Справа №463/5369/17
Провадження №1-кп/463/220/18
В И Р О К
іменем України
26 січня 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002645 від 09.10.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні якого двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2016 р.н.

раніше судимого, останній раз 04.01.2017 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом обману 09.10.2017 року в ході телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_6 , переконавши останню, що її похресник ОСОБА_9 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду і для вирішення питання потрібні грошові кошти, в цей же день 09.10.2017 року о 14 год. 55 хв., прибувши за місцем проживання ОСОБА_6 , що у АДРЕСА_2 назвавшись товаришем похресника, шляхом обману, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 1200 грн. Своїми діями спричинив потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 1200 гривень.

Таким чином вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що мав скрутне матеріальне становище, оскільки потрібно погашати кредит, а також потребував коштів на лікування, а тому вирішив шахрайським способом заволодіти грошовими коштами громадян. Він, по міському телефону, став набирати випадкові номери телефонів і на один із дзвінків відповіла невідома жінка, в розмові він запитав чи вона знає хто дзвонить на що жінка відповіла що впізнає його, як похресника Володю. Він зрозумів що можна її обманути і заволодіти грошовими коштами. Для цього, щоб ввійти в довіру до потерпілої, пояснив що потратив у ДТП і йому потрібні кошти. Потерпіла погодилась йому допомогти, бо сприйняла його як родича та назвала адресу куди необхідно було під`їхати за грошима. Через деякий час він зателефонував потерпілій та пояснив, що сам не може приїхати за грошима так як має залишатись на місці ДТП, а від його імені за грошима приїде товариш. Прибувши в той день по місцю проживання потерпілої, представився товаришем Володі, потерпіла передала йому конверт з грошима, однак неподалік його затримали працівники поліції. У скоєному розкаюється.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він 09.10.2017 року, шляхом обману, увійшовши в довіру до потерпілої повторно, заволодій грошовими коштами ОСОБА_6 на суму 1200 грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, хворіє тяжким захворюванням, повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, разом з тим визнав вину, що він щиро розкаявся у скоєному. Разом з тим, він скоїв даний злочин в період іспитового строку, визначеного вироком Яворівського районного суду Львівської області від 04.01.2017 року, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах в ізоляції від суспільства.

Окрім цього, як вбачається із вироку Яворівського районного суду Львівської області від 04.01.2017 року, обвинувачений засуджений за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового терміну 1 рік. Таким чином інкримінований злочин він вчинив в період іспитового терміну, встановленого вказаним вироком, а тому йому слід призначати покарання з врахуванням положень ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України у виді

позбавлення волі терміном на 1 (один) рік та 6 ( шість) місяців з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі положень ст.71 КК України, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 04.01.2017 року і остаточно вважати засудженого ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя: ОСОБА_1