Справа № 367/619/18 Головуючий у І інстанції Карабаза
Провадження № 11-сс/780/198/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 28.03.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2018 року про повернення прокурору клопотання про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року за №0000150, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2018 року клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 повернуто прокурору для подання до належного суду.

При вирішенні питання про повернення прокурору клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 для подачі до належного суду, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначає, що відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Старший слідчий СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області 19 березня 2018 року звернувся з клопотанням до слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 . На момент звернення слідчого із зазначеним клопотанням набули чинності положення Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, та інших законодавчих актів», зокрема і до ст.132 КПК України. Відповідно до ст.132 КПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа. У разі якщо фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування відрізняється від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи, подання та розгляд клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюються виключно слідчим суддею місцевого суду за зареєстрованим місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особи. Таким чином, на переконання слідчого судді, так як Ірпінський відділ поліції ГУ НП в Київській області в межах територіальної юрисдикції Ірпінського міського суду Київської області як юридична особа не зареєстрований, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не підлягає розгляду Ірпінським міським судом Київської області та повертається прокурору для подачі до належного суду.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що положення пункту 4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-V111 в частині застосування вимог ст.132 КПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) застосовуються лише до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, не заслуговують на увагу так як вони суперечать вимогам ч.1 ст.5 КПК України, що є нелогічним та незаконним.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 23 квітня 2018 року включно. Підставами для скасування судового рішення прокурор зазначає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону допущене слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали. Так, слідчим суддею залишено поза увагою те, що відповідно до пункту 4 параграфа 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII підпункти 11-27, 45 пункту 7 параграфа 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Відповідно до розділу 6 вказаного Закону «Прикінцеві положення» цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму. Днем початку роботи Верховного Суду відповідно до рішення його Пленуму, визначено 15 грудня 2017 року. Таким чином, на переконання прокурора, у слідчого судді були відсутні правові підстави для повернення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурору для подачі до належного суду, так як відомості про кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року, тобто до набуття чинності нової редакції ст.132 КПК України.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого взагалі не обговорювалося питання, щодо дотримання слідчим вимог ст.132 КПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року при подачі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає правильним задовольнити апеляційну скаргу прокурора з наступних підстав.

Згідно статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 вимоги зазначеної норми закону в повній мірі дотримані не були, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 23 січня 2018 року, відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. 23 січня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2018 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 23 березня 2018 року включно. 19 березня 2018 року постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2018 року за №0000150, до трьох місяців, тобто до 23 квітня 2018 року.

Старший слідчий СВ Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області, за погодженням із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу до ОСОБА_6 покладається необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, слідчий у клопотанні зазначив обставини які, на його думку, перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, зокрема, необхідність закінчення призначених експертиз та забезпечення права підозрюваного і потерпілого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог ст.290 КПК України.

З журналу судового засідання від 20 березня 2018 року вбачається, що доводи, наведені в клопотанні слідчого, перевірялись судом при його розгляді. При цьому, надав пояснення підозрюваний ОСОБА_6 , який не заперечував проти клопотання слідчого, вислухана думка прокурора та слідчого з приводу поданого клопотання. Разом з тим, питання щодо повернення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 прокурору не обговорювалось. При цьому, слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого по суті, всупереч вимогам ст.199 КПК України, було прийнято рішення про його повернення прокурору для подачі до належного суду, тобто було прийнято судове рішення яке не передбачене зазначеною нормою кримінального процесуального закону. Допущене слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, є істотним в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, так як перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і тягне за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали у відповідності до п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Більш того, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, що оскаржується, з приводу необхідності звернення слідчого із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Головне управління Національної поліції в Київській області, прямо суперечать пункту 4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, згідно якого підпункти 11-27, 45 пункту 7 параграфа 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Відповідно до розділу 6 вказаного Закону «Прикінцеві положення», цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму. Днем початку роботи Верховного Суду, відповідно до рішення його Пленуму, визначено 15 грудня 2017 року.

Отже, на переконання колегії суддів, так як кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 січня 2018 року, клопотання про застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження подаються в порядку, передбаченому ст.132 КПК України в редакції, що діяла до набрання чинності положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, а відтак у слідчого судді були відсутні правові підстави для повернення клопотання слідчого прокурору для подачі до належного суду.

Що стосується висновків слідчого судді, щодо суперечностей між положеннями пункту 4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ та ч.1 ст.5 КПК України і ст.132 КПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) то, вони, на думку колегії суддів, видаються некоректними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2018 року, відносно ОСОБА_6 , не відповідає вимогам ст.370 КПК України з точки зору її законності та підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості постановити нову ухвалу по суті заявленого слідчим клопотання, так як слідчим суддею місцевого суду судового рішення, за вимогами клопотання слідчого, не приймалось.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2018 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у кримінальному провадженні № 0000150 від 23.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 повернуто прокурору для подання до належного суду скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого СВ Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у кримінальному провадженні № 0000150 від 23.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у суді першої інстанції. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3