Справа №127/6347/18
Провадження №1-кс/127/3059/18
23 березня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -
21.03.2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернувся старший слідчий Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung», моделі «J7», імеі1: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 , в який була вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Алькател», імеі: НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_5 , які перебували у власності ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 спільно з невстановленим слідством особою, при невстановлених слідством даті та часу узгодили спільний злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном. В подальшому, 12.03.2018, близько 10.00 годин невстановленою слідством особою був здійснений телефонний дзвінок на мобільний номер телефону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого останній представившись працівником поліції повідомив, що син останньої ОСОБА_6 потрапив в дорожньо-транспорту пригоду з власної вини, внаслідок чого завдав значної шкоди здоров`ю собі та сторонній особі та у зв`язку з чим на даний час потребує грошових коштів на лікування. Ввівши в оману ОСОБА_5 , яка сприйняла отриману інформацію, як дійсність, в подальшому діючи, відповідно до узгодженого плану з невстановленою слідством особою, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 прийшов до помешкання ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_1 , де після запрошення, зайшов до вищевказаного помешкання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення отримав від останньої грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США та 5000 (п`ять тисяч) гривень , які остання надала на лікування сина та осіб, які постраждали внаслідок не існуючої дорожньо-транспортної пригоди.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденні кошти, розділивши з вищезазначеною невстановленою слідством особою, використав на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто в шахрайстві, вчинененому за попередньою змовою групою осіб.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденні кошти, розділивши з вищезазначеною невстановленою слідством особою, використав на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто в шахрайстві вчинененому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 спільно з невстановленим слідством особою, при невстановлених слідством даті та часу узгодили спільний злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном. В подальшому, 12.03.2018, близько 15.30 годин невстановленою слідством особою був здійснений телефонний дзвінок на мобільний номер телефону ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого останній представившись працівником поліції повідомив, що син останньої ОСОБА_10 потрапив в дорожньо-транспорту пригоду з власної вини, внаслідок чого завдав значної шкоди здоров`ю собі та сторонній особі та у зв`язку з чим на даний час потребує грошових коштів на лікування. Ввівши в оману ОСОБА_9 , яка сприйняла отриману інформацію, як дійсність, в подальшому діючи, відповідно до узгодженого плану з невстановленою слідством особою, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 прийшов до помешкання ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_3 , де після запрошення, зайшов до вищевказаного помешкання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення отримав від останньої грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, які остання надала на лікування сина та осіб, які постраждали внаслідок не існуючої дорожньо-транспортної пригоди.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденні кошти, розділивши з вищезазначеною невстановленою слідством особою, використав на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто в шахрайстві вчинененому, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 спільно з невстановленим слідством особою, при невстановлених слідством даті та часу узгодили спільний злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном. В подальшому, 14.03.2018, близько 15.00 годин невстановленою слідством особою був здійснений телефонний дзвінок на мобільний номер телефону ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого останній представившись її внуком ОСОБА_12 повідомив, що він потрапив в дорожньо-транспорту пригоду з власної вини, внаслідок чого завдав значної шкоди здоров`ю собі та сторонній особі та у зв`язку з чим на даний час потребує грошових коштів на лікування. Ввівши в оману ОСОБА_11 , яка сприйняла отриману інформацію, як дійсність, в подальшому діючи, відповідно до узгодженого плану з невстановленою слідством особою, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 прийшов до помешкання ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_4 , де після запрошення, зайшов до вищевказаного помешкання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення отримав від останньої грошові кошти у розмірі 900 доларів США, які остання надала на лікування внука та осіб, які постраждали внаслідок не існуючої дорожньо-транспортної пригоди.
Отримавши вищезазначені грошові кошти, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденні кошти, розділивши з вищезазначеною невстановленою слідством особою, використав на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто в шахрайстві, вчинененому за попередньою змовою групою осіб.
20.03.2018, слідчим суддею Вінницького міського суду ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підстав видано. Ухвали, працівниками СКР ЛВП було затримано ОСОБА_4 .
Під час затримання ОСОБА_4 в останього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», моделі «J7», імеі1: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 , в який була вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Алькател», імеі: НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_5 .
Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події. Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні, що зумовило звернення до суду з вказаним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так як, зазначене у клопотанні майно, відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-
Клопотання старшого слідчого Лівобережного відділення Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung», моделі «J7», імеі1: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 , в який була вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та мобільний телефон марки «Алькател», імеі: НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_5 , які перебували у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.
Слідчий суддя