справа №176/1577/17
провадження №1-в/176/352/17
УХВАЛА
Іменем України
25 вересня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції, клопотання про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яке надійшло від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, раніше неодноразово судимого:

1) 01 березня 2012 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 2 року;

2) 29 травня 2015 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 20 жовтня 2015 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- хвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 20 жовтня 2015 року по 09 грудня 2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

за участі прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє клопотання мотивує тим, що він відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, а тому має правові підстави на умовно-дострокове звільнення. Крім того, як на підставу для застосування такого звільнення, вказував на те, що він: визнає свою вину у вчиненому злочинні та щиро розкаюється; має позитивну характеристику у місцях позбавлення волі; довгий час працював у промисловій зоні; має одне заохочення за працю; має матір яка є пенсіором та потребує його допомоги; має тяжкий стан здоров`я (виразка шлунку).

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з зазначених в ньому підстав.

Прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури та представник державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» в судовому засіданні заперечували у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені клопотання останнього слід відмовити з наступних підстав.

Із матеріалів особової справи засудженого, судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою неодноразово судимою:

1) 01 березня 2012 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 2 року;

2) 29 травня 2015 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 20 жовтня 2015 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2016 року, засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 20 жовтня 2015 року по 09 грудня 2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Злочин вчинений ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України є умисним та відносяться до категорії тяжких злочинів. При цьому, на даний час він відбув більше 2/3 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із наявної у матеріалах особової справи характеристики на засудженого ОСОБА_3 від 23 серпня 2017 року вбачається, що останній за час відбування покарання характеризується задовільно, на виробництві установи не працевлаштований з власної ініціативи, до робіт по благоустрою у відділенні відноситься негативно, при цьому умисно уникає від виконання робіт із самообслуговування, на заходи виховного характеру реагує негативно, участі в самодіяльних організаціях не приймає, соціально-корисної активності проявляти не бажає, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог /а.о.с. 71/.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_3 має одне заохочення: 10 вересня 2016 року отримав подяку за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за 3-й квартал 2016 року, та два стягнення: 01 лютого 2016 року отримав 5 діб ДІЗО за зберігання заборонених речей; 14 вересня 2016 року отримав догану за порушення режиму утримання /а.о.с. 72/.

Суд вважає, що наявність у засудженого двох стягнень і лише одного заохочення за весь час відбування покарання, враховуючи те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, не може доводити його повного виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, із досліджених письмових матеріалів які характеризують засудженого ОСОБА_3 , судом не встановлено будь-яких обставин які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання. Більш того, наведена інформація навпаки свідчать про те, що ОСОБА_3 вперто не бажає стати на шлях виправлення, а тому, як наслідок, залишається небезпечним для суспільства.

За викладених обставин, суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте своєю поведінкою не довів, що заслуговує на таке звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України та відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області,шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1