Провадження № 1-кс/344/4753/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000221 від 30.06.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2017р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Так, 29.06.2017 приблизно о 21 годині 00 хвилин, в світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 318, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа марки NIEWIADOW, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався прямою ділянкою автодороги Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига, що по вул. Відродження у смт. Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області у напрямку м. Стрий. Проїзна частина вул. Відродження в даному місці має по одній смузі для руху у кожному напрямку. У цей час, попереду автопоїзда, правим ґрунтовим узбіччям, у попутному напрямку рухався велосипедист ОСОБА_6 .

Експлуатація та рух автопоїзда у складі автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 318 та причепа марки NIEWIADOW, заборонено через невідповідність стану тягово-зчіпного пристрою, а саме відсутність страхувальних тросів (ланцюгів) та знос зчіпної кулі (форкопа).

Водій ОСОБА_4 перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, рухаючись із зіпсованим тягово-зчіпним пристроєм автопоїзда, порушив правила технічної експлуатації, що призвело до відриву причепа від тягового автомобіля, після чого причіп NIEWIADOW з`їхав праворуч з проїзної частини дороги на праве ґрунтове узбіччя, де вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 2.3 а), д); 31.1; 31.4; 31.4.7 д); 31.5; 31.6 г).

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинув ОСОБА_6 .

Матеріалами клопотання зазначається, що 23 листопада 2017 року, ОСОБА_4 , в порядку ст. 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення такого злочину.

Враховуючи вище наведені ризики, відсутності постійного джерела доходу, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не можливе.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник проти задоволення такого клопотання не заперечив.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23.11.2017р. ОСОБА_4 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно вливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний не має постійного джерела прибутку, офіційно не працюючий.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати, в період часу з 22.00 год. вечора до 07.00 год. ранку залишати місце свого постійного проживання будинку та домоволодіння, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , терміном 60 днів тобто до 21 січня 2018 року, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 21 січня 2018 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 21 січня 2018 року, з 22.00 год. вечора до 07.00 год. ранку залишати місце свого постійного проживання будинку та домоволодіння, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , прокурора та суду за першою вимогою; утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання до Управління ДМС в Чернівецькій області свій паспорт для виїзду за кордон;

- та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 21 січня 2018 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення. Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на заступника начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області юрист 1 класу ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1