Провадження № 1-в/761/415/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 до Шевченківського районного суду м. Києва засудженим ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він є батьком, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та не позбавлений батьківських прав.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та просив клопотання задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року за ч.2 ст. 321-1 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

При вирішення питання, яке порушується засудженим ОСОБА_4 в клопотанні, суд враховує положення статті п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», відповідно до якої звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Проте як убачається з наданих матеріалів клопотання, ОСОБА_4 засуджений за вчинення тяжкого злочину, що виключає можливість застосувати до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», яке регламентує звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

За таких обставин клопотання ОСОБА_4 не ґрунтується на Законі, підстави для звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 371, 372 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році» залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1