АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Снек Експорт» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), із забороною розпоряджатись зазначеним майном, що стосується видаткових операцій, або відчужувати його у будь-який спосіб.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що слідчий суддя не обґрунтував прийняте ним рішення про арешт майна обставинами, які б доводили, що грошові кошти були отримані внаслідок кримінальних протиправних дій або були об`єктом кримінальних протиправних дій, тобто отримані внаслідок злочинних дій службових осіб власника майна. Також суд не дослідив та не врахував джерела надходжень тих грошових коштів, які були арештовані. Вказані грошові кошти надходили від суб`єктів господарювання, з якими у ТОВ «Снек Експорт» існують тривалі договірні відносини, зокрема, внаслідок реалізації на користь цих суб`єктів товарів. Також на думку апелянта, суд не надав належної оцінки тій обставині, що товариство засноване ще в 2004 році та здійснює у відповідності до законодавства господарську діяльність з виробництва та реалізації продукції та є сумлінним платником податку. Крім того, судом не доведено з посиланням на відповідні докази того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, в оскаржуваній ухвалі не зазначено розмір грошових коштів, який підлягає арешту, не обґрунтовано застосування вимог ч. 2 ст. 172 КПК України. Також судом не враховано, що у кримінальному провадженні службові особи товариства не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочином, а ТОВ «Снек Експорт» не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої можу бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи, що розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали апелянту стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 08.08.2017 року, а 11.08.2017 року апеляційна скарга поштою була направлена на адресу апеляційного суду, тобто в межах строку визначеного ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, про існування ухвали слідчого судді апелянту стало відомо 08 серпня 2017 року, а апеляційна скарга направлена до суду поштою 11 серпня 2017 року, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та даних ЄРДР, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Снек Експорт», слідчий суддя зазначив, що в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000026 від 07.03.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

01.08.2017 року прокурор відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12).

01.08.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено, накладено арешт на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовувалося тим, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), є предметом протиправної діяльності, а тому з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на банківські рахунки вищезазначеного підприємства.
Зазначені обставини, на даному етапі досудового розслідування повинні бути підтверджені відповідними доказами, які сторона обвинувачення повинна була зібрати та надати слідчому судді під час розгляду клопотання.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих на обґрунтування клопотання матеріалів, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Снек Експорт» або будь-хто із посадових осіб вказаного підприємства причетні до кримінальних правопорушень щодо яких внесені відомості до ЄРДР. Не містять матеріали клопотання прокурора і доказів щодо отримання грошових коштів, які знаходяться на арештованих рахунках внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за участю саме службових осіб ТОВ «Снек Експорт» у клопотанні прокурора всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною.
Окрім цього, посилання органу досудового розслідування та слідчого судді на ту обставину, що вказане майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином арештоване майно може бути предметом злочину, стосовно якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), а тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Снек Експорт» - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), із забороною розпоряджатись зазначеним майном, що стосується видаткових операцій, або відчужувати його у будь-який спосіб скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Снек експорт» () №№ НОМЕР_1 (українська гривня), НОМЕР_2 (українська гривня), які відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005 м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/4314/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1