Справа № 646/3064/17
№ провадження 1-кс/646/5576/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП України в Харківській області, яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді листопада 2017 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що обіймаючи посаду старшого слідчого слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до наказу начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 №230 о/с від 14.04.2017, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, здійснюючи з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, вступила у злочинну змову з заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , а також оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , разом з якими вчинила ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з ОСОБА_4 та іншими особами плану злочинних дій, заступник начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , являючись працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, під час здійснення своїх службових обов`язків, спрямованих на виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, 12.04.2017 близько 11 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Алчевських 49, м. Харків, явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень та перевищуючи їх, спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження, з метою примусити останнього оговорити себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Розуміючи, що одних лише зізнавальних показів щодо причетності ОСОБА_14 до інкримінованих злочинів буде недостатньо для притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими особами, із застосуванням фізичної сили та спецзасобів кайданок штучно відтворив відбитки пальців рук ОСОБА_14 на поверхні державних номерних знаків НОМЕР_1 , після чого передав їх іншим співзмовникам злочину для подальшого проведення слідчих дій.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи у групі з оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та за попередньою змовою з заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , достовірно знаючи вимоги ст.ст. 103-106, 223 КПК України щодо фіксування ходу і результатів проведення процесуальної дії, з метою створення враження нібито здобутих під час досудового розслідування кримінального провадження №0000542 доказів обвинувачення, 12.04.2017 в період часу з 19 год. 40 хв. до 20 год. 00 хв. в ході проведення огляду приміщення гаражу за місцем проживання ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , підкинули державні номерні знаки автомобіля ВАЗ «210934» серії НОМЕР_1 , а також електричний автомобільний насос золотистого кольору в чохлі темно-синього кольору.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_14 жодним чином не має відношення до скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а також розуміючи, що докази причетності ОСОБА_14 до інкримінованих злочинів створені штучно, знаходячись 02.08.2017 о 10 год. 20 хв. за адресою: вул. Світло Шахтаря, 4/6, м. Харків, у порушення вимог ст. 276 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо ввівши в оману процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_15 , незаконно повідомила ОСОБА_14 про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно.

Також, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду старшого слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до наказу начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 №230 о/с від 14.04.2017, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, здійснюючи з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, вступила у злочинну змову з заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , а також оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , разом з якими вчинила ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з ОСОБА_4 та іншими особами плану злочинних дій, заступник начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , являючись працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, під час здійснення своїх службових обов`язків, спрямованих на виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, 12.04.2017 близько 11 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Алчевських 49, м. Харків, явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень та перевищуючи їх, умисно наніс ОСОБА_14 два удари кулаком правої руки в область правого міжребер`я та один удар в область грудної клітини справа, з метою примусити останнього оговорити себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Розуміючи, що одних лише зізнавальних показів щодо причетності ОСОБА_14 до інкримінованих злочинів буде недостатньо для притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими особами, із застосуванням фізичної сили та спецзасобів кайданок штучно відтворив відбитки пальців рук ОСОБА_14 на поверхні державних номерних знаків НОМЕР_1 , після чого передав їх іншим співзмовникам злочину для подальшого проведення слідчих дій.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2441-Ая/17 від 14.04.2017 у ОСОБА_14 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: садни та тлі синця на передній поверхні грудей праворуч в області проекції 6-7 міжребер`я та у ділянці проекції правого променево-зап`ясткового суглобу по його променевій поверхні, які відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду старшого слідчого слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області відповідно до наказу начальника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 №230 о/с від 14.04.2017, являючись службовою особою та працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади, маючи на меті штучне підвищення особистих показників та створення хибного уявлення про позитивні результати своєї роботи, шляхом збільшення відсотку розкриття кримінальних правопорушень, здійснюючи з 12.04.2017 на підставі доручення начальника СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000542 від 17.02.2017 за фактами незаконних заволодінь транспортними засобами автомобілями ВАЗ «210934», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ВАЗ «21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, вступила у злочинну змову з заступником начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , а також оперуповноваженими відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , разом з якими вчинила ряд дій, спрямованих на притягнення завідомо невинуватого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності.

Діючи на забезпечення раніше узгодженого з іншими особами плану злочинних дій, ОСОБА_4 , з метою створення враження щодо причетності ОСОБА_14 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також штучного створення доказів обвинувачення, склала офіційний документ протокол огляду місця події від 12.04.2017, до якого внесла завідомо неправдиві відомості щодо виявлення та вилучення у приміщенні гаражу ОСОБА_14 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , речових доказів, а саме: державних номерних знаків автомобіля ВАЗ «210934» серії НОМЕР_1 та електричного автомобільного насосу золотистого кольору в чохлі темно-синього кольору, а також дані щодо нібито присутності під час проведення слідчої дії в якості понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 , ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні є недостатніми для запобігання не виконання нею процесуальних обов`язків, переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наполягаючи на тому, що підозрюваний є працівником озброєного органу у зв`язку з чим може здійснити фізичний вплив на свідків та потерпілих. Крім того, посилався на не виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та переховування від органу досудового слідства.

Захисник і підозрювана вважали, що не має підстав для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу, вважали достатнім запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2017 за №0000324, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_4 в межах зазначеного кримінального провадження оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень ґрунтується на наступних доказах: показаннях свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколах впізнання, речових доказах, а також інших доказах, здобутими під час здійснення досудового розслідування.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 висунуто підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 372, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, які за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, відповідно, і за останній законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певну посаду чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Що стосується особистої ситуації підозрюваного, то вона є громадянкою України, з вищою освітою, не судима, не заміжня, має постійні місця проживання і роботи, за якими характеризується позитивно.

Слідчий суддя враховує показання свідка ОСОБА_17 , яка підтвердила в судовому засіданні факт своє ї участі в якості понятої при проведенні слідчої дії, під час якої було складено протокол огляду місця події від 12.04.2017.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Таким чином, проаналізувавши всі вищевказані обставини, приходжу до висновку, що під час розгляду даного клопотання слідчого стороною обвинувачення не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у даному випадку не вбачається.

Разом з тим, враховуючи таку обставину, як міцність соціальних зв`язків підозрюваної, приходжу до висновку, що разом з іншими обставинами особистої ситуації підозрюваної та обґрунтованою підозрою у вчиненні нею інкримінованого злочину, з метою запобігання можливості не виконання нею процесуальних обов`язків, її переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є підстави для обрання відносно неї такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.
Обрати підозрюваній ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000324 від 13 квітня 2017 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання, роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, слідчим, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом, слідчим.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування по 13 січня 2018 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1