Єдиний унікальний номер № 285/3810/17
Провадження № 1-кс/0285/780/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участі: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській областіпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, за № 0001718 від 10жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочинів за наступних обставин.
12.09.2017 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебуваючи по місцюсвогопроживання, в подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, за 350 грн. збув ОСОБА_7 в двохмедичних шприцах для одноразового використаннярідину коричневого кольору, яка згідновисновкуексперта № 2/967 від 22.09.2017 року, містить особливо небезпечнийнаркотичнийзасіб опійацетильований, загальною, масою 0,1379 г. (в перерахунку на сухуречовину).
Крім того, 04 жовтня 2017 року близько 10 год. ОСОБА_5 перебуваючи по місцюсвогопроживання, в подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , Житомирськоїобластіумисно, незаконно, за 100 грн. ОСОБА_8 медичний шприц з останньою поділкою шкали 10 мл. з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/1063 від 19.10.2017, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,079 г. (по масі сухої речовини).
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненими повторно ОСОБА_5 , скоїв кримінальніправопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.
25.10.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новограда-Волинського, проживає за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, раніше судимий:
1) 16.03.1988 року Новоград-Волинським міським судом за ст. 206 ч. 2 КК України до 3 років п/в. 16.03.1991 року звільнився з МПВ за відбуттям строку покарання.
2) 10.12.1993 року Новоград-Волинським міським судом за ст. 81 ч. 1 КК України до 2 років виправних робіт.
3) 07.07.1994 року Новоград-Волинським міським судом за ст. 140 ч. 2, 196-1, 42, 43 КК України до 4,8 років позбавлення волі. 02.06.1998 року звільнився з МПВ за відбуттям строку покарання.
4) 09.06.1999 року Новоград-Волинським міським судом за ст. 196-1 ч. 1, 140 ч. 2 КК України до 2 роківпозбавленняволі. 17.09.1999 року звільнився з МПВ за ст.1 п.«Б» Закону України «Про амністію», невідбутий строк 1 рік 7 міс. 21 день.
5) 05.12.2000 року Новоград-Волинськимрайонним судом за ст. 81 ч. 4, 17 ч. 2, 81 ч. 3? 89 ч. 1, 140 ч. 2, 42 КК України до 5 років п/в. 10.03.2005 року звільнився з МПВ умовно-достроково на 1 рік 4 міс. 27 днів.
6) 24.01.2008 року Полонським районним судом Хмельницької області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4 років п/в. 18.04.2011 року звільнився з МПВ умовно-достроково на 7 міс. 1 день.
7) 25.02.2015 року Новоград-Волинським міськрайонний судом Житомирської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
25 жовтня 2017 року, близько 7 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебуваючи на території свого домоволодіння, а саме на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, повторно зберігав з метою збуту і вказаного дня під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу, переслідуючи мету особистого збагачення, умисно, незаконно, повторно збув за 500 грн., легендованій особі під псевдонімом ОСОБА_9 , у медичному шприці з останньою поділкою градуювання 5 мл., рідину коричневого кольорузовні схожу на особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.
Цього ж дня, 25 жовтня 2017 року в період часу з 9 год. 25 хв. по 10 год. 55 год. на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено до Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області: скляну пляшку об`ємом 100 мл., яка частково наповнена рідиною коричневого кольору, зовні схожою на наркотичний засіб опій ацетильований та медичний шприц з останньою поділкою градуювання 5 мл. частково наповнений прозорою рідиною зовні схожою на психотропну речовину, які ОСОБА_5 умисно незаконно, повторно зберігав по місцюсвогопроживання з метою збуту.
Вчинення ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень підтверджується: протоколами допитів свідків; висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів №2/967 від 22.09.2017; висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів №2/1063 від 19.10.2017; протоколом про результат контролю за вчиненням злочину від 25.10.2017; протоколом обшуку від 25.10.2017 під час якого по місцю проживання ОСОБА_5 вилучено грошові купюри за які проводилася оперативна закупка наркотичного засобу в останнього та іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, які в своїй сукупності вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив умисний, незаконний, збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.
В обґрунтування клопотання слідчий також посилається на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не працює та проживає за рахунок коштів отриманих внаслідок незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження та переховуватися від органів досудового розслідування.
Крім того, просив врахувати суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від шести до десяти років.
Слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, є необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали. Слідчий пояснив, шо досудовим розслідування встановлено, що підозрюваний систематично здійснював збут наркотичних засобів за місцем свого проживання, що вказує на ризик продовжування злочинних дій у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, під час затримання ОСОБА_5 намагався втекти від працівників поліції, що свідчить про ризик переховування від слідства.
В судовому засіданні підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував. Вину у вчиненні інкримінованих дій заперечував. Просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на тяжкі захворювання, що потребують лікування в умовах стаціонару медичного закладу.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання. Посилався на недоведеність ризиків, на які посилається слідчий. Просив застосувати домашній арешт.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а відповідно до ч.2 даної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
25.10.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,розлученого, українця, громадянина України, освіта середня, раніше судимого, інваліда 2 групи.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозриу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя також вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, а саме збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.
Слідчий суддя визнає обґрунтованим посилання слідчого на ризик продовження підозрюваним злочинної діяльності з виготовлення та збуту наркотичних засобів, оскільки з наданих доказів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів за місцем свого проживання.
Підозрюваний особисто знайомий зі свідками, отже може незаконно впливати на них, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження.
Суд також бере до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від шести до десяти років. Загроза можливого покарання вказує на ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконноговпливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту про неможливість перебування підозрюваного під вартою не підтверджені належними доказами.
Дійсно, згідно довідки МСЕК від 15.12.2015 року, ОСОБА_5 встановлено другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання, протипоказана важка праця.
В судовому засіданні підозрюваний посилався на захворювання ніг та наркотичну залежність.
Разом з тим, слідчим надано висновок лікаря від 25.10.2017 року про стан здоров`я ОСОБА_5 , згідно якого він не потребує стаціонарного лікування.
Статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено надання медичної допомоги особам, які перебувають під вартою.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що запобігти ризикам, на які посилається сторона слідства, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З урахуванням обставин справи, суддя дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
З протоколу затримання особи вбачається, що підозрюваний затриманий о 09:00 год. 25.10.2017 року в порядку ст. 208 КПК України. Отже, починаючи з вказаного моменту слід рахувати строк тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає визначає підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставув розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80000 грн.,оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти обв`язки прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення,що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання о 9:00 год. 25.10.2017 року.
Визначити строк дії даної ухвали до 09:00 год. 24.12.2017 року.
Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України розмір застави визначити у розмірі 50розмірівпрожитковогомінімуму для працездатнихосіб, що складає 80000 грн., зобов`язавши ОСОБА_5 протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали, або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної суми коштів у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок ТУ ДСА в Житомирській області депозитний рахунок ТУ ДСА в Житомирській області 0277, код за , МФО 820172 в ДКС України м. Київ, призначення застава для Новоград-Волинського міськрайонного суду.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України :
1) прибувати до слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області із встановленою періодичністю та за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання/роботи.
Роз`яснити, що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу дізнання, досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 27.10.2017 р.
Слідчий суддя ОСОБА_1