_____________ _ЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА______________
Справа № 487/1366/13-к
Провадження № 1-кп/487/85/13
ВИРОК

Іменем України

03.04.2013 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - Бобрової І.В.,

секретаря Бербен А.В.,

прокурора прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_1,

за участю обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Миколаєві, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

- 27.10.1988 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.141, ч.2 ст.206, ч.3 ст.206, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 09.01.1989 року;

- 09.04.1991 року Бєлозерським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.206, ч.1 ст.101, 42,43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 12.06.1995 року;

- 27.11.1995 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 229-6 ч.1, ст.69 КК України до одного року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24.03.1997 року за відбуттям строку покарання;

- 10.02.1998 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.141 ч.2, ст.229-4 ч.2, ст.229-6 ч.2, ст.42 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Звільнений за відбуттям покарання 01.11.2004 року;

- 29.06.2005 року Вольнянським районним судом Запорізьської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 18.04.2007 року за відбуттям строку покарання;

- 22.11.2007 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям покарання 31.08.2012 року;

у скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, ст.125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в листопаді 2012 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон «Samsung» з сім-карткою оператору «Лайф», що належить ОСОБА_3. Після чого утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_2 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_3Г, матеріальну шкоду на суму 230 гривень.

Крім того, приблизно в листопаді 2012 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_2 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, діючи умисно з корисливих мотивів, повторно таємно викрав майно ОСОБА_4, а саме блендер «Philips», після чого, утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_4, матеріальну шкоду на суму 569 гривень.

Крім того, 28.12.2012 року приблизно о 08 годин 30 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи у дворі будинку №99 по вулиці Комсомольській в м. Миколаєві, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_3, діючи умисно, наніс останній удар обухом сокири в область голови, від чого у неї виникли легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав себе повністю винним в інкримінованих йому злочинах, суду показав, що в листопаді 2012 року він з квартири АДРЕСА_2, де проживає разом зі своєю тіткою ОСОБА_3, викрав спочатку мобільний телефон марки «Samsung», а згодом блендер марки «Philips», оскільки на той момент він звільнився з місць позбавлення волі і йому необхідні були гроші. Мобільний телефон та блендер він продав, грошима розпорядився на власний розсуд. Також 28 грудня 2012 року в нього з потерпілою ОСОБА_3Г виник конфлікт, під час якого він ударив її в область голови. У скоєному щиро розкаявся, цивільний позов, заявлений ОСОБА_3 на суму 230,00 грн. визнав у повному обсязі, просив суворо не карати та врахувати що він хворіє туберкульозом.

Окрім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність підтверджується також наданим суду стороною обвинувачення висновком експертизи №23 від 04.01.2013 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявленні ушкодження у вигляді крововиливів і саден на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо у строк та при обставинах, вказаних нею. По ступеню тяжкості данні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Утворення вищезазначених ушкоджень при падінні з висоти свого росту з положення стоячі виключається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, судом в порядку ст.349 ч.3 КПК України, за недоцільністю не проводилось дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта та характеризуючих ОСОБА_2 матеріалів.

Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а також за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській психіатричній лікарні не перебуває, в Миколаївському обласному наркодиспансері перебуває на обліку з 03.02.1997 року з діагнозом: «синдром залежності від опіатів».

Обставинами справи, що помякшують покарання ОСОБА_2 - є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин справи, що обтяжує покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 можливо призначити покарання у межах санкції відповідних статей та остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, застосувавши ч.1 ст.70 КК України. При цьому на підставі ч.2 п.4 ст.72 КК України, суд враховує, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі ст. 1166 ЦК України, цивільний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Арешт, накладений Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2013 року на блендер занурювальний марки «Philips» модель HR1613, на підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174,369-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України 40 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.185 КК України два місяця арешту;

- за ч.2 ст.185 КК України три місяці арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України та ст. 72 КК України визначити покарання ОСОБА_2 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Арешт, накладений Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.01.2013 року на блендер занурювальний марки «Philips» модель HR1613, на підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати.

Блендер занурювальний марки «Philips» модель HR1613, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 230,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - взяття під варту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту 06 лютого 2013 року.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя Заводського районного

суду м.Миколаєва підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно

суддя