Справа № 185/2627/16-к
Провадження № 1-кп/185/295/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за № 0000207 від 27 січня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 червня 2004 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.75 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки з іспитовим терміном на два роки,

- 24 червня 2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 71 КК України до трьох років позбавлення волі,

- 13грудня 2005 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.. 309 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

- 19 квітня 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Звільнений 09 лютого 2010 року по відбиттю строку покарання.

- 15 жовтня 2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

- 12 вересня 2014 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 391, ст. 71 КК України до одного року чотирьох місяців позбавлення волі

- 11 лютого 2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 391, 71 КК України до одного року десяти діб позбавлення волі. Звільнений 15 травня 2015 року з Маневицької виправної колонії № 42 в зв`язку з відбуттям строку покарання ;

- 07 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки;

- 08 лютого 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді у арешту, строком три місяці. Вирок Павлоградського міськорайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року яким ОСОБА_4 був засудженим за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки виконується самостійно.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 27.01.2016 року о 06.50 год. з метою скоєння таємної крадіжки чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 зайшов до під`їзду вказаного будинку, та знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, за допомогою раніше підготовленої викрутки пошкодив замок вхідних дверей, та відкривши їх, проник до приміщення вказаної квартири, де, як надалі з`ясувалося, на той час відпочивала сім`я ОСОБА_6 .

Знаходячись в приміщенні квартири ОСОБА_4 почав скоювати таємну крадіжку та шукати речі, які мають матеріальну цінність, та таємно, з прихожої кімнати, з вішалки викрав: чоловічу куртку червоного кольору розміром 2XL «VIVACANA» вартістю 1080 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень; жіночу куртку червоного кольору розміром 2XL «VIVACANA» вартістю 1305 гривень; картку поповнення рахунку оператора «Life» на 40 гривень в кількості чотирьох штук загальною вартістю 160 гривень, що належать ОСОБА_7 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3145 гривень.

В цей час від шурхоту прокинулась господарка квартири - ОСОБА_7 , яка намагалась затримати злочинця та присікти злочин.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії стали явними для господаря квартири, діючи відкрито, повторно, продовжуючи реалізуючи свій злочинний намір, заволодівши майном відкрито для потерпілої, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , 28.01.2016 року о 02.00 годин, з метою скоєння таємної крадіжки чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_4 .

Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 зайшов до під`їзду будинку, та знаходячись біля квартири АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, за допомогою раніше підготовленої викрутки пошкодив замок вхідних дверей та, відкривши їх, проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 , де, як надалі з`ясувалося, відпочивала господарка квартири ОСОБА_8 .

Знаходячись в приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_4 почав шукати речі, які мають матеріальну цінність, де таємно, повторно, в коридорі вказаної квартири, з вішалки викрав: жіночу зимову куртку (пуховик) біло-сірого кольору розміром 2 XL вартістю 600 гривень; шкіряну жіночу сумку чорного кольору вартістю 180 гривень; із спальної кімнати зі столу викрав шкіряний гаманець червоного кольору зі вставками чорного кольору вартістю 440 гривень, в якому знаходилась "золота" каблучка вагою 2 грами, 585 проби, розміром 17,5, вартістю 2115 гривень; мобільний телефон марки «Samsung B5722 Duos» вартістю 720 гривень, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 4055 грн.

В цей час від шурхоту прокинулась господарка квартири ОСОБА_8 , яка намагалась затримати злочинця та присікти злочин.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії стали явними для господаря квартири, діючи відкрито, повторно, заволодівши вищевказаним майном відкрито для потерпілої, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст.186 КК України, заявив про щире каяття та дав показання про те, що він дійсно 27.01.2016 року о 06.50 годин з метою скоєння таємної крадіжки прибув до будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи вказаний намір, він зайшов до під`їзду вказаного будинку, та знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, за допомогою раніше підготовленої викрутки пошкодив замок вхідних дверей, та відкривши їх, проник до приміщення вказаної квартири, де на той час відпочивали господарі квартири, про що йому тоді не було відомо. Знаходячись в приміщенні квартири він таємно викрав деякі речі та грошові кошти. Однак, в цей час прокинулась господарка квартири, яка намагалась затримати його, але він проігнорував її вимоги та втік з викраденим майном.

Крім того, він 28.01.2016 року о 02.00 годин, з метою скоєння таємної крадіжки прибув до будинку АДРЕСА_4 . Реалізуючи вказаний намір, він зайшов до під`їзду будинку, та знаходячись біля квартири АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, за допомогою раніше підготовленої викрутки пошкодив замок вхідних дверей та, відкривши їх, проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 де на той час відпочивала господарка квартири, про зо йому не було відомо. Знаходячись в приміщенні вказаної квартири, він таємно викрав деякі речі. Однак, в цей час прокинулась господарка квартири, яка намагалась затримати його, але він проігнорував її вимоги та втік з викраденим майном.

Зазначив, що він повністю згоден з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1036-16 від 25.02.2016 року згідно якої, він спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3145 грн., а потерпілі ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 4055 грн

Додав, що щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати потерпілих та свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був судимий, викрадене майно частково повернуто власникам.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому, активно співпрацював з судовим слідством у справі під час повторного розгляду справи судом першої інстанції.

З обтяжуючих обставин у справі суд визнає рецидив злочинів.

Характер та обставини вчинених ОСОБА_4 злочинів, ступінь негативних наслідків від учиненого, ставлення обвинуваченого до вчиненого у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та стійку злочинну направленість його поведінки, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 3 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах, передбаченої санкцією статті.

08 лютого 2016 року ОСОБА_4 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді у арешту, строком три місяці. Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року яким ОСОБА_4 був засудженим за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном три роки визначено виконувати самостійно.

Відтак, з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що злочини, передбачені ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_4 скоїв 27.01.2016 року та 28.01.2016 року, тобто до постановлення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року, покарання останньому має бути призначене за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання покарання що призначено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року у вигляді арешту строком три місяці, покаранням, що призначається за ч.3 ст.186 КК України даним вироком суду.

Крім того, необхідно врахувати, що ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені ч. 3 ст. 186 КК України 27.01.2016 року та 28.01.2016 року, у період іспитового строку, встановленого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року.
Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, оскільки зазначений обвинувачений, вчинив нові злочини в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, діючої в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни та дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, тобто суттєвим чином стала погіршувати становище обвинуваченого.
Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що, у тому числі, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838- VIII від 26 листопада 2015 року, що діяли на момент ув`язнення ОСОБА_4 , та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та перебування ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення з моменту його затримання, тобто з 12.00год. 30 січня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також під час зарахування строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне.
Цим вироком остаточне покарання ОСОБА_4 визначається з урахуванням правил, передбачених ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків.
До сукупності вироків, які враховуються під час призначення остаточного покарання ОСОБА_4 входить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ст. 75,76 КК України до п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком три роки.
В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 з 25 червня 2015 року до 07 грудня 2015 року також утримувався під вартою.
Як вбачається, зазначений запобіжний захід діяв в тому числі і у період дії ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838- VIII від 26 листопада 2015 року, яким, як зазначено вище, передбачалось зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, з проведенням розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відтак, обвинуваченому ОСОБА_4 у загальний строк відбуття покарання необхідно також зарахувати й строк його тримання під вартою за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року, що входить у сукупність вироків, у такому співвідношенні : з 25.06.2015 року по 25 листопада 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі; та з 26 листопада 2015 року по 07 грудня 2015 року включно, тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838- VIII від 26 листопада 2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2790 грн. 84 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у виді арешту строком три місяці, яке призначено ОСОБА_4 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року покаранням у виді позбавлення волі строком п`ять років, що призначається ОСОБА_4 даним вироком за ч.3 ст.186 КК України, призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, частки покарання - у виді одного місяця позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 12.00год. 30 січня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діяла на момент застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зарахувати строк попереднього ув`язнення для ОСОБА_4 , засудженого до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 26 листопада 2015 року по 07 грудня 2015 року, та з 12.00год. 30 січня 2016 року до набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк тримання під вартою останнього з 25.06.2015 року по 25 листопада 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити не змінним у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2790 /дві тисячі сімсот дев`яносто/грн. 84 коп.

Речові докази:

- дві серцевини замка, які зберігаються в камері речових доказів Павлоградського ВП - знищити;

- чоловічу балонову куртку червоного кольору «VIVACAWA» розміром 2XL, три поповнення рахунку Лайф» на 40 грн., ключі у кількості 4 штук, передані на зберігання ОСОБА_7 - залишити власнику за належністю;

- три ключі, паспорт на ім`я ОСОБА_8 та ідентифікаційний код - залишити власнику за належністю;

- балонову куртку синього кольору, два мобільні телефони марки "НОКІА", три батареї для телефонів, сім-карту "Лайф", дві мікро СД карти, дві СД карти, 20 шт. пластикових картки, два одеколони котрі зберігаються в камері речових доказів Павлоградського ВП повернути за належністю ;

- сім штук викруток, плоскогубці, розвідний ключ, щипці, 15 шт. ключів, дриль, паспорт на ім`я ОСОБА_9 котрі зберігаються в камері речових доказів Павлоградського ВП знищити;

- жіночу сумку чорного кольору, косметичку, три каблучки, серги, сумку сірого кольору повернути ОСОБА_8 за належністю;

- паспорт на ім`я ОСОБА_10 - передати останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

СУДДЯ ОСОБА_11 .