Справа№ 346/5490/17
Провадження № 1-кс/346/1233/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув в залі суду в м. Коломия клопотання старшого слідчого ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Згурського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, без освіти, не працюючого, депутатом не обирався, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження № 0001384 від 29.11.2017 року.

Клопотання надійшло до суду 30 листопада 2017 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання ОСОБА_5 , копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання про запобіжний захід є його розписка від 29.11.2017 року.

Обставинами, що підтверджують підозру у вчиненні злочину є те, що зокрема, ОСОБА_5 30.05.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000381 від 11.04.2017р., досудове розслідування по якому здійснювалося СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке 31.05.2017р. з обвинувальним актом направлено до Коломийського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Також, 30.05.2017р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000433 від 25.04.2017р., досудове розслідування в якому здійснювалось СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, та обвинувальний акт відносно якого 31.05.2017р. направлено до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Також, ОСОБА_5 23.08.2017р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000331 від 01.04.2017р., досудове розслідування по якому здійснювалося СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке 23.08.2017р. з обвинувальним актом направлено до Коломийського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Крім цього, ОСОБА_5 30.10.2017р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001007 від 11.09.2017р., досудове розслідування по якому здійснювалося СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та яке 02.11.2017р. з обвинувальним актом направлено до Коломийського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Однак, підозрюваний ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

29.11.2017р. приблизно о 02.00 год. ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами спрямованими на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, за попередньою змовою із своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 про вчинення крадіжки із підвального приміщення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та у тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, через двері незаконно проник до підвалу, який розташований в будинку АДРЕСА_3 , де шляхом зриву навісного замка незаконно проникли до підсобного приміщення, яке належить ОСОБА_8 , та намагалися викрасти із даного підсобного приміщення алюмінієву батарею на 12 ребер вартістю 140 (сто сорок) гривень за ребро загальною вартістю 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, алюмінієву батарею на 8 ребер вартістю 140 (сто сорок) гривень за ребро загальною вартістю 1120 (одна тисяча сто двадцять) гривень та металевий візок вартістю 250 гривень. Після того, як ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 вище вказані предмети приготували та місце вчинення злочину із викраденим намагалися покинути то були виявлені працівниками Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та залишилися разом із викраденим на місці події.

29.11.2017р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванівнка, Згурського району, Київської області, який тимчасово мешкає в АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, на утриманні нікого не має, без освіти, не працюючий, депутатом не обирався, раніше не судимий.

Підозра оголошена ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення є обґрунтованою, оскільки вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доводиться цілим рядом доказів, зокрема протоколом огляду місця події в ході якого було зафіксовані сліди кримінального правопорушення та речі, які останній намагався викрасти; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка розповіла про всі обставини, за яких їй стало відомо про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено матерчаті рукавиці у яких він вчиняв вказане кримінальне правопорушення; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого він визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та розповів про обставини за яких воно відбувалося та іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при прийнятті рішення за даним клопотанням просили врахувати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, так як підозрюваний являється уродженцем с. Іванівка, Згурського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , крім того враховуючи особу підозрюваного, знаходячись на волі та знаючи потерпілого може незаконно впливати на нього та свідків змінити ними дані покази на досудовому слідстві, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення судячи із його колишнього кримінального минулого.

Підозрюваного ОСОБА_5 доставлено в судове засідання.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, та його захисника, які наполягають на застосуванні домашнього арешту,слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні,відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; незаконно впливати на потерпілу та ОСОБА_7 із яким спільно вчинив дане кримінальне правопорушення з метою схилення до зміни раніше наданих свідчень, оскільки йому відомо їх місце проживання; незаконно впливати на свідків, оскільки в основу підозри буде покладено показання потерпілої, свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Так, ОСОБА_5 розуміючи те, що 31.10.2017р. слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду по кримінальному провадженні №0001007 щодо нього вже було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього обов`язок не відлучатися із постійного місця проживання в період часу з 20.00 год. по 08.00 год. кожного дня, однак він проігнорував вказані вимоги та порушив умови домашнього арешту, вчинивши новий умисний злочин в нічний час доби.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ч. 2 п. 5 ст.183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Під час досудового слідства встановлено та у судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України а саме те, що:

- ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ніде не працює, будь-які соціальні зв`язки у суспільстві відсутні;

-підозрюваний являється уродженцем с. Іванівка, Згурського району Київської області, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , тобто не має постійного місця проживання та реєстрації,

- ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин;
- підозрюваний ОСОБА_5 , підтримуючи стосунки із кримінальним елементом району, може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин;
-підозрюваний ОСОБА_5 також може вчинити інше кримінальне правопорушення;
Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема застосування запобіжного заходу у виді застави є неможливим через низький матеріальний рівень підозрюваного, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання (по місцю реєстрації не проживає); застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, а застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є занадто м`яким запобіжним заходом, що не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Нормами частини 3 ст. 185 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваної особи, тяжкість вчиненого злочину та те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважає за необхідне призначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного також додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3, ст.185 КК України, погоджене прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001384, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 29.11.2017 р. задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Згурського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, без освіти, не працюючого, депутатом не обирався, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - на строк 60 днів до 30 січня 2018 року до 15.00 год.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснити в УВП №12 м. Івано-Франківська.
Розмір застави визначити в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84200 гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1)прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення. Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1