В И Р О К
Іменем України

14 грудня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоноармійськ, Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04 листопада 2016 року близько 18 години ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились пасажири, у тому числі потерпілий ОСОБА_6 , рухаючись по другорядній дорозі поблизу с. Кам`янка Житомирського району, перед виїздом на головну автомобільну дорогу Київ Чоп на 145 км + 800 м, порушуючи вимоги пунктів 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті нерівнозначних доріг, пересуваючись на другорядній дорозі, не надав дорогу транспорту, що наближався до даного перехрестя по головній дорозі, виїхав на головну дорогу і зіткнувся із автомобілем «Ауді А6 Авант», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок цієї ДТП пасажир ОСОБА_6 , який сидів в салоні автомобіля позаду обвинуваченого, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми лінійного перелому правої тім`яної кістки з переходом на луску скроневої та велике крило основної кістки, забою головного мозку, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, ран волосяної частини голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора підтриманим обвинуваченим, захисником, потерпілим та його представником судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, ОСОБА_4 та іншим учасником судового процесу, судом роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував потерпілому витрати на лікування, має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, а також пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані обставини справи, правову позицію прокурора, який просив не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, думку потерпілого та його представника, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора в інтересах державі в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_4 4333 грн. 81 коп. витрат на лікування потерпілого, суд задовольняє в повному обсязі, оскільки дані вимоги повністю підтверджуються довідкою про вартість перебування потерпілого на лікуванні та визнані обвинуваченим (а.к.п. 39).

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням судової автотехнічної та судово-технічної експертиз у розмірі 3596 грн. 04 коп.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Під час судового обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з усним клопотанням у якому просив застосувати до нього амністію та звільнити від відбування призначеного покарання.

Суд перевіривши наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі згаданого Закону, підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до п. «в» ст. 1 цього Закону від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, звільняються особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, та які не позбавлені батьківських прав на день набрання чинності цим Законом і мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За приписами ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином вчинений з необережності.

ОСОБА_4 має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про склад сім?ї та свідоцтвами про їх народженняй, батьківських прав не позбавлений, а тому, згідно до вказаної норми Закону, може бути звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Цивільний позов прокурора в інтересах державі в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) грн. 81 коп. витрат на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3596 (три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 04 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду від 09.11.2016 року на автомобіль «Ауді А6 Авант», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 зняти.

Арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду від 07.11.2016 року на автомобіль «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 зняти.

Речові докази, а саме автомобілі «Ауді А6 Авант», державний номерний знак НОМЕР_2 та «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути законним володільцям.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: