Справа № 739/365/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/97/2018
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою начальника Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області процесуального керівника у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українцю, громадянину України, не працюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. На підозрюваного покладено обов`язки: прибувати до слідчого Новгород-Сіверського відділу поліції кожного вівторка з 9 до 16 години; не відлучатися за межі Новгород-Сіверського району без дозволу слідчого, прокурора і суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання.

ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що 04.03.2018 р. в 1 год. 45 хв. з метою таємного викраження чужого майна, шляхом пошкодження вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , якій належить приватному підприємцю ОСОБА_10 , проникнув в середину приміщення, звідки таємно викрав продукти харчування та грошові кошти на суму близько 800 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також наявність ризику вчинення підозрюваним нових злочинів.

Водночас прокурором не доведено наявність передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України такого ризику, як переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази цього. Сам факт проживання підозрюваного в прикордонному районі не може бути достатнім доказом існування вказаного ризику. Доводи, які містяться в клопотанні про те, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків є безпідставними, оскільки останній, як з`ясовано, має двох малолітніх дітей, матір, яка на даний час потребує його допомоги, та співмешканку, з якою й проживає. Також слідчий суддя врахував відсутність будь-яких відомостей про те, що в рамках інших кримінальних проваджень щодо злочинів, вчинених підозрюваним раніше, останній вчиняв спроби переховуватися від досудового розслідування чи суду. Не доведено прокурором й наявності такого ризику, як здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та створення інших перешкод кримінальному провадженню.

Прокурор не погоджуючись з ухвалою слідчого судді подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки судом невірно надано оцінку всім обставинам справи та обрано надто м`який запобіжний захід, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги аргументує тим, що суд дійсно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також наявність ризику вчинення підозрюваним нових злочинів. Проте з висновком суду щодо не доведення таких ризиків як переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризику незаконного впливу на свідків та створення перешкод кримінальному провадженню, апелянт вважає, погодитись не можна. Так, підозрюваний проживає у безпосередній близькості від державного кордону, міцних соціальних зв`язків не має, хоча і має малолітніх дітей, проте не утримує їх і діти проживають з бабусею, він не працевлаштований, живе тимчасовими заробітками , злочин скоїв у стані алкогольного сп`яніння. На даний час, знаючи про ймовірну міру покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Крім того, злочин вчинив перебуваючи під адміністративним наглядом. До того ж знаючи свідків по справі та перебуваючи на свободі матиме змогу схиляти їх до зміни наданих показань.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги вказуючи про законність та обґрунтованість судового рішення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію захисника та підозрюваного, які вважали апеляційну скаргу необґрунтованою й такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просили залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення суду обґрунтовує наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про наявність підстав, передбачених п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, проте недоведеним прокурором лишились обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші доводи апеляції прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

А твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу щодо можливого переховування від органу досудового розслідування, оскільки підозрюваний проживає у безпосередній близькості від державного кордону з Російською Федерацією, є дискримінаційними.

При цьому слідчим суддею вірно встановлено та взято до уваги те, що ОСОБА_8 хоча і є судимим, однак має постійне місце реєстрації та міцні соціальні зв`язки.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує надану адвокатом довідку від слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , про те, що порушень підозрюваним обов`язків з часу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виявлено не було. Явка підозрюваного в судове засідання свідчить про виконання ним усіх покладених на нього судом обов`язків та не доведення прокурором того, що інші, більш м`які ніж тримання під вартою запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів бере до уваги і поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. ОСОБА_8 , як це видно з матеріалів кримінального провадження, свою вину у пред`явленій йому підозрі визнав у повному обсязі, дав вичерпні показання щодо усіх обставин скоєного ним злочину, добровільно підтвердив ці обставини під час проведення з ним слідчого експерименту.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182-183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу начальника Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області процесуального керівника у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків підозрюваному ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4