Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7581/17
н/п 1-кп/490/867/2017
ВИРОК
Іменем України
14 листопада 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000239, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Арбузинка Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має повну вишу освіту, проходить військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді водія відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
24 березня 2017 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді водія відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився з лікувального закладу до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував за межами вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання - в смт. Арбузинка Миколаївської області до 11 год. 00 хв. 31 серпня 2017 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно він, проходячи військову службу за контрактом у військовому званні старший матрос на посаді водія відділення охорони 2-го взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , о 08 год. 00 хв. 24 березня 2017 року, не маючи поважних причин для звільнення від виконання обов`язків військової служби, не з`явився з лікувального закладу до місця несення служби - вказаної військової частини та до 31 серпня 2017 року перебував за місцем проживання, оскільки всі наявні в нього грошові кошти пішли на лікування матері, і йому не було за що винаймати квартиру у м. Миколаєві. 31 серпня 2017 року об 11 год. 00 хв. він добровільно з`явився до військової частини та став до виконання своїх службових обов`язків. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, за місцем служби характеризуються негативно, як недисциплінований військовослужбовець, є учасником бойових дій та брав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, оскільки, розуміючи наслідки звільнення від покарання за цією підставою і право заперечувати проти цього, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти застосування до нього амністії, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 74 та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 74 КК України та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: