ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро кримінальне провадження № 0000883 від 26.04.2017 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Старомлинівка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянин України, який має вищу освіту, не працевлаштований, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 09.02.2017 року приблизно о 15 годині, перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , навмисно почав наносити останній тілесні ушкодження, а саме: втиснутим кулаком правої руки 3 удари в зовнішню (бічну) ліву зону плеча, удари затиснутим кулаком правої руки в зовнішню (бічну) зону руки з лівої сторони, 5 ударів затиснутим кулаком правої руки в скроневу зону голови з лівої сторони, 3 удари затиснутим кулаком лівої руки в лопаткову зону з правої сторони, 3 удари затиснутим кулаком правої руки в скроневу зону голови з лівої сторони, 2 удари затиснутим кулаком правої руки в зовнішню (бічну) зону плеча з лівої сторони, схопивши за руки, штовхнув об сусідні вхідні двері, від чого потерпіла вдарилась тім`яною зоною голови з правої сторони. Після цього, ОСОБА_7 , схопив потерпілу ОСОБА_5 , за волосся своєю правою рукою та почав бити її об вхідні сусідні двері правою скроневою зоною голови останньої, після чого, не зупинившись на досягнутому, наніс ще 4 удари затиснутим кулаком правої руки в скроневу ліву зону голови, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав в повному обсязі та пояснив, що раніше знайомий з потерпілою, оскільки мав відносини та проживав з її матір`ю - ОСОБА_8 в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 10.11.2015 року він був виселений із зазначеної квартири. Через деякий час він отримав рішення суду про визнання права власності на ? частину вказаної квартири. Отримавши рішення суду, він проконсультувався з працівниками поліції, які йому повідомили, що він має право змінити замок. Далі він повідомив потерпілу ОСОБА_5 , що оскільки вона не його не пускає до квартири, він змушений зламали замок вхідних дверей.

09.02.2017 року він купив нову серцевину для дверного замка, взяв викрутку та прийшов до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 для того, щоб зламати замок та змінити його серцевину. Коли приступив до злому замка, потерпіла зі своєю подругою це зрозуміли та почала кудись телефонували, через вікно кричали та просили про допомогу. Через деякий час потерпіла ОСОБА_5 відчинила двері та почала кликати на допомогу, а він продовжив замінювати серцевину дверного замка. Потерпіла почала його відштовхувати від дверей, потім досить сильно відштовхнула, після чого стала йому перешкоджати, наносила тілесні ушкодження по обличчю, подряпала повіку правого ока та махала в його сторону руками. В цей час він тримав потерпілу за шию, а вона вільними руками не могла дотягнутися до його обличчя. В цей час потерпіла своїми зубами стиснула його руку, а він намагався відтягнути її за волосся та йому довелось нанести 2-3 удари долонею правої руки потерпілій по обличчю. Також обвинувачений зазначив, що серцевину дверного замка він намагався замінити за допомогою викрутки, яку приніс з собою, однак під час цих подій викрутку він кинув на підлогу.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його винуватість у вчиненні злочину доводиться наступними доказами:
Так, потерпіла ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні пояснила, що раніше знайома з обвинуваченим, оскільки її мати ОСОБА_8 мала з ним стосунки. Деякий час обвинувачений проживав в квартирі АДРЕСА_3 з її матір`ю. Під час спільного проживання обвинувачений та її матір неодноразово конфліктували, тому мати переїхала.

10.09.2015 року потерпіла зі своєю донькою переїхала до вказаної квартири та під час проживання ОСОБА_7 постійно чіплявся до неї, однак вона не звертала на нього уваги. В подальшому обвинувачений з`їхав з квартири та вона залишилась мешкати з дитиною.

09.02.2017 року, приблизно о 15 год., коли вона зі своєю донькою, подругою ОСОБА_9 та її дитиною перебувала вдома, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 почула шум біля вхідних дверей в квартиру, пішла подивитись та повідомила, що якийсь чоловік зламує замок. Коли потерпіла підійшла, то в двірне вічко побачила, що обвинувачений ОСОБА_7 зламує замок вхідних дверей викруткою. Вона одразу почала його просити зупинитись, оскільки вдома знаходились діти, однак останній не реагував на прохання. Вона відчинила двері, стала на порозі, закривши собою прохід та знов начала прохати обвинуваченого зупинитись. У відповідь ОСОБА_7 почав її бити кулаками по тілу та голові, після чого, для того, щоб зайти до квартири, він схопив її та кинув в сторону дверей квартири сусідів, при цьому на мить вона втратила свідомість. Потім обвинувачений взяв її за волосся та почав бити головою об двері сусідів та не давав повернутись до квартири. В подальшому вона та ОСОБА_9 змогли його відштовхнути, зайшли до квартири, закрили замок та вона викликала поліцію. При цьому потерпіла зазначила, що на обвинуваченому не було ніяких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_7 не зупинився, та продовжив ламати замок. Трохи пізніше вона почула тишу, вирішила виглянути у вікно та побачила, що обвинувачений з подряпиною на обличчі зустрічав поліцейських.

Також потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що під час її побиття подруга телефонувала матері ОСОБА_10 та повідомила про подію, після чого мати викликала поліцію. Крім того, швидку допомогу потерпіла викликала 10.02.2017 року, оскільки їй стало зле, та з приводу нанесених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, вона тиждень знаходилась на стаціонарному лікуванні.

Свідок ОСОБА_9 допитана в судовому засіданні пояснила, що вона подруга потерпілої ОСОБА_5 . Вона забрала свою дитину та доньку потерпілої зі школи та прийшла в гості до потерпілої в квартиру АДРЕСА_3 . Перебуваючи у ОСОБА_5 вдома вони почули шум біля дверей, після чого потерпіла підійшла до дверей, та побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , якому повідомила, що викличе поліцію у разі, якщо останній не припинить ламати дверний замок, однак обвинуваченого це не зупинило. Тому потерпіла відчинила двері та стала на поріг, не пропускаючи до квартири обвинуваченого. В цей момент обвинувачений, в якого в руці була викрутка, почав наносити потерпілій удари кулаком по обличчю, після чого круговими рухами схватив потерпілу за волосся та вдарив головою об сусідні двері. Вона схопила потерпілу та їй вдалось затягнути останню до її квартири, та вони зачинили вхідні двері. Після вказаного конфлікту до квартири приїхала мати потерпілої, потерпіла ОСОБА_5 скаржилась на головну біль, а наступного дня вона повідомила, що перебуває в лікарні.

Свідок ОСОБА_11 допитаний в судовому засіданні пояснив, що він працював в патрульній поліції та 09.02.2017 року до йому надійшло два виклики з повідомленням про пошкодження майна. Коли екіпаж прибув за адресою, то обвинувачений ОСОБА_7 знаходився з викруткою в руці, на якій була подряпина. Обвинувачений пояснював, що у нього з ОСОБА_5 цивільно-правові відносини і він має право ввійти до квартири.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні пояснила, що працювала головним лікарем в Міській клінічній лікарні № 6. Потерпіла ОСОБА_5 зверталась до лікаря невропатолога зі скаргами, у зв`язку з нанесенням їй ударів по голові.

Вона також оглядала потерпілу, після чого ОСОБА_5 проходила лікування в стаціонарі з 10.02.2017 року по 17.02.2017 року.

Під час допиту в судовому засідання свідок ОСОБА_8 пояснила, що 09.02.2017 року їй зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що намагаються увірватися до квартири. Вона викликала наряд поліції та через півтори години приїхала й сама. Коли зайшла до під`їзду, то побачила багато людей, також бачила викрутку, довжиною приблизно 30 см. У її доньки ОСОБА_5 на руках були синці, вона була дуже бліда, жалілась, що у неї паморочиться в голові та повідомила, що ОСОБА_7 наносив їй тілесні ушкодження. Також в цей день вона бачила обвинуваченого ОСОБА_7 у якого були подряпини на руках.

Також свідок ОСОБА_8 зазначила, що швидку для її доньки вони викликали на наступний день, оскільки їй стало дуже зле. Потерпіла ОСОБА_5 проходила лікування черепно-мозкової травми в стаціонарі МКЛ № 6 приблизно тиждень, однак після виписки продовжила лікуватися.

Експерт ОСОБА_13 суду підтвердила висновок судово-медичної експертизи № 1527е від 20.05.2017 року та пояснила, що експертизу проводила за наданою медичною документацією, проведеним оглядом потерпілої ОСОБА_5 та проведеним слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_5 . Також, зазначила, що при перенесеній потерпілою травмі (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку), стан у людини ясний.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України також підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.05.2017 року, відповідно до якого в приміщенні КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 13, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2017 року була вилучена історія стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 0170717 на 19 арк.;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких в приміщенні КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР за адресою: м. Дніпро, пл. Жовтнева, 14 потерпіла ОСОБА_5 показала за яких обставин їй були завдані тілесні ушкодження, а також механізм, локалізацію та кількість нанесених ударів;
-Висновком експерта № 1527е від 20.05.2017 року, відповідно до якого за даними медичної документації, у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової трави, струсу головного мозку; садна за задній поверхні шиї; синців на задній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині, на лівій кисті, численних підшкірних крововиливів правої верхньої кінцівки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони спричинені незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує ОСОБА_5 та слідчий у постанові.
Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: садна на задній поверхні шиї; синців на задній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині, на лівій кисті, численних підшкірних крововиливів правої верхньої кінцівки - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби. На підставі методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку». Київ 2009р.
Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження в області голови, шиї та верхніх кінцівок не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, шиї та верхніх кінцівок, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями.
Враховуючи відсутність будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень в області тулубу та нижніх кінцівок, конкретизувати положення потерпілої та нападаючого в момент нанесення тілесних ушкоджень неможливо, оскільки тілесні ушкодження на голові, шиї та верхніх кінцівках могли бути отриманні при різному розташуванні потерпілої та нападаючого, а також в різних положеннях останніх.
Локалізація та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує потерпіла ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 18.05.2017 року.
-згідно «Журналу викликів» за 09-10 лютого 2017 року до Центральної оперативної диспетчерської за номером «103», наявний запис № 455 про звернення 10.02.2017 року о 09:22 год. жінки з прізвищем « ОСОБА_14 » за приводу її вчорашнього побиття, за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки, 09.02.2017 року о 15:33 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_1 від жінки, яка назвалася ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 невідомий чоловік виламує двері. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2664.
09.02.2017 року о 15:59 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_2 від жінки, яка назвалася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надійшо повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , колишній співмешканець виламує двері. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2665.
09.02.2017 року о 17:39 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_2 надійшло повідомлення від жінки про те, що слідчо-оперативна група не приїздить до побитої жінки за адресою АДРЕСА_2 . Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2676.
10.02.2017 року о 10:34 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_3 від ОСОБА_16 , яка назвалась медичним працівником 6-ї міської лікарні, надійшло повідомлення про те, що до данного медичного закладу звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Зі слів потерпілої, її побив вітчим по АДРЕСА_2 . Потерпілій призначене амбулаторне лікування. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 10.02.2017 під № 2731.
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в межах обвинувачення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом, комплексом, достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Так, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він невинний, суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року, показами потерпілої ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_9 , які під час допиту зазначили, що обвинувачений 09.02.2017 р. наніс потерпілій тілесні ушкодження.

Крім того сам обвинувачений підтвердив в своїх показах, що 09.02.2017 року він тримав потерпілу за шию, відтягував потерпілу за волосся, а також долонею правої руки наносив їй удари по обличчю.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності та правдивості показів потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 , оскільки вони не мають підстав обмовляти обвинуваченого, попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів та їх покази є послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами. Зокрема, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_17 під час досудового слідства, потерпіла показала кількість нанесених їй ударів та механізм їх нанесення. Під час допиту потерпілої в судовому засіданні вона зазначила кількість та механізм нанесення їй ударів, які співпадають з її пояснення під час проведення слідчого експерименту за її участю.

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, пенсіонер, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Оскільки обвинувачений не працевлаштований та являється пенсіонером, призначення покарання у виді виправних робіт, обмеження волі та громадських робіт до нього не може бути застосовано. При цьому з урахуванням обставин справи покарання у виді арешту суд вважає надто суворим.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину не визнав, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в верхній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.

Враховуючи той факт, що обвинуваченим заподіяна моральна шкода потерпілій, що виразилась в завданні тілесних ушкоджень, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Даних про речові докази та витрати, пов`язані з залученням експертів матеріали кримінального провадження не містять.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1