Справа №333/6979/17
Пр. №1-кс/333/1384/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004598 від 23.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Галі Республіки Грузії, громадянин Грузії, грузин, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , немаючий постійного місця мешкання, раніше судимий:
-23.12.2016 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, КК України вид покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 1 рік.

ВСТАНОВИВ:
Органами досудовим розслідуванням встановлено, що Згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України №3 від 26.04.2002 Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 576), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998р. N 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. N 292 та іншими нормативними актами).
Порядок надання дозволів на носіння та зберігання вибухових матеріалів затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ №622 від 21.08.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за №637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».
У ході досудового розслідування встановлено, що 23.11.2017 року о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходячись на території Автовокзалу по проспекту Соборному, 20 у м. Запоріжжі, достовірно знаючи про те, що в нього при собі є предмет, який є корпусом бойової ручної гранати РГД-5, котрий містить в собі заряди вибухової речовини, та УЗРГМ (запал) до нього, що являє собою самостійним унітарним підривником, котрий в сукупності з корпусом, являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, з метою незаконного носіння та зберігання бойових припасів, при цьому нехтуючи чинним законодавством та вищезгаданими нормативно правовими актами, заніс до кіоску ПП «Калько А.В.» розташованого на території Автовокзалу по проспекту Соборному, 20 у м. Запоріжжя.

23.11.2017 року о 16.54 годин по лінії 102 надійшло повідомлення про те, що в кіоск прийшов ОСОБА_4 пообіцяв підірвати кіоск та у нього в руках є граната, якою демонстративно погрожував. Цього ж дня в період часу 19 години 50 хвилин по 20 годин 00 хвилин під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину, проведено обшук останнього в якого було виявлено та вилучено вищевказані бойові припаси.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

За даним фактом Комунарським відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розпочато кримінальне провадження за № 0004598 від 23.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Галі Республіки Грузії, громадянин Грузії, грузин, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , немаючий постійного місця мешкання, раніше судимий:
-23.12.2016 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, КК України вид покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 1 рік.

Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_4 в слідчі органи і в суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:

1. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_4 у скоєнні тяжкого злочину, направленого на громадську безпеку, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , рапортом оператора 102, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, речовим доказом, а саме корпусом гранати РГД-5 та запалом УЗРГМ.

2. Під час досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та на даний момент перебуває на іспитовому строку.

3. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

4. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що можливим джерелом доходів підозрюваного є протиправна діяльність в сфері незаконного заволодіння чужим майно, а саме вчинення злочинів проти власності так, як попередній злочин пов`язаний саме з цим.

У зв`язку із зазначеними вище обставинами, досудове слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може надалі продовжити займатися протиправною діяльністю, направленої на вчинення злочинів, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду усвідомлюючи те, що вид покарання йому передбачений у вигляді позбавлення волі за його протиправні дії, орган досудового розслідування приходить до висновку, що у ОСОБА_4 ,відсутні стійкі соціальні зв`язки та усвідомлюючи вищезазначене може покинути межі Запоріжжя та Запорізької області та навіть країни.

Прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний та захисник заперечувавли проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи слідчого та прокурора, пояснення підозрюваного його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.5 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, його місячного доходу визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» мінімальна заробітна платня у місячному розмірі з 01.01.2017 року складає 1600 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 32000, 00 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками.;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорозькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004598 від 23.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.

Строк затримання рахувати з 16-00 годин 24.11.2017 року.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 23.01.2018 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 32000, 00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Ухвала мені оголошена та її копію отримано
Дата ____________________ підпис ОСОБА_4 .