має бути звільнений з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицією своїх адвокатів.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою, а тримання підозрюваного під вартою законним.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, додані до скарги, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно з ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, законом визначено, що строк тримання особи під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, однак строк дії ухвали не може бути більшим, ніж 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Ухвалами слідчого суді Іванківського районного суду Київської області від 06 жовтня 2017 року визнано незаконним затримання 05.10.2017 року ОСОБА_7 , і його звільнено з-під варти, а також обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком до 25 жовтня 2017 року включно.
Ухвалою слідчого суді Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком до 04 грудня 2017 року.
Тобто, строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 закінчується о 24 годині 04 грудня 2017 року.
З викладеного вбачається, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 не перевищує визначеного законом граничного строку.
Слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, щовідповідно до роз`яснення Інституту української мови НАН України від 31.03.2015 року № 307/209 (лист за підписом директора Інституту, доктора філологічних наук, професора П. Ю. Гриценка) прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У межах цього спільного часового значення розрізняються лише сферами свого використання: «до» вживають в офіційно-діловому стилі, передусім у текстах ділових документів - накази, заяви, розпорядження тощо, «по» закріплений за розмовним стилем. Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно використовувати лише прийменник «до». Кінцева дата, визначена у документі, входить до визначеного часового терміну, вона є останнім днем чинності або виконання чого-небудь. Тому вживати після цієї дати прислівник «включно» зайве.
На підставі викладеного, скаргазахисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність та про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 206, 113-115, 197, 376 КПК України,

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1