Справа № 675/536/18
Провадження № 1-кс/675/99/2018
У Х В А Л А

"23" лютого 2018 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Ізяславського районного суду ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 за результатами автоматизованого розподілу документообігу суду 22 лютого 2018 року надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

До початку судового засідання суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід, мотивуючи дане тим, що ОСОБА_4 являється чоловіком помічника голови Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 , тому суддя вважає, що її участь як судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП суперечитиме вимогам об`єктивності та неупередженості, а тому підлягає обов`язковому відводу.

З метою недопущення сумнівів у її об`єктивності та неупередженості, суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід та вважає, що вона підлягає обов`язковому задоволенню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Від учасників судового розгляду судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли заяви з проханням слухати справу про самовідвід у їх відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового розгляду при наявних матеріалах справи.

Дослідивши заяву про самовідвід судді Ізяславського районного суду ОСОБА_3 від 23.02.2018 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що заява про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Судовий розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється за правилами кримінального судочинства у разі відсутності норм, які б регулювали певні процесуальні питання.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід (самовідвід), а тому при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосовувати аналогію права.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі подання голови Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_6 являється помічником останнього, та відповідно виконує свої обов`язки передбачені посадовою інструкцією та безпосередньо здійснює інші вказівки голови суду, оскільки вона за ним закріплена. Тобто із вказаного слідує, що ОСОБА_5 безпосередньо підпорядкована лише голові суду, тому підстави, які викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді вказаного адміністративного матеріалу не вбачаються.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст.2,7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 75, 81 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 212-5 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1