Справа № 610/3116/17
№ провадження № 1-кп/610/47/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року колегія суддів Балаклійського районного суду Харківської області у складі: головуючого: - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,
- про вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в :
26.09.2017 о 15:00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи у кухні домоволодіння за місцем мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин та в ході сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.
Після чого, діючи умисно та протиправно ОСОБА_9 взяв у праву руку револьвер під патрон «Флобера» СОУ 78-19-033:2010, та стоячи напроти потерпілої ОСОБА_8 вистрелив з нього, внаслідок чого, ОСОБА_8 були спричиненні непроникаюче поранення голови у вигляді рани в лобовій області ліворуч з наявністю в м`яких покровах чужорідного тіла (кулі до 1 см в діаметрі).
Вищевказане тілесне ушкодженя за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Провину у скоєні інкримінованого йому діяння обвинувачений ОСОБА_9 визнав повністю та пояснив, про обставини які викладені вище у вироку.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 підтвержується перевіреними в судовому засіданні доказами:
Потерпіла ОСОБА_8 пояснила про вищевказані обставини, спричинення ій поранення голови внаслідок пострілу з травматичної зброї ОСОБА_9 . В подальшому вона самостійно пересувалась, від госпіталізації відмовилась. Однак в подальшому їй стало зле і вона була госпіталізована в Балаклійську ЦРБ з серцевим нападом.
Поясненнями свідка ОСОБА_10 , лікаря медичної швидкої допомоги про те, що в пообід 27.09.2017 р. за викликом на автомобілі швидкої медичної допомоги приїхали в АДРЕСА_2 . Біля будинку зустріли жінку, як в подальшому стало відомо ОСОБА_8 . При її огляді виявили кульове поранення в лоб із пневматичного пістолета. ОСОБА_8 була в свідомості, категорично відмовилась від госпіталізації до лікарні. В своїх лікарських документах він зазначив відмову від госпіталізації. Після чого вони вернулись у відділення швидкої медичної допомоги. Приблизно через 45 хвилин знову поступив виклик про виїзд в с.Яковенково. Повернувшись та оглянув Ідаятову, яка була у свідомості, але скаржилась про погане самопочуття. Ним були виявлені ознаки інсульту і її госпіталізували в Балаклійську ЦРЛ.
Протоколом огляду місця події від 26.09.2017р., згідно якого місцем скоєння злочину є домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_9 . В приміщені житлового будинку знайдено та вилучено мисливську рушницю 16-го калібру, з набоями. (а.с.83-84). Фототаблиці до протоколу огляду ( а.с. 85-86)
Висновками судово-медичної експертизи від 26.10.2017 р. згідно яких у потерпілої ОСОБА_8 , за даними медичної документації, мало місце непроникаюче поранення голови у вигляді рани в лобовій області ліворуч з наявністю в м`яких покровах чужорідного тіла (кулі до 1 см в діаметрі) - яке могло бути отримане в час вказаний в постанові про призначення експертизи, від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженими поверхнями, а саме кулі, вилученої в ході оперативного втручання, котра могла бути випущена при пострілі з пневматичної зброї, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ( а.с.123-127,139-140).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2017 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_9 про обставини спричинення потерпілій ОСОБА_8 внаслідок пострілу із пневматичної зброї на відстані приблизно 1, 5 метрів поранення в область голови (а.с.128-129) та долученого до протоколу фототаблицями.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.11.2017 р. за участю свідка ОСОБА_11 , який пояснив про те, що 27.09.2017р. о 12 годині знаходився на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_12 в с.Яковенково Балаклійського району. В будинку між ОСОБА_12 та тещою виникла сварка. Був чути звук пострілу. Із будинку вийшла ОСОБА_8 . Потім вийшов ОСОБА_12 передав йому револьвер під патрон «Флобер». В подальшому він приїхав в м.Балаклія, де викинув револьвер в річку. ( а.с.133-134)
Суд не може погодитися з доводами досудового слідства про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК УК, як закінчений замах на вбивство, тобто на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині. Висновки досудового слідства спростовуються перевіреними в судовому засіданні доказами.
Обвинувачений не заперечує, що між ним та ОСОБА_8 , яка є тещою, виникла сварка на побутовому ґрунті. Він із пістолета «Флобер» зробив постріл і куля влучила в область лоба потерпілої. Вона свідомість не втрачала, від госпіталізації відмовилась. Наміру вбивати потерпілу у нього не було. В процесі сварки він погроз відносно потерпілої про намір її вбити не виказував. В подальшому ніяких дій з метою спричинення смерті потерпілій не здійснював. Якщо він мав намір здійснити вбивство потерпілої, в будинку знаходилась мисливська зброя з бойовими набоями, однак він нею не скористався.
Даними протоколу огляду місця події від 23.09.2017р., про те, що при огляді будинку в якому мешкав ОСОБА_9 була вилучена мисливська рушниця з коробкою бойових набоїв. ( а.с.83-84)
Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила вищевказані обставини про те, що ОСОБА_9 погроз відносно неї про вбивство не виказував. Крім пострілу із револьвера, інших дій не скоював.
Даними із висновків судово-медичних експертиз встановлено, що у ОСОБА_8 мало місце непроникаюче поранення голови у вигляді рани в лобовій області ліворуч з наявністю в м`яких покровах чужерідного тіла ( кулі до 1 см в діаметрі), котра могла бути випущена при пострілі з пневматичної зброї, за степенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Стосовно встановленого діагнозу: «Гостре порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом, з паренхіматозно-вентрикулярним крововиливом у правій гемісфері. Астено-невротичний, вестибуло-атактичний синдром, лівобічний геміпарез», то ця патологія є загостренням хронічних серцево-судинних захворювань ( гіпертонічна хвороба 111 стадії, 111 ступеня, гіфпертензивне серце, серцева недостатність), та безпосереднього відношення до встановленої травми не має.
В той же час законодавець визначає суб"єктивну сторону умисного вбивства у формі умислу. Обвинувачений заперечував наявність у нього умислу на вчинення замаху на вбивство потерпілої., відповідно до ч.1 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Згідно з ч.2 ст.24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Виходячи із сукупності всіх обставин інкримінованого обвинуваченому злочину, зокрема, способу вчинення, характер та локалізацію отриманих потерпілою тілесних ушкоджень- у вигляді непроникаючого поранення голови у вигляді рани в лобовій області ліворуч з наявністю в м`яких покровах чужорідного тіла (кулі до 1 см в діаметрі), яке могло бути отримане від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженими поверхнями, а саме кулі, вилученої в ході оперативного втручання, котра могла бути випущена при пострілі з пневматичної зброї, та за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, попередню поведінку та взаємовідносини обвинуваченого та потерпілої, які є зятем та тещою, між ними виникла сварка на побутовому грунті, під час якої обвинувачений не мав на меті спричинити потерпілій смерть, суд прийшов до висновку, що настання смерті не охоплювалося умислом обвинуваченого на позбавлення життя (вбивства) потерпілої.
Так, відповідно до роз"яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідолюває суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки та бажає їх настання), а відтак, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.
Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна настати лише за наслідками, які фактично настали.
Згідно до роз"яснень, що містяться в п.22 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи» питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.
Указана правова позиція відображена також у постанові Верховного суду України від 31.01.2013р. у справі №5-32кс12 згідно якої замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату- це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Так, орган досудового слідства, обгрунтговуючи наявність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілої, послався на те, що у обвинуваченого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин та в ході сварки з ОСОБА_8 , виник умисел на протиправне заподіяння смерті останній, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно ОСОБА_9 взяв у праву руку револьвер під патрон «Флобера» СОУ 78-19-033:2010, та стоячи напроти потерпілої ОСОБА_8 на відстані 78 см від неї, прицілившись в голову останній, тобто у місцезнаходження життєво важливих органів, умисно вистрелив з нього, при цьому кваліфікував дії обвинуваченого з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, при цьому пославшись на те, що обвинувачений виконав всі дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілої, але не довів злочин до кінця з причини, що не залежали від його волі.
Разом з тим, обставинами справи встановлено, що обвинувачений обмежився нанесенням лише одного пострілу із пневматичного револьверу «Флобер», після криків потерпілої зразу же припинив свої злочинні дії, тобто, за наявності прямого умислу на вбивство потеріплої обвинувачений мав час і змогу довести цей злочин до кінця, а відтак, зазначені обставин у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений діяв з непрямим умислом.
До того ж, як слідує з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_8 є тещою обвинуваченого ОСОБА_9 , між ними склалися неприязні стосунки, про що в суді неодноразово заявляла як сама потерпіла, так і обвинувачений, конфлікт виник на побутовому грунті, спонтанно, постріл пневматичної зброї був одиничний.
Так, встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), допитаної у суді потерпілою, які є логічними та послідовними і узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин даної справи суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_9 з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство слід перекваліфікувати на ч.2 ст.125 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, з призначенням покарання за вказаним законом.
При цьому колегія суддів враховує наявність у матеріалах справи заяви потерпілої про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_9 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом визнається щире каяття.
Згідно ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставин, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності під час судового розгляду справи не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_9 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе в умовах реального відбування призначеного йому покарання у виді арешту, так як виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.
Відповідно до цього закону строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті, тобто ч.1 ст.72 КК України із розрахунку один день до позбавлення волі за один день арешту.
Відповідно до ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_9 необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Враховуючи те що потерпіла ОСОБА_8 в зв`язку с нанесеними обвинуваченим ОСОБА_9 тілесними ушкодженнями знаходилася на стаціонарному лікуванні в Балаклійській ЦКРЛ та в в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», та на її лікування витрачено 9466,34 грн., 1339,32грн., прокурором району заявлено цивільні позови про відшкодування витрат на лікування потерпілої. Суд задовільняє вказані позови та стягує з ОСОБА_9 вказані суми.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 застосований 27.09.2017р. у вигляді тримання під вартою скасувати.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.91,94,370,374,376 КПК України, суд-
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбачено ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 05 місяців 01 день.
Скасувати запобіжний захід ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, звільнивши його з під варти в залі суду.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 26.09.2017 року до 27.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також згідно з ч.2 ст.72 КК України із розрахунку один день позбавлення волі за один день арешту.
Вважати ОСОБА_9 таким, що відбув призначене судом покарання повністю.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Фінансового управління Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області 1339,32 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь Департаменту бюджету та фінансів Харківської обласної державної адміністрації 9 466,34 грн.
Речові докази по справі: металева куля, вилучена під час оперативного втручання з лівої лобної ділянки потерпілої ОСОБА_8 , яку передано на зберігання до камери схову Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили знищити.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, його копію вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий

Судді: ______________ ______________