Провадження № 11-кп/792/467/17
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0005822 від 12.09.2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25 травня 2017 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснозіря Віньковецького району, Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень із ОСОБА_9 ..

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.. 100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 12.09.2016 року близько 17 години будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 в ході конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс умисно один удар чотирма загостреними, з`єднаними між собою краями садових вил в область правого плеча ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих ран м`яких тканини правого плечового суглобу, двох саден шкіри в проекції внутрішнього кута правої лопатки, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовити. Вказує, що будь яких ударів вилами ОСОБА_7 він не наносив. Зазначає, що по справі не має свідків очевидців, а суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про допит його дружини, ОСОБА_10 та в порушення ч.3 ст. 23 КПК України не було допитано свідка ОСОБА_11 .. Звертає увагу, що під час конфлікту з потерпілим він був тверезим, а алкоголь вжив вже після того, тому довідка з ХОНД від 12.09.2016 року не відповідає дійсності. Крім того вказує, що вила він працівникам поліції не видавав, а заява про добровільну видачу ним була написана в стані алкогольного сп`яніння. В доповненнях до апеляційної скарги заперечує про написання такої заяви та стверджує, що вилучених вил у нього в господарстві не було. Наголошує, що оскільки відеозапис щодо слідчого експерименту з потерпілим в судовому засіданні не досліджувався, тому посилання у вироку на протокол слідчого експерименту є неправомірним. Вважає, що висновки судово медичної експертизи є недостовірні, оскільки дані для проведення експертизи були взяті з травмкартки потерпілого і перед допитом експерта головуючий його до присяги не привів, а останній підписав присягу свідка. Вказує, що суд не встановив час вчинення діяння, яке йому інкримінується.

Як вбачається з апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 він просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що призначене покарання обвинуваченому не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що дії ОСОБА_9 необхідно перекваліфікувати на ст.. 15 ч.1 ст. 115 КК України. На його думку, досудове розслідування проведено поверхово з порушенням матеріального та процесуального законодавства, оскільки не проведено очної ставки між ним та обвинуваченим, не призначена комплексна судово медична експертиза із врахуванням його показів, не допитаний свідок очевидець ОСОБА_11 , не зібрані в повному обсязі характеризуючи дані стосовно ОСОБА_9 ..

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи потерпілого ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 який в судовому засіданні подав заяву про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення та застосувати Закон України «Про амністію», перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з вироку суду ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині не визнав та суду розповів, що 12 вересня 2016 р. близько 17 години на подвір`ї ОСОБА_7 у нього відбувся конфлікт з останнім. Оскільки потерпілий взяв лом та побіг на нього, він схопив, якийсь предмет, яким могли бути і вила та почав захищатись. Вибив лома, проте удари потерпілому даними вилами не наносив, відразу прийшла його дружина, яка забрала його. Під час конфлікту він був тверезим, а після нього вжив алкоголь і тому при огляді у нього були виявлені ознаки сп`яніння. Надані на дослідження вила не його і правоохоронним органам їх не видавав.

Незважаючи на невизнання своєї вини у заподіянні легких тілесних ушкоджень винність ОСОБА_9 в інкримінованому злочині підтверджується показаннями потерпілого, який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, того дня він автомобілем виїхав з двору, обвинувачений ОСОБА_9 став поперек машини і не пропускав його та почав обзивати. Після того, як він його «перехрестив», ОСОБА_9 побіг додому, взяв вила та направивши йому в обличчя попрямував на нього. Тікаючи від обвинуваченого він взяв лома, але останній вибив його з рук. Коли він тікав додому ОСОБА_9 наніс йому удар вилами в спину в область правого плеча. На їх крики прийшли двоє чоловіків та дружина з дочкою ОСОБА_9 , один із чоловіків забрав вила у обвинуваченого та викинув їх.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що того дня працював на господарстві, почув крики і пішов на подвір`я ОСОБА_13 , де побачив останнього та ОСОБА_14 , а біля них був чоловік, який забирав у ОСОБА_9 вила, і він став між ними. Потерпілий був без футболки і він побачив у нього колоту рану з правої сторони плеча із якої сочилась кров.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те що він не наносив удари потерпілому вилами також спростовується висновками експертиз № 1191 від 22.09.2016 року (а.к.п.72), № 1331 від 18.10.2016 року (а.к.п 74-75) відповідно до яких у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих ран м`яких тканин правого плечового суглобу, двох саден шкіри в проекції внутрішнього кута правої гомілки, що могли утворитись не менш ніж від однієї травмуючої дії колючих предметів. Враховуючі однакові розміри та відстані між тілесними ушкодженнями, і враховуючи обставини справи експертом не виключається їх утворення від удару стержнями вил та за своїм характером дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. По стану загоєння тілесних ушкоджень, вони утворились в межах однієї доби до початку проведення судово-медичної експертизи 13.09.2016р..

Об`єктивно вина обвинуваченого також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2016 року із застосуванням відеозапису, згідно якого потерпілий вказав на обставини за яких йому було нанесено тілесні ушкодження, а саме які зазначені в обвинувальному акті та встановленні під час судового розгляду.

Суд оцінивши наявні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченого про те, що вила він працівникам поліції не видавав, а заява про добровільну видачу ним була написана в стані алкогольного сп`яніння, спростовуються дослідженими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні були оглянуті вила, які визнані речовим доказом згідно постанови про визнання речових доказів від 20.09.2016 року і які відповідно до протоколу огляду від 12.09.2016 року були в присутності понятих та ОСОБА_9 вилучені. Обвинувачений власноручно написав заяву про видачу вил, яку засвідчив своїм підписом.

Крім того, згідно пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_15 , тілесні ушкодження виникли 12.09.2016 року, оскільки дані про їх утворення взяті із травмкартки на ім`я ОСОБА_7 .. Заподіяння даних тілесних ушкоджень відбулось тоді коли потерпілий знаходився більше спиною до особи, яка наносила удар вилами і виявлені рани, їх форма, вказують, що вони могли утворитись від металевих стержнів вил.

Доводи потерпілого ОСОБА_7 що дії ОСОБА_9 необхідно перекваліфікувати на ст..15 ч.1 ст.115 КК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження.

Так, висновками експертиз № 1191 від 22.09.2016 року (а.к.п.72), № 1331 від 18.10.2016 року (а.к.п 74-75) встановлено, що тілесні ушкодження отримані потерпілим ОСОБА_7 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Крім того, судом не встановлено умислу обвинуваченого на вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_7 .. Усі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну правову оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Не знайшли свого підтвердження і доводи потерпілого про те, що обвинуваченому призначено надто м`яке покарання.

Суд врахував, що ОСОБА_9 по місцю проживання характеризується негативно, є пенсіонером, раніше був судимий, проте в порядку ст. 89 КК України судимість погашена. Обставиною, що обтяжує покарання визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.. 65 КК України і є справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Перевіривши доводи потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 викладені в апеляційних скаргах колегія суддів дійшла висновку, що вони не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_9 подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію»

Колегія суддів вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_9 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає до задоволення.

Судова колегія приймає до уваги клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про застосування до нього положень п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. та звільнення від відбування призначеного покарання.

Керуючись вимогами ст.ст. 1, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», враховуючи наявність клопотання обвинуваченого у судовому засіданні апеляційної інстанції про застосування щодо нього амністії, а також того що, останній на день набрання чинності цим Законом є пенсіонером, що відповідає ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вчинив умисний злочин, який є злочином невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України, судова колегія вважає необхідним звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного йому судом покарання на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст.409, 418, 419, КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2017 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Заяву ОСОБА_9 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року задоволити.

На підставі п.ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2