Ухвала
Іменем України
13 березня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-4668 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 лютого 2018 року.

Суть питання та встановлені судом обставини
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з постановленими відносно засудженого ОСОБА_5 судовими рішеннями, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на положення ст. 412 КПК України.

Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом із тим, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 посилається на неповноту досудового розслідування й судового розгляду справи та не погоджується із встановленими судом фактичними обставинами, що відповідно до наведених положень закону не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Так суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданих обґрунтувань перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі також зазначає, що постановлені відносно засудженого ОСОБА_5 вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, проте обґрунтованих доводів, з огляду на вимоги ст. ст. 440, 438, 433 КПК України, касаційна скарга не містить.
Крім того, відповідно до вимоги, передбаченої ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає це у касаційній скарзі. Однак, захисник цих вимог не дотримався.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу захисника ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3