АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/4670/2017 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Фірма Клич» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках, а саме: ТОВ «АРТІ-ЕНЕРДЖИ-ГРУП» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які відкриті в ПЕЧЕРСЬКА ФІЛІЯ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711), що розташований за адресою: м. Київ вул. Предславинська, 19; 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30; ТОВ «ПАНДЕОН» () № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 . № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , які відкриті в СУМСЬКА ФІЛІЯ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 337546), що розташований за адресою: м. Суми майдан Незалежності, 3/1; 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30; ТОВ «МІКРО-ТЕХ» () № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ; ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ; ТОВ «ГРОУТ» () № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 ; ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» () № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_30 , № НОМЕР_31 ; ТОВ «ЕЛІФІЯ КФ» () № НОМЕР_32 , які відкриті в ХАРКІВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 351533), що розташований за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, 61010; м. Харків, вул. Малом`ясницька, 2-А; 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30, відповідно до офіційного сайту Національного банку України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення та правове обґрунтування клопотання, яке відповідає вимогам ст. 170 КПК України, та прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, збереження речових доказів, можливої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову та повернення коштів до державного бюджету.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «Фірма Клич» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , які відкриті в ХАРКІВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 351533), що розташований за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, 61010; м. Харків, вул. Малом`ясницька, 2-А; 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 30.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що органом досудового розслідування в клопотанні не надано будь-якої оцінки щодо правової підстави для накладення арешту на майно, достатності доказів можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, відповідності майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Додає про відсутність таких даних в ЄРДР та відсутність постанови про визнання майна речовим доказом.

Далі апелянт зазначає про відсутність у матеріалах даного провадження відомостей про повідомлення посадових осіб ТОВ «Фірма «Клич» про підозру та причетності товариства до вчинення злочину. Додає про відсутність цивільного позову та розміру завданих збитків.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею розглянуто дане клопотання без повідомлення власника майна та своє рішення з цього приводу не мотивував.

Крім того, директор товариства вказує, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить даних про наслідки арешту на розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Далі апелянт зазначає, що органом досудового слідства не було надано суду жодних доказів протиправного походження арештованих грошових коштів, а з матеріалів провадження не вбачається, що кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Фірма «Клич», одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби або знаряддя вчинення злочину, у зв`язку із чим, як стверджує апелянт, на них не може бути накладено арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Також автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що грошові кошти ТОВ «Фірма «Клич» отримані в результаті законної господарської діяльності даного товариства і не мають жодного відношення до даного кримінального провадження та до товариств, які зазначені в ухвалі слідчого судді.

У підсумку апелянт вказує, що арешт грошових коштів ТОВ «Фірма «Клич» фактично позбавив можливості товариство здійснювати свою господарську діяльність, виконувати зобов`язання перед своїми працівниками в частині оплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, державним бюджетом України в частині сплати податків і зборів, а також виконувати зобов`язання перед контрагентами.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску такого строку вказує, що оскаржувану ухвалу постановлено слідчим суддею без виклику у судове засідання власника майна, копію ухвали ТОВ «Фірма «Клич» отримано 01.09.2017 року, апеляційна скарга подана до суду 05.09.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна та його представник участі у судовому засіданні не приймали, копію оскаржуваної ухвалиапелянтом отримано 01.09.2017 року, апеляційна скарга подана до суду 05.09.2017 року, пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001760, відомості про яке 31.05.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Прокурор відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «АРТІ-ЕНЕРДЖИ-ГРУП», ТОВ «ПАНДЕОН», ТОВ «МІКРО-ТЕХ», ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ», ТОВ «ГРОУТ», ТОВ «КОМПАНІ» і «ПЛАЗМА», ТОВ «ЕЛІФІЯ КФ», яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року задоволено, проте з таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначені вимоги закону ні слідчим суддею, ні ініціатором клопотання не були дотримані.
Так, представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звертаючись до суду із клопотанням про арешт грошових коштів, зокрема ТОВ «Фірма Клич», не довів необхідності такого арешту, з урахуванням відсутності у доданих до клопотання матеріалах фактів на підтвердження участі даного товариства у протиправних фінансових схемах та його причетності до даного кримінального провадження. Не внесено таких даних і до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, необхідним буде також відмітити те, що у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній службовій особі ТОВ «Фірма Клич», а матеріали не містять доказів існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, що є необхідною умовою при накладенні арешту з метою, передбаченою п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя на це уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у ньому майно з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, збереження речових доказів, можливої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову та повернення коштів до державного бюджету.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Фірма Клич», оскільки прокурор не надав суду достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, розглядаючи клопотання органу досудового розслідування на дані порушення уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у ньому майно з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, збереження речових доказів, можливої конфіскації майна або забезпечення цивільного позову та повернення коштів до державного бюджету.

З урахуванням вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Фірма Клич» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку товариств, зокрема ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ», скасувати в частині накладення арешту на майно, а саме кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ФІРМА «КЛИЧ» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , які відкриті в ХАРКІВСЬКЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 351533), що розташований за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, 61010; м. Харків, вул. Малом`ясницька, 2-А, 49094, відповідно до офіційного сайту Національного банку України.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4