Постанова
Іменем України

22 березня 2018 року

м. Київ
справа № 757/10528/17-к
провадження № 51-1556 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року задоволено клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10 червня 2015 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за зазначеною апеляційною скаргою.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу сторони захисту та просила її задовольнити.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд, прийнявши рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, порушив право ОСОБА_6 на доступ до правосуддя, загальні принципи кримінального судочинства та гарантовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав та основних свобод та іншими міжнародними нормативно-правовими актами права.
Позиції інших учасників судового провадження
В запереченнях на касаційну скаргу прокурор, посилаючись на безпідставність, на його думку, доводів касаційної скарги захисника просив залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року задоволено клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001116 від 10 червня 2015 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Суддя апеляційного суду, керуючись положеннями ст. 309 КПК України, якими передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, дійшов висновку, що вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року, до такого переліку не віднесено, а тому відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 .
Так, положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України визначено, що суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.
Крім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, ч. 3 ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Тому, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування є безпідставними.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала слідчого судді про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, не входить до переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, відповідно до ст. 309 КПК України, рішення судді суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження є законним та обґрунтованим.
При цьому, посилання у касаційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини щодо забезпечення права на ефективний засіб правового захисту та доступу до суду, а також на інші міжнародні нормативно-правові акти не вказують на порушення такого права скаржника, оскільки діючим кримінальним процесуальним законом чітко визначено порядок оскарження рішень слідчого судді.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Вказані обставини надали суду апеляційної інстанції всі підстави для висновку, що при оскарженні ухвали слідчого судді діють норми, якими такий порядок встановлений.
Тому, наведені у касаційній скарзі доводи захисника щодо міжнародної практики та законодавства в галузі судочинства не спростовують правильності застосування судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог захисника ОСОБА_7 немає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3