Справа № 627/984/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 26.12.2016 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.389 ч.2, ст.71 КК України до 1 місяця 15 днів арешту; відповідно до довідки про звільнення, відбував покарання у Диканівській виправній колонії №12 з 28 лютого 2017 року по 12 квітня 2017 року, звідки звільнений по відбуттю строку покарання; згідно довідки з питань пробацїї Північно - Східного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, на даний час на обліку у відділі не перебуває

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 30.09.2016 року, близько 17 год., знаходячись на кухні будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , в ході розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній удар кулаком в область переносиці носа, від спричиненого удару ОСОБА_5 впала на підлогу, а ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, підбігши до потерпілої ОСОБА_5 спричинив другий удар кулаком в область переносиці носа, від спричинених ударів ОСОБА_5 почала втрачати свідомість. В результаті умисних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово - медичного експерта Богодухівського РВ СМЕ №88-КК/17 від 03.10.2017 року було спричинене тілесне ушкодження, синці на обличчі, під склеральний крововилив, яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження ( П.2.3.5 правил судово - медичного терміну ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6). Крім цього згідно висновку судово - медичного експерта Богодухівського РВ СМЕ №91-КК/17 від 06.10.2017 року, механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , на який вона вказувала під час проведення з нею слідчого експерименту, в цілому відповідає по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_5 , синці на обличчі, під склеральний крововилив утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею, що травмує, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути, кулаки рук людини, на що і вказувала ОСОБА_5 .
Малоймовірно, що ушкодження, які малися у ОСОБА_5 могли виникнути внаслідок її падіння з висоти власного зросту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та про підтримання пояснень, наданих під час досудового слідства.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме:

- умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується формально.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати не понесені.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1