Справа № 676/5147/15-к
Номер провадження 1-кп/676/517/17
У Х В А Л А
04 жовтня 2017 року м.Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Кам`янець-Подільському підготовче судове засідання кримінального провадження №0000079 від 17 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В :
19 вересня 2017 року з Апеляційного суду Хмельницької області до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження №0000079 від 17 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,із затвердженим обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив повернути обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що він не відповідає вимогам КПК України, зокрема невірно зазначено номер кримінального провадження та дату внесення до ЄРДР відповідних відомостей, а також в обвинувальному акті при зазначені фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулюванні обвинувачення у стверджувальній формі зазначено, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.368 КК України, чим порушено презумпцію невинуватості.

Обвинувачена та її захисник заперечили проти повернення обвинувального акту прокурору та просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд уважає, що його необхідно повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься законність, що в силу ч.2 ст.9 КПК України передбачає обовязок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).
Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Автсрії», №42780/98, п. 34).
До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Також, як вбачається з позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 24 листопада 2016 року у справі №5-328кс16, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Із рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2000 року «Маттоціа проти Італії», встановлено, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. З ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.
Диспозицією частини першої статті 368 КК України, яка ставиться в вину ОСОБА_4 , передбачена кримінальна відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Тобто, кримінальній відповідальності за вчинення даного злочину підлягає лише спеціальний субєкт службова особа.
Відповідно до приписів частини другої статті 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Поряд з цим, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства України, конвенційним нормам та практиці Європейського суду з прав людини фактичні обставини вчинення злочину ОСОБА_4 викладено неповно, що призводить до порушення її права бути негайно й детально проінформованою про характер і причини висунутого проти неї обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті не зазначено всіх елементів складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона), вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_4 . Зокрема, в обвинувальному акті взагалі не зазначено чи являється ОСОБА_4 службовою особою відповідно до чітко визначеного ч.2 ст.18 КК України поняття «Службова особа» і якщо так, то в чому цей статус її виражається, тобто в повному обсязі не розкрито об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, а також не розкрито в повному обсязі суб`єктивну сторону зазначеного злочину, зокрема мотиву обвинуваченої.

Також, формулювання обвинувачення має бути викладене так, щоб чітко були зазначені основні обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному процесі, зокрема, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) - п.1 ч.1 ст. 91 КПК України. Однак, формулюючи ОСОБА_4 обвинувачення слідчим не зазначено часу повідомлення ОСОБА_4 . ОСОБА_6 необхідності передачі їй коштів в сумі 1700 грн. за пришвидшення оформлення документів необхідних для видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його виготовлення, а зазначено лише дату 16.06.2015.

Відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, порушують права обвинуваченої на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.
При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи вище наведене, обвинувальний акт у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України необхідно повернути прокурору.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000079 від 17 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу в частині повернення обвинувального акта може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1