Справа № 508/593/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року Миколаївський районний суд Одеської області
В складі : головуючого судді ОСОБА_1
Секретаря ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3
Захисника ОСОБА_4
Обвинуваченого ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 25.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка, Миколаївського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.297 ч.3 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
23.04.2017 року приблизно у 11 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території кладовища, розташованого поряд з с. Романівка Миколаївського району Одеської області, яке відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що своїми діями спричинить моральних страждань родичам померлих осіб, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, керуючись хуліганським мотивом та демонструючи зневагу до місця поховання померлих, голосно викрикуючи нецензурні слова, з метою повалення надгробків, застосовуючи фізичну силу, штовхав обома руками споруди, тим самим зміщував центр ваги стели та повалив п`ять пам`ятників на місцях поховання (могилах) померлих громадян: ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим осквернив вказані могили та спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, що також призвело до моральних страждань родичів померлих осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ст. 297 ч. 3 КК України, як наруга над могилою, вчинена з хуліганських мотивів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 , як особа - за місцем проживання характеризується посередньо: є риси як негативої так й позитивної поведінки, раніше не судимий, не працює, не одружений, але мешкає разом з жінкою, пенсіонер, потребує медичного догляду.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі та намір щодо добровільного відшкодування шкоди ), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, його характеристику, суд вважає що виправити ОСОБА_5 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді обмеження волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та недопущення ним в подальшому вчинення кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу не обиралась.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьх) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу ОСОБА_5 не обирати.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1