Справа №498/997/17
Провадження по справі №1-кс/498/160/17
УХВАЛА

13 листопада 2017 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
ВСТАНОВИЛА:
10 листопада 2017 року старший слідчий СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт речей у зв`язку з тим, що 09 листопада 2017 року о 21:30 год. до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що 09.11.2017 року біля 18:00 годин четверо невідомих чоловіків одягнені в одяг темного кольору, в рукавицях та шапках на голові типу «балаклава», шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли в приміщення будинку, де застосовуючи насилля до ОСОБА_5 , яке є небезпечним в момент спричинення, шляхом завдання ударів кулаками в область обличчя та голови, та погрози застосування насилля до його дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито заволоділи їх грошима, а саме 600 доларів США та біля 2000 гривень. Після чого з місця злочину зникли в невідомому напрямку.
09.11.2017 року під час проведення огляду домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 та прилеглої території було виявлено та вилучено наступні речі: фрагмент ґрунту по формі приблизної та трикутної розмірами біля 5.0х4.0х5.0 см на поверхні якого відобразилися виступаючі полоси шириною біля 7 мм., які між собою утворюють кут; три фрагменти пластикових хомутів білого кольору; один пластиковий хомут білого кольору; фрагмент прозорої липкої стрічки-скотч загальною довжиною біля 21 см; фрагмент ґрунту; спортивну бейсболку чорного кольору; светр потерпілого; 2 фрагменти дверної ручки; фрагмент волокна тканини.
Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, заслухавши думку старшого слідчого СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яка підтримала заявлене клопотання, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
З огляду на вищезазначене, з метою проведення відповідних експертиз виникла необхідність накласти арешт на вилучені речі в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме: фрагмент ґрунту по формі приблизної та трикутної розмірами біля 5.0х4.0х5.0 см на поверхні якого відобразилися виступаючі полоси шириною біля 7 мм., які між собою утворюють кут; три фрагменти пластикових хомутів білого кольору; один пластиковий хомут білого кольору; фрагмент прозорої липкої стрічки-скотч загальною довжиною біля 21 см; фрагмент ґрунту; спортивну бейсболу чорного кольору; светр потерпілого; 2 фрагменти дверної ручки; фрагмент волокна тканини.
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність проведення відповідних експертиз, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 погоджено прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт речей - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на наступні речі: фрагмент ґрунту по формі приблизної до трикутної розмірами біля 5.0х4.0х5.0 см на поверхні якого відобразилися виступаючі полоси шириною біля 7 мм., які між собою утворюють кут; три фрагменти пластикових хомутів білого кольору; один пластиковий хомут білого кольору; фрагмент прозорої липкої стрічки-скотч загальною довжиною біля 21 см; фрагмент ґрунту; спортивну бейсболу чорного кольору; светр потерпілого; 2 фрагменти дверної ручки; фрагмент волокна тканини.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1