АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/715/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/958/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч . 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальних проваджень №0002092, №0000250, №0000378 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (із доповненням), захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.07.2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , -
встановила:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1-3 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців позбавлення волі без конфіскацією майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання обчислено з 07.02.2017 року, тобто з моменту його затримання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 20.10.2016 року по 21.10.2016 року та з 07.02.2017 року по 20.06.2017 року включно (з урахуванням змін, внесених ухвалою Голопристанського районного суду від 21.08.2017 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним та засуджено за ст. 185 ч.3 КК України з призначенням покарання на строк три роки позбавлення волі у кримінально виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислено з моменту його затримання в порядку виконання вироку. Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 та інша особа, діючи між собою за попередньою змовою, 20 жовтня 2016 року близько 12.00 години, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи єдиний злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, через паркан проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно для оточуючих, проникли до приміщення сараю, шляхом пошкодження вхідних дверей, звідки викотили на проїзну частину вулиці Фрунзе транспортний засіб - мопед «Хонда Діо 34», після чого відкотили вказаний транспортний засіб до будинку АДРЕСА_1 , в якому мешкає ОСОБА_7 , сховавши його, чим позбавили власника - потерпілого ОСОБА_12 можливості використовувати вказаний транспортний засіб за власним розсудом, спричинивши останньому матеріальних збитків на суму 5000 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 у період часу з 17.12.2016 по 02.03.2017, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проник на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях проник до житлового будинку, звідки викрав пластикові вікна у кількості 5 одиниць, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 5725,55 грн.
Крім того, ОСОБА_7 у період часу з 25.12.2016 по 28.12.2016, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проник на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження вікна проник до житлового будинку, звідки викрав наступне майно: два поливних мотори БЦН НЕLZ на загальну суму 1600 гривень; електронну пилку ALKO KS 1300 вартістю 1300 гривень; бензопилу «Husgvarna 445» вартістю 5500 гривень; електричний чайник «СК-ЕК» 8426 вартістю 150 гривень; тепловий вентилятор «Wind» вартістю 150 гривень; електричний рубанок «Темп РЄ-1100» вартістю 720 гривень; 80 метрів двожильного дроту січенням 1,2 мм вартістю 6400 гривень; 20 метрів зварювального кабелю діаметром 14 мм вартістю 1600 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 17420 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 повторно та ОСОБА_10 діючи між собою за попередньою змовою у період часу з 04.01.2017 по 18.01.2017, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проникли на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження вікна проникли до житлового будинку, звідки викрали наступне майно: пилосос SATURN вартістю 800 гривень; чавунну плиту пічного опалення вартістю 450 гривень; металеві тиски вартістю 1000 гривень; шість металевих труб довжиною 2 м діаметром 50 мм кожна на загальну суму 210 гривень; дванадцять металевих кутників довжиною 2 м кожен на загальну суму 600 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3060 грн.
Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи між собою за попередньою змовою, повторно у період часу з 18.01.2017 по 26.01.2017, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проникли на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , яка призначена для постійного зберігання матеріальних цінностей та має засоби охорони у виді огорожі від доступу до неї сторонніх осіб і тому є сховищем, звідки викрали наступне майно: металевий верхняк з копані вартістю 600 гривень; 30 метрів металевого дроту діаметром 3 мм вартістю 90 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 690 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 31 січня 2017 року близько 23.00 години, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проник на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення сараю, звідки викрав наступне майно: металеву дверну решітку розміром 180х90 см вартістю 680 гривень; металеву віконну решітку розміром 120х80 см вартістю 280 гривень; шість металевих труб довжиною 2 м діаметром 50 мм кожна на суму 420 гривень; сім металевих прутів довжиною 1,5 м кожен на суму 105 гривень; чотири емальованих каструлі ємністю 40 л кожна на суму 1200 гривень; дві емальовані каструлі ємністю 20 літрів кожна на суму 400 гривень; дві емальовані миски ємністю 20 літрів кожна на суму 480 гривень; одну алюмінієву миску ємністю 30 літрів вартістю 350 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3915 грн.
Крім того, ОСОБА_7 повторно, 05 лютого 2017 року близько 01.00 години, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проник на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_6 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення сараю, звідки викрав наступне майно: саморобний зварювальний пристрій вартістю 500 гривень; 20 метрів зварювального кабелю на суму 2000 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 2500 грн.
Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи між собою за попередньою змовою, повторно 01 лютого 2017 року близько 04.00 години, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проникли на обгороджену територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до житлового будинку, звідки викрали наступне майно: газову піч «Брест» вартістю 500 гривень; газову піч на дві конфорки вартістю 100 гривень; металеве корито ємністю 200 літрів вартістю 350 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 950 грн.
Крім того, ОСОБА_7 та інша особа, діючи між собою за попередньою змовою, 07 лютого 2017 року близько 16.00 години, знаходячись на території дитячого садку «Олімпієць» по провулку Шкільному в м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_14 , яке виразилося у поштовху рукою в область лівого плеча потерпілої ОСОБА_14 , відкрито для останньої заволоділи її сумочкою темно-синього кольору вартістю 330 гривень, в якій знаходився гаманець червоного кольору вартістю 160 гривень з грошовими коштами в сумі 1500 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 1990 гривень.
В апеляційній скарзі із доповненням обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що висновки суду про доведеність його вини не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, вважає, що на підставі ч. 5 ст. 72 КК України йому має бути зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 10.10.2016 по 21.10.2016 та з 07.02.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційних скаргах:
- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_10 покарання змінити, застосувавши до ОСОБА_10 положення ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що обвинувачений визнавав вину повністю, у вчиненому щиро розкаявся, відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, не має постійного матеріального заробітку для утримання своєї сім`ї. Вважає, що суд безпідставно визнав обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
- обвинувачений ОСОБА_10 наводить аналогічні апеляційні доводи та вимоги, просить вирок суду змінити, застосувавши при призначенні покарання положення ст. 75, 76 КК України.
- прокурор Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області не оспорюючи доведеність вини та правильність призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 покарання, просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд визнав ОСОБА_7 винним в тому, що він 07 лютого 2017 року близько на території дитячого садку «Олімпієць» по провулку Шкільному в м. Гола Пристань Херсонської області, за попередньою змовою з іншою особою, умисно, керуючись корисним мотивом, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_14 , відкрито заволодів її сумочкою та гаманцем, чим спричинили матеріальні збитки на загальну суму 1990 гривень. За цим епізодом судом злочинні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. Однак, всупереч роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 3 постанови «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів, та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року №7, суд безпідставно додатково врахував повторність як обставину, що обтяжує покарання за вказаним злочином. Крім того, суд встановив, що ОСОБА_7 , 05.02.2017 року у м. Гола Пристань, через паркан проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_13 , де умисно, повторно, таємно для оточуючих, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення сараю, звідки вчинив крадіжку майна потерпілого на загальну суму 2500 грн. Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, однак суд помилково кваліфікував дії обвинуваченого за вказаним епізодом за кваліфікуючою ознакою проникнення у сховище. Просить вирок змінити, виключити з вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання повторність, дії ОСОБА_7 за ст. 186 ч. 2 КК кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_13 за ст. 185 ч. 3 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням в інше приміщення, в решті вирок просить залишити без змін;
- заступник прокурора Херсонської області просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що кримінальне провадження розглянуто судом із застосуванням положень ч. 3 ст.349 КПК України. При дослідженні доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України зміна власне судом пред`явленого обвинувачення не допускається, оскільки у такому випадку фактичні обставини справи суд визнає такими, що не оспорюються і не підлягають доказуванню. В порушення вимог ст. 337 КПК України суд вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, та кваліфікував його дії за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, в той час як дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковані за вказаним епізодом обвинувачення як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення. Крім того, дослідивши докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд у мотивувальній частині вироку не навів суть показань обвинувачених на підтвердження їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, що позбавляє можливості переконатись у відповідності встановлених судом фактичних обставин справи та показань обвинувачених по суті висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим відповідно до ст. 412 ч.1 КПК України допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є підставою для скасування вироку суду.
Вислухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, апеляційні вимоги інших учасників процесу просив вирішити на розсуд суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора області в повному обсязі, апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури частково, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника просив відхилити, вирок суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які апеляційні скарги як сторони захисту, так і сторони обвинуваченого просили відхилити, вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та поданих на них потерпілою ОСОБА_8 заперечень, заслухавши сторони в судових дебатах, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження розглянуто судом із застосуванням положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Норма ст. 349 ч. 3 КПК України передбачає можливість визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження.
При дослідженні доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України зміна власне судом пред`явленого обвинувачення не допускається, оскільки у такому випадку фактичні обставини справи суд визнає такими, що не оспорюються і не підлягають доказуванню.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за епізодом відносно потерпілого ОСОБА_13 кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в інше приміщення ( том 1 а.п. 52).
Разом з цим, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку при наданні кваліфікації діям ОСОБА_7 за вказаним епізодом обвинувачення кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в сховище, тобто виключив з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочину - «незаконне проникнення у приміщення», проте безпідставно вказав на додаткову кваліфікуючу ознаку: «незаконне проникнення у сховище».
Крім того, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за епізодом обвинувачення відносно потерпілої ОСОБА_14 кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб (том 1 а.п. 92-93).
Суд у вироку надав правильну кваліфікацію діям обвинуваченого за вказаним епізодом, однак згодом, з незрозумілих міркувань, 21.08.2017 року постановив ухвалу, якою змінив вирок в цій частині та додатково кваліфікував дії обвинуваченого за вказаним епізодом за кваліфікуючою ознакою повторність, хоча така кваліфікуюча ознака вчинення злочину органом досудового розслідування ОСОБА_7 не інкримінувалась
Діючи у такий спосіб, суд істотно порушив вимог КПК, по перше кваліфікуючи дії винного не вироком суду, а ухвалою, що не передбачено чинним кримінальним процесуальним законом, а по-друге - вийшовши у такий спосіб за межі пред`явленого обвинувачення, чим погіршив становище ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. 349, 370 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК є підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Оцінюючи ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.08.2017 та 21.08.2017 року про виправлення «описок» у вироку суду, в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3, 186 ч. 2 КК України, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення".
Відповідно до ч.5 ст.371 КПК України виправлення в судовому рішенні мають бути засвідчені підписами суддів того складу суду, який його ухвалив.
Передбачену статтею 379, а також ч.5 ст.371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання судового рішення в цілому.
Дослідивши зміст оскаржуваного вироку, апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку суд не виправив описку чи арифметичну помилку, а фактично вніс зміни до кваліфікації дій ОСОБА_15 , викладеної у вироку, замінивши одну з кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК та доповнивши кваліфікацію дії обвинуваченого за ст. 186 ч. 2 КК новою кваліфікуючою ознакою, яка органом досудового розслідування ОСОБА_7 не інкримінувалась.
Тобто, в даному випадку виправлення описки суттєво змінило зміст прийнятого рішення, а тому допущенні судом виправлення не можуть вважатися законними в розумінні положень ст.379 КПК України. Тим більше, що суду на час виправлення описки 21.08.2017 було відомо про надходження від прокурора місцевої прокуратури та заступника прокурора області 18.08.2017 року апеляційних скарг саме на це порушення кримінального закону.
У такий спосіб суд намагався уникнути апеляційного розгляду, проте допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами, а не через внесення в них виправлень судом, що ухвалив рішення.
Крім того, судові засідання 10.08.2017 та 21.08.2017 року (том 2 а.п. 45, 64) в порушення вимог ст. 107 КПК технічним засобом не фіксувались, незважаючи на участь в них прокурора, що є істотним порушенням вимог КПК і ставить під сумнів сам факт здійснення вказаних процесуальних дій, а не формальне ухвалення відповідних рішень судом.
Встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвал суду про виправлення описок в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3, 186 ч. 2 КК України, незалежно від наявності апеляційної скарги на них, як таких, що в подальшому будуть перешкоджати виконанню рішення апеляційної інстанції.
В ході нового судового розгляду повинні бути усунуті вищезазначені порушення закону та ухвалено законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати питання про застосування того чи іншого закону про кримінальну відповідальність та покарання, суд апеляційної інстанції залишає без задоволення апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про застосування до ОСОБА_10 при призначенні покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду має бути вирішено питання про запобіжний захід.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, має незадовільну репутацію, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мали місце при обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо нього залишити без змін, продовживши строк його дії до 60 днів.
Керуючись п.3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Апеляційні скарги прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області, обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_16 задовольнити у повному обсязі.
Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.07.2017 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0002092, №0000250, №0000378 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 289 ч.2, 186 ч.2, 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.08.2017, 21.08.2017 року про виправлення описок у вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.07.2017 року в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3, 186 ч. 2 КК України скасувати.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 - тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк його дії на 60 днів до 16.02.2018 року включно.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2