Провадження № - 1кп/201/223/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002512 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
22.07.2017, приблизно о 03.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на острові Монастирський в м. Дніпрі, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, побачив двох сплячих чоловіків на лавці біля пам`ятника ОСОБА_6 та визначив їх речі як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав у ОСОБА_7 чоловічу шкіряну сумку чорного кольору марки «Diweilu» вартістю 285 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3» вартістю 3 443 грн. завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3 728 грн.
Після чого, ОСОБА_3 покинув місце скоєння злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання про те, що 22.07.2017 року в ночі, приблизно о 03.00 годині, перебуваючи на острові Монастирський, побачив двох чоловіків сплячих на лавці, та викрав в одного із чоловіків чоловічу шкіряну сумку та мобільний телефон, після чого покинув місце скоєння злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, висновок досудової доповіді та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ шкіряну сумку, чорного кольору марки «Diweilu» та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3» - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 198 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1