Дата документу Справа № 335/6309/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1489/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/6309/17
Категорія ст. 185 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001543 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, менеджера Групи компаній «Оріон-Гласс», не заміжній, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор, не піддаючи сумніву доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вважає, що вирок відносно неї є незаконним в наслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Встановлено, що ОСОБА_6 до винесення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя вироку від 20.07.2017 була засудження вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017 (справа у суді №331/2990/17) за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

Разом з тим, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання не врахував попередній вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017, тим самим порушив вимоги ч.4 ст.70 та ч.3 ст.72 КК України,

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд повинен був призначити ОСОБА_6 покарання за інкримінованим кримінальним правопорушенням за правилами, передбаченими ч. 4 ст.70 КК України та ч.3 ст.72 КК України,

Враховуючи викладене вказані вимоги судом першої інстанції при постановленні вироку були порушені, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок суду відносно ОСОБА_6 є незаконним та таким, що підлягає зміни.

Просить вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2017 відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В описово-мотивувальній частині вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя при викладені обставин при призначені покарання врахувати вимоги ч.4 ст.70 та ч.3 ст. 72 КК України.

Резолютивну частину вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2017 викласти в такому вигляді:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

Покарання, яке призначене за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017 згідно якого ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за який їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень із застосування ч.4 ст.70 КК України та ч.3 ст.72 КК України - виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, у тому числі і в останньому слові, яка також підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року ОСОБА_6 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 18.04.2017 року ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому приміщені магазину «Єва-108», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.167, переконавшись в тому, що за її дії ніхто не спостерігає, таємно викрала з прилавку магазину палетку тіней «МаксФактор Нюд Паллет» вартістю 359 гривень 20 копійок (без ПДВ) та набір для макіяжу (тестер) консилер і коректор кремовий «Ламель Проф Ідеал Фейс» вартістю 119 гривень 20 копійок (без ПДВ), і пройшовши касову зону та антикражні ворота, вийшла з приміщення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар.
Вказаними діями ОСОБА_6 спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 478 гривень 40 копійок.
ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самої обвинуваченої в судовому засіданні, де вона повністю визнавала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченої та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

Доводи прокурора проте, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не призначив обвинуваченій ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, є необґрунтованими, оскільки, керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, колегія суддів звертає увагу прокурора на те, що апеляційний суд позбавлений процесуальних повноважень призначити покарання обвинуваченій за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (тобто погіршити становище останньої, а це можливо зробити тільки шляхом скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення свого вироку), так як в апеляції прокурор просить вирок суду тільки змінити, у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що попередній вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , на який посилається в апеляції прокурор, відсутній в матеріалах кримінального провадження, оскільки, ані органи досудового слідства, ані прокурор, не долучили його під час судового провадження до матеріалів кримінальної справи. Таким чином, в порушення вимог ч. 3 ст. 22 КПК України, апелянт функції державного обвинувачення покладає на суд першої інстанції, а це суперечить завданням кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, доводи прокурора про застосування до обвинуваченої ч. 3 ст. 72 КК України є також необґрунтованими, оскільки ця кримінальна правова норма не передбачає застосування покарання за сукупністю злочинів для одного і того ж виду покарання (наприклад: штрафу).

При цьому колегія суддів звертає увагу прокурора на те, що ці питання можуть бути вирішенні судом першої інстанції під час виконання вироків, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 , без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення.
Судді: