Справа № 440/155/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/683/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Буського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2017 року відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Бродівського РВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.
На ухвалу суду прокурор Бродівського відділу Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Бродівського РВ з питань пробації Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 12 травня 2017 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на те, що ухвала суду є необгрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та кримінально виконавче законодавство. Під час іспитового строку засуджений ОСОБА_7 тричі притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став, що згідно ст. 166 КВК України є підставою для задоволення подання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення засудженого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально - виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально - виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, 30 червня 2016 року на виконання до Бродівського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області із Буського районного суду Львівської області надійшло розпорядження та копія вироку суду щодо ОСОБА_7 .
Згідно з вироку Буського районного суду Львівської області від 17 травня 2016 року на засудженого ОСОБА_7 покладено на підставі ст. 76 КК України такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В той же день ОСОБА_7 був надісланий виклик для явки до Бродівського РВ КВІ УДПтС України у Львівській області на 08 липня 2016 року.
08 липня 2016 року ОСОБА_7 з`явився до кримінально-виконавчої інспекції Бродівського РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області для постановки на облік про, що був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням іспитовим строком встановленими судом обов`язками, а також був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом, про що надано підписку про ознайомлення /а.с.13/.
06 грудня 2016 року Бродівським районним судом Львівської області ОСОБА_7 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 30 (тридцять) годин громадських робіт.
27 грудня 2016 року засудженому ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження у вчиненні правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення.
Вдруге 24 січня 2017 року Бродівським районним судом Львівської області ОСОБА_10 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.
08 лютого 2017 року засудженому ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження у вчиненні правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення.
11 квітня 2017 року ОСОБА_7 Бродівським районним судом Львівської області був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 60 годин громадських робіт.
05 травня 2017 року засудженому ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження у вчиненні правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27 березня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 внесене до ЄРДР за №0000092 від 16 лютого 2017 року за ч.1 ст. 125 КК України було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, суд призначаючи покарання керується тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як встановлено судом першої інстанції, під час перебування на обліку, окрім вчинення аналогічних адміністративних правопорушень ОСОБА_7 нового злочину не вчинив, до адміністративної відповідальності притягався за вчинення насильства в сім`ї, також ОСОБА_7 в апеляційному суді пояснив, що він помирився з дружиною та не має конфліктних відносин у сім`ї, по місцю проживання характеризується посередньо, проживає разом із дружиною, має на утриманні двох малолітніх доньок, офіційно не працює.
Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 , щодо докладення зусиль до пошуку роботи, суд першої інстанції вірно розцінив такі, що вказують на намагання засудженого, який був засуджений за корисливі злочини стати на шлях виправлення, та рішення Європейського суду з прав людини, молодий вік засудженого, легковажність та притягнення до адміністративної відповідальності не свідчать про умисне ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених судом обов`язків та небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2017 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4