Справа № 215/3770/17
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження за № 0002138, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2015 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліках не перебуваючого, який є військовослужбовцем за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.12.2015 приблизно о 18.30 годині, прямуючи від вул. Маршака до вул. Байрачна (колишня Арсентьєва) в Тернівському районі м. Кривого Рогу, знаходячись під залізничним мостом, розташованим між вказаними вулицями, побачив раніше не знайому йому жінку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в напрямку вул. Байрачна (колишня Арсентьєва).

Побачивши раніше незнайому йому жінку потерпілу ОСОБА_6 , яка рухалась попереду нього, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном останньої.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптовий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій і те, що вони є відкритими для оточуючих, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наблизився до потерпілої ОСОБА_6 та з метою досягнення свого злочинного умислу, рукою, наніс приблизно 2-3 удари останній в область потилиці, спричинивши останній згідно висновку експерта №2697 від 23.12.2015 року легкі тілесні ушкодження, які мають незначні скороминучі наслідки. Від даних ударів потерпіла ОСОБА_6 впала на землю.

ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зірвав з плеча потерпілої ОСОБА_6 жіночу сумку виготовлену із шкірозамінювача чорного кольору вартістю 115 гривень, в якій знаходились належні потерпілій речі: складна автоматична парасолька вартістю 69 гривень, жіночі шкіряні рукавиці вартістю 101 грн., тканева косметичка вартістю 15 гривень, шкіряний гаманець вартістю 30 гривень, окуляри вартістю 50 гривень, футляр для окулярів вартістю 25 гривень, викрутка для окулярів вартістю 15 гривень та косметичні засоби. Загальна вартість майна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 9 від 18.01.2016 року становить 420 гривень.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 420,00 грн.

Ці умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілої, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, відшкодування завданої шкоди в повному обсязі.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується задовільно, є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого, у тому числі окремих осіб, оцінюється як середній.
Із урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, ближче до мінімального виду та розміру покарання, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1; п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, про що він заявив клопотання, так як захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1; п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Речові докази: парасольку, перчатки, косметичку, гаманець, таблетки, косметичку, лейкопластир, окуляри, футляр, накопичувальні картки, сумку, які належать та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити їй же;

- балаклаву з мікрооб`єктами, схожими на волосся, що зберігається у камері схову Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 445 від 21.12.2015р. знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: