Справа №463/615/17
Провадження №1-кп/463/101/18
В И Р О К
іменем України
15 січня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особою на ім`я « ОСОБА_8 » (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), 21.01.2017 року близько 07.00 год., маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, під приводом винайму квартири, перебуваючи на АДРЕСА_2 , таємно викрали з квартири телевізор марки «Сатурн» вартістю 3500 грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 , чим завдали їй матеріальної шкоди на вказану суму. В подальшому викрадений телевізор здали у ломбард «Чесний Ломбард», що за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 34, за який отримали 650 грн. і дані кошти розподілили між собою.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що 21.01.2017 року він з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 винайняли на одну добу квартиру АДРЕСА_3 . Зранку скориставшись вільним доступом, відсутністю сторонніх осіб, спільно викрали з квартири телевізор, який в подальшому здали в ломбард за 650 грн. та гроші поділили між собою. У скоєному щиро розкаюється.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Така кваліфікуюча ознака як повторність злочинів не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, попередня судимість станом на час вчинення нового злочину була погашена.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає і приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі.

Із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, міцні соціальні зв`язки, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, встановлено діагноз: легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності з емоційно-вольовими розладами, з приводу чого перебуває на обліку з психоневрологічному диспансері, вчинив злочин середньої тяжкості, але у чому на даний час щиро розкаюється, активно сприяв у його розкритті, позицію потерпілої сторони, яка немає претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, - оптичний диск з відеозаписом із камер відеоспостереження, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, - оптичний диск з відеозаписом із камер відеоспостереження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1