Справа № 214/3582/16-к
1-кп/214/178/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ромодан Миргородського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, маючого повну загальну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22 липня 2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 11 грудня 2015 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 05 червня 2016 року, приблизно о 20 годині, знаходячись на 2-му поверсі під`їзду АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, шляхом ривку, викрав із шиї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний їй золотий ланцюжок 585 проби, вагою 9 г, джгутового плетіння, вартістю 8997 грн. 21 коп., на якому знаходився золотий хрестик вагою 3 г, вартістю 2999 грн. 07 коп. та який при зриві золотого ланцюжка з шиї потерпілої випав на підлогу під`їзду, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, спричинивши ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 11996 грн. 28 коп.

Обвинувачений у судовому засіданні відмовився давати показання, оскільки винним себе не визнає та інкримінованого йому кримінального правопорушення не вчиняв, так як це працівники поліції змусили його дати «правдиві» показання під час досудового розслідування, при цьому він із відповідними заявами або скаргами ні до кого не звертався, а надалі заявив, що повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаюється, жалкує з приводу вчиненого, просить суд не карати його суворо та не позбавляти волі.

Однак суд, беручи до уваги таке мінливе ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке, на думку суду, не свідчить про його щире каяття, вважає, що винаобвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілоїОСОБА_6 про те, що 05 червня 2016 року вона відвідувала своїх родичів, які проживають на 173 кварталі в м. Кривому Розі, після чого на маршрутному таксі поїхала до себе додому, коли десь біля 20 години підійшла до свого під`їзду АДРЕСА_2 , побачила біля під`їзду обвинуваченого, якого дуже добре запам`ятала по очах та по зовнішності, вона відкрила двері та впустила його в під`їзд першим, так як раніше його ніколи не бачила, а також, що обвинувачений виглядав підозріло, тому вона побоялась заходити разом із ним до під`їзду, після чого ввійшла в під`їзд та почала підніматись по сходах, на майданчику між 1-м та 2-м поверхом стояв обвинувачений, який підійшов до неї та зірвав з її шиї золотий ланцюжок із хрестиком, після чого побіг на вихід з під`їзду, вона почала кричати, але на її крик ніхто з квартир не вийшов, вона пішла за обвинуваченим, щоб побачити, куди він побіг, вийшла з під`їзду, однак обвинуваченого вже ніде не було, після чого вона викликала працівників поліції, які приїхали на місце події та при огляді під`їзду знайшли її золотий хрестик, який, мабуть, випав із рук обвинуваченого. Вона впізнає обвинуваченого, твердо впевнена, що це саме він її пограбував, оскільки, коли він зривав з її шиї ланцюжок, то дивився їй в очі, а також вона впізнає його за зовнішністю.

- даними, що містяться у витязі з кримінального провадження №0001503 від 06.06.2016 року (т.2, а.с.1);

- заявою потерпілої ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка о 20 годині 05 червня 2016 року в приміщенні під`їзду №1, розташованому в будинку АДРЕСА_3 , відкрито, шляхом ривку, заволоділа її золотим ланцюжком вагою 20 г (т.2, а.с.4);

- протоколом огляду під`їзду №1, розташованого в будинку АДРЕСА_3 , від 05.06.2016 року, в результаті якого між 1-м та 2-м поверхом вказаного під`їзду було виявлено хрестик із жовтого металу з написом «Спаси и Сохрани» та доданою до протоколу фототаблицею (т.2, а.с.8-10);

- рапортом поліцейського від 05.06.2016 року, згідно якого 05 червня 2016 року надійшло повідомлення, що о 20 годині в приміщенні під`їзду АДРЕСА_2 , невідома особа чоловік віком приблизно 30 років, худорлявої статури, середнього зросту, одягнутий у темно-синій спортивний костюм з білою кепкою, зірвав з бабусі потерпілої ОСОБА_6 , золотий ланцюжок (т.2, а.с.11);

- розпискою потерпілої ОСОБА_6 , за якою остання отримала на зберігання від працівників поліції золотий хрестик з написом «Спаси и Сохрани», який 05 червня 2016 року, близько 20 години, у неї разом із золотим ланцюжком зірвав невідомий чоловік у 1-му під`їзді, розташованому в будинку АДРЕСА_3 (т.2, а.с.14);

- постановою від 06.06.2016 року про визнання речовим доказом золотого хрестику з написом «Спаси и Сохрани» та передачею його на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (т.2, а.с.17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2016 року, за яким свідок ОСОБА_7 , який скористався своїм правом не давати свідчення в судовому засіданні, про що надав до суду відповідну письмову заяву, впізнав обвинуваченого, пояснивши при цьому, що 05 червня 2016 року він за своїм паспортом та за проханням обвинуваченого здав у ломбард «Довіра» золотий ланцюжок у вигляді джгута, за що отримав від працівників ломбарду 4900 грн., які передав обвинуваченому (т.2, а.с.23, 24);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2016 року з фототаблицею, за яким потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого за зовнішніми ознаками, пояснивши, що це саме обвинувачений о 20 годині 05 червня 2016 року в під`їзді АДРЕСА_2 , зірвав з неї її золотий ланцюжок та золотий хрестик (т.2, а.с.31-33);

- специфікацією до договору №5460 від 05.06.2016 року, за яким ОСОБА_7 було передано до ломбарду «Довіра» золотий ланцюжок 585 проби, вагою 9 г, у вигляді джгута, за який було отримано 4905 грн. (т.2 а.с.35);

- висновком експерта №1290 від 15.06.2016 року, згідно якого ринкова вартість належних потерпілій золотого ланцюжка та золотого хрестика станом на 05.06.2016 року становить відповідно 8997 грн. 21 коп. та 2999 грн. 07 коп. (т.2, а.с.60-63).

Отже, оцінюючи все зазначене, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується усіма доказами по справі в їхній сукупності, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене потворно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд ураховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працює, одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває (т.1, а.с.85, т.2, а.с.56-58).

Тому суд, ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, наявність обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих вину обставин, уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити таким же до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років та 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання 07 червня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) перерахувати ОСОБА_4 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 07 червня 2016 рокуі до 20 червня 2017 року включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити таким же до набрання вироком законної сили.

Речові докази золотий хрестик 585 проби вагою 3 г, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .