У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів:ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області вироком від 26 лютого 2016 року ОСОБА_5 засудив за: частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців з конфіскацією всього майна, яке є її власністю; частиною першою статті 311 КК до покарання у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Апеляційний суд Донецької області ухвалою колегії суддів від 12 липня 2017 року вирок місцевого суду змінив, виключивши кваліфікуючу ознаку частини першої статті 311 КК - незаконне придбання прекурсору. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженою за сукупністю злочинів відповідно частини першої статті 70 КК та пункту б частини першої статті 72 КК до остаточного покарання у виді позбавленні волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 20 червня 2017 року зазначені рішення судів нижчих інстанцій залишив без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 - без задоволення.

У заяві захисник ОСОБА_9, діючи в інтересах засудженої ОСОБА_5, порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 червня 2017 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Заявник просить скасувати зазначене рішення касаційного суду щодо ОСОБА_5 На підтвердження неоднакового правозастосування до заяви додано постанову Верховного Суду України від 16 березня 2017 року, а також у тексті заяви є посилання на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 6 квітня 2015 року та 6 червня 2016 року.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подання заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження зазначеної підстави, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України захисником ОСОБА_9 подано 20 жовтня 2017 року.

Як видно із документів, доданих до заяви, ухвалу суду касаційної інстанції, про перегляд якої порушено питання у заяві, постановлено 20 червня 2017 року. Рішення, які додані до заяви та на які здійснено посилання на підтвердження неоднакового правозастосування, прийняті 16 березня 2017 року, 6 квітня 2015 року та 6 червня 2016 року.

Отже, захисник ОСОБА_9 звернувся до Верховного Суду України із заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного строку. Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України не заявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заяву захисника ОСОБА_9 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 445, 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8