Червонозаводський районний суд м.Харкова
Справа № 646/8726/17
Провадження №1кс/646/1512/2018
У Х В А Л А
іменем України
14.03.2018 слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000571 від 15.06.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівки, Балаклійського р-ну, Харківської обл., громадянина України, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, -

у с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000571. По даному провадженню 03.03.2018 ОСОБА_6

повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, в тому числі посилаючись на обґрунтованість підозри та ризики, передбачені ст. 177 КПК України просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримали з підстав, що в ньому викладені. Захисники та підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, позицію сторони захисту, вивчивши доводи клопотання, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходить до такого

Слідчим суддею встановлено, що прокуратурою Харківської області за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України розслідується кримінальне провадження №0000571 від 15.06.2017 з приводу того, що група осіб, з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття незаконної діяльності, створили та придбали низку фіктивних суб`єктів господарської діяльності (юридичних осіб).

03.03.2018 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , згідно якої він підозрюється в тому, що він протягом 2016 року, діючи умисно та протиправно, з особистих корисливих мотивів, з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з наданням підприємствам реального сектору економіки, зареєстрованим на території Харківської області та інших областей України, послуг з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття вказаної протиправної діяльності всупереч вимог статті 81, статті 87, статті 88, статті 89 Цивільного кодексу України; статті 56, статті 57, статті 88, статті 89 Господарського кодексу України; пункту 6 частини 1 статті 15, пункту 8 частини 1 статті 15, частини 3 статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003 та статті 4 Закону України «Про господарські товариства» №1576-XII від 19.09.1991, створив за попередньою змовою групою осіб низку суб`єктів підприємницької діяльності, без мети здійснення такими підприємствами фактичної господарської діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі.

Зокрема, протягом 2016 року ОСОБА_6 , діючи у групі осіб, за посередництва невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_8 », маючи на меті реалізацію злочинного умислу, пов`язаного зі створенням суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з ознаками фіктивності, заздалегідь не повідомивши про свої злочинні наміри, використав у власних цілях осіб з числа тих, які перебувають у матеріально уразливому становищі, зареєструвавши їх як засновників та директорів низки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Анбер Приват Компані», ТОВ «Добралюкс», ТОВ «Мазарокс», ТОВ «Комерсбуд», ТОВ «Стартап Компані», ТОВ «Делькар Експо», ТОВ «Візейр», ТОВ «Київтемпл актив», ТОВ «Будремстиль», ТОВ «Буд Фін Траст», ТОВ «Амбер Продакшн», ТОВ «Асколі Трейд», ТОВ «Екселент Прайм», ТОВ «Ноатрейд», ТОВ «Люкс Старт», ТОВ «БК «Алара», ТОВ «Гудвей ТУ», ТОВ «Павермонт Інвест», ТОВ «Броуд Стайл», ТОВ «Політрейд плюс», ТОВ «Оптігруп».

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за посередництва невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_8 », використав реєстраційні, банківські та установчі документи вказаних підприємств, з метою надання послуг з незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат, а також з метою приховування факту та фактичних обсягів операцій діяльності підприємств та прикриття вказаної протиправної діяльності, внаслідок чого відповідно до висновку експертного дослідження №1-06/11/2017-до від 06.11.2017 загальна сума завищеного підприємствами-контрагентами податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за 2016-2017 роки по взаємовідносинам з фіктивними підприємствами складає 42 052 517 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри, слідчий суддя визнає, що підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою, оскільки надана до суду інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими.

Зокрема з досліджених у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_9 від 27.11.2017 року вбачається, що у травні 2016 року йому ОСОБА_10 пропонував так звані «безтоварні операції», податкові ями та скористатися послугами конвертаційного центру, а тому він зрозумів, що той планує затягнути його як співвиконавця до своєї протиправної діяльності. Так як пропонував йому переводити безготівкові кошти на рахунки підконтрольних йому фіктивних підприємств, як він назвав їх «однодневки», за нібито проведені операції з доставки товарів та надані послуги, з метою заниження бази оподаткування. В свою чергу він надає йому фіктивні документи, що містять відомості з приводу номенклатури товару, виду господарської операції, шляхів доставки товару між контрагентами, вигаданими номерами авто та вигаданими даним про авто №1, які в дійсності ніколи не існували.

Окрім цього докази обґрунтованості підозри в сукупності також підтверджується дослідженими у судовому засіданні копією витягу з ЄРДР; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 23.11.2017; копією протоколу отримання зразків для експертизи від 23.11.2017; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 24.11.2017; копією протоколу отримання зразків для експертизи від 24.11.2017; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 29.01.2018; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 29.01.2018; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 29.01.2018; копією постанови про залучення спеціаліста від 02.10.2017; копією протоколу огляду предметів від 06.03.2018.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування цих доказів достатньо для того, щоб визнати обґрунтованою підозру.

Слідчий суддя також вважає й доведеним заявлений прокурором ризик, передбачений п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.205 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення штрафу в розмірі від 3 до 5 тисяч неоподатковуваних доходів громадян, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; при цьому ОСОБА_6 має діючий паспорт для виїзду за кордон, що дає йому змогу виїхати за кордон для уникнення кримінальної відповідальності. У тому числі, з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 є приватним підприємцем, в тому числі здійснює діяльність пов`язаною з питаннями оптимізації та мінімізації оподаткування господарських підприємств.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, так як в силу ч. 2 ст. 181 цього Кодексу домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, проте ч. 2 ст. 205 КК України такого покарання не передбачає. Водночас ч. 4 ст. 194 КПК України передбачає, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши у сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з іншими встановленими при обранні останньому запобіжного заходу, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання протоколів обшуку недопустимими доказами, то слідчий суддя зазначає, що фактично автор клопотання на його обґрунтування на них не посилався, проте як вбачається з їх доводів вони стосується того, що під час проведення обшуків приймали участь інші співробітники поліції, що не були зазначені в ухвалі слідчого судді, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України, вбачається, що для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження.

Пунктом 4. ч. 2 ст. 36 цього Кодексу визначено, що прокурор може доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, підстав для визнання вказаних протоколів обшуку недопустимими доказами не вбачається, а тому в клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177-179, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК , слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;утримуватися від спілкування зі всіма свідками у даному кримінальному провадженні;здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 12.05.2018 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала в частині відмови в застосуванні домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала в частині застосування особистого зобов`язання оскарженню не підлягає.

Повний текст проголосити 16.03.2018 о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1