Справа № 547/454/17
провадження № 1-кп/527/93/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 07 грудня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горошине Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (зі слів), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.06.2000 року Семенівським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 680 грн;
-04.12.2002 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, остаточно засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-31.07.2009 року Ленінським районний судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений 20.04.2012 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Глобинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кожного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні оголошено перерву та погоджено дату наступного судового засідання 14:30 год. 15 листопада 2017 року.
Як вбачається з ухвали Глобинського районного суду Полтавської області про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , строк застосування запобіжного заходу закінчується 14 жовтня 2017 року.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу, а також при його продовженні не змінилися, обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків.
Захисник ОСОБА_6 зазначила, що в судовому засіданні під час допиту потерпілих останні підтвердили, що кошти які були у них викрадені в розмірі 5000 грн. вони знайшли, а під час обрання запобіжного заходу підзахисному саме ця обставина слугувала для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила суд, змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити його на домашній арешт. Разом з тим, пояснив суду, що він за місцем реєстрації не проживає, з ОСОБА_12 з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах проживає не постійно.
Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 КПК України.
Судом встановлено наступне.
Ухвалою суду від 15 серпня 2017 року відносно ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 жовтня 2017 року.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_9 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Крім того, ОСОБА_9 не має постійного місця проживання, що він особисто пояснив в судовому засіданні, а також підтверджується наданими суду довідками Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що свідчить про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту до нього не можу бути застосований. Крім того, може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, має не зняту та непогашену судимість, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, допит свідків судом не проведено, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За таких обставин, суд, дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували не перестали існувати, домашній арешт до обвинуваченого не може бути застосовано, оскільки він немає постійного місця проживання, а тому застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 314-316 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Визначений розмір застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80000 грн. залишити без змін.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.
У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_9 покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з місця реєстрації без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити письмово суд.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або у разі порушення покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 закінчується о 16 годині 45 хвилин 04 грудня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.
Суддя ОСОБА_1