Справа № 461/5011/17
Провадження № 1-кс/461/8958/17
УХВАЛА
іменем України
28.12.2017 р. м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка подала клопотання ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -
в с т а н о в и в:
Заявник стверджує, що житлова квартира, що розташована за адресою, АДРЕСА_1 підлягає зняттю з арешту, оскільки ОСОБА_6 є власником вказаної квартири, не є особою якій висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тому просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні особа, яка подала клопотання ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладені у клопотанні. Просив слідчого суддю клопотання задоволити.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги клопотання заперечив. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення особи, яка подала клопотання ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 3 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном. Так, в ході досудового розслідування проведено ряд обшуків, під час проведення яких виявлено та вилучено договір купівлі-продажу житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із чим, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на нерухоме майно, зокрема, квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.11.2017 р.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23.11.2017 р. накладено арешт на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою унеможливлення подальшого незаконного продажу квартири, яка є предметом злочинного посягання іншим особам.
При цьому, суд врахував, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст.98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя
Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання про скасування арешту.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1