"11" грудня 2017 р. Справа № 363/2556/17
УХВАЛА
11 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000455 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК Українии, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК Українии.

Під час судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 виникла необхідність розгляду питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяця, так як ризики передбаченні ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого не змінились та продовжують існувати. Крім того, зазначив, що не допитанні у судовому засідання свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на яких обвинувчений може незаконно впливати.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо продовження йому строку тримання під вартою, просив змінити на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З часу обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу обставини по справі не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання та незаконному впливу на свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в даному судовому засіданні допитані не були.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися обвинуваченим не подано.

З урахуванням норм, викладених у статтях 177-178, 331 КПК України, суд вважає задоцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 11 лютого 2018 року.

Керуючись статтями 331, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяця, тобто до 11 лютого 2018 року включно та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1