Справа № 694/1106/17 1-кс/694/212/17
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

16.09.2017 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001032 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці с. Будище Звенигородського району Черкаської області, проживаючій по АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України
в с т а н о в и в:
16.09.2017 слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 15 вересня 2017 року, близько 10 години 30хв, знаходячись за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , під час побутового конфлікту зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , нанесла йому один удар кухонним ножем в ділянку правої нижньої частини живота. В результаті нанесеного ОСОБА_6 удару ОСОБА_7 йому спричинено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, колото різаних ран товстого кишківника, яке по своїй категорії відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння. Від отриманих травм ОСОБА_7 помер на вулиці Лесі Українки в с.Пединівка Звенигородського району Черкаської області.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 121 ч.2 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
15.09.2017 о 21.00 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.09.2017 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину.
Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.1ст.184 КПК Українипід час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, які слідчий обґрунтовує тим, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.
Слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просить його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати запобіжний захист у вигляді цілодобового домашнього арешту на певний час доби, оскільки підозрювана неофіційно працює.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов наступних висновків.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
15.09.2017 о 21.00 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.09.2017 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим та прокурором в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу наявність таких ризиків не доведено.
Тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 діяння не може бути самостійно покладена в основу рішення про тримання її під вартою.
При вирішенні клопотання слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України»).
З огляду на вищевикладене, обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить нормам Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що підозрювана ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
При прийнятті такого рішення слідчим суддею враховано особу підозрюваної, наявність місця постійного проживання де вона і зареєстрована, доньки, відсутність попередніх судимостей, та те що ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно. Також слідчим суддею враховано ставлення підозрюваної до скоєного та формальний підхід слідчого та прокурора до поданого клопотання та його підтримання.
Разом з тим слідчий суддя відхиляє клопотання захисту щодо застосування запобіжного заходу у певний час доби, оскільки доказів того, що підозрювана має місце роботи не надано.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181,184, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
клопотання слідчого Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном на 60 діб, тобто до 14.11.2017р..
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 16 вересня 2017 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обовязки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з свідками, експертами та потерпілими за відсутністю слідчого або прокурора.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право зявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на неї зобовязань.
Копію ухвали суду вручити підозрюваній ОСОБА_6 , слідчому, захиснику, та прокурору для контролю за її виконанням.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1