Справа № 577/4734/17
Провадження № 1-кп/577/550/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001149 від 18 серпня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотопа Сумської області, українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює поваром кафе готелю «Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Сигмус», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2017 року близько 20 год. 30 хвилин між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у під`їзді гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний намір, направлений на заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, умисно, не зважаючи на те, що ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою похилого віку та інвалідом ІІ групи, підійшла до неї та штовхнула руками у груди. Від поштовху потерпіла впала на підлогу та продовжувала знаходитися у сидячому положенні. В цей час ОСОБА_5 нанесла декілька ударів долонями рук по голові ОСОБА_4 , від яких у останньої тілесні ушкодження не утворилися. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 правою ногою нанесла три удари ОСОБА_4 у ділянку стегна лівої ноги, а після цього, перебуваючи на відстані 1 метра від ОСОБА_4 , декілька раз бризнула із газового балончика потерпілій у обличчя, а саме в очі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 338 від 18 серпня 2017 року, у ОСОБА_4 на час обстеження мали місце синці по зовнішній поверхні лівого стегна в серединній третині, передній поверхні лівого стегна по передній поверхні в середній третині. За висновком окуліста: хімічний опік шкіри повік 1 ст. обох очей, хронічний кон`юктивіт. Гіперметропія слабого ступеня обох очей. Синці могли утворитися від дії тупих предметів, опіки шкіри повік міг виникнути від дії хімічних речовин, що підтверджується характером ушкодження та висновком спеціаліста. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися у час, вказаний потерпілою, що підтверджується кольором синців та висновком спеціаліста. По ступеню важкості дані ушкодження: синці, хімічний опік обох повік очей, згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала повністю та пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_6 , 2003 року народження. Також вона має доньку ОСОБА_7 , 1996 року народження, яка проживає у вказаному гуртожитку у кімнаті АДРЕСА_3 із своєю родиною. 17 серпня 2017 року близько 20 години, коли вона була на роботі, то їй зателефонувала донька і почала скаржитися на сусіда ОСОБА_8 , який проживає у кімнаті № 14 гуртожитку, повідомивши, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку щодо неї та сина. Коли 17 серпня 2017 року близько 20 год. 30 хв. вона повернулася додому з роботи, то вирішила розібратися із сусідом з приводу сварки, що виникла між ним та її донькою. Під час розмови сусід штовхнув її у плече, а вона штовхнула його у відповідь. В цей час у коридор вибігла дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , яка почала розмахувати у неї перед очима металевим кухонним прибором. Потім ОСОБА_4 вдарила її два рази по лівій руці, а вона штовхнула ОСОБА_4 у грудну клітину. Від удару ОСОБА_4 впала на підлогу та стала кричати. Тоді вона нанесла декілька ударів ОСОБА_4 долонями рук по голові та правою ногою три удари у ділянку стегна лівої ноги ОСОБА_4 . Потім вона із газового балончика декілька раз бризнула ОСОБА_4 у обличчя та, залишивши потерпілу, пішла до себе додому. Згодна з тим, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися від її дій та з їх тяжкістю, визначеною судово-медичним експертом. Щиро розкаюється у вчиненому та прохає пробачення у потерпілої. Крім того, оскільки у неї є неповнолітній син ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , то відповідно до п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» прохає застосувати до неї амністію та звільнити її від відбування покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з чоловіком ОСОБА_8 17 серпня 2017 року між її чоловіком та сусідкою ОСОБА_5 виникла сварка. Коли вона вийшла у коридор та запитала у зв`язку з чим виникла сварка, то ОСОБА_5 накинулася на неї та штовхнула її у груди. Від удару вона впала на підлогу, а потім підвелася та знаходилася у сидячому положенні, а ОСОБА_5 нанесла їй декілька ударів руками по обличчю і голові. Також ОСОБА_5 нанесла їй три удари правою ногою у ділянку лівого стегна. Чоловік допоміг їй підвестися та вона пішла до своєї кімнати, а коли через декілька хвилин повернулася із палицею, яку вона використовує для полегшення ходи, то ОСОБА_5 , бризнула їй у обличчя із газового балончика. Вона відчула печію та не могла відкрити очі, а ОСОБА_5 пішла додому. Потім сусіди викликали поліцію, а також викликали до неї швидку медичну допомогу. Від ударів ОСОБА_5 у неї утворилися тілесні ушкодження. Вона згодна з тяжкістю наявних у неї тілесних ушкоджень, визначених за висновком судово-медичної експертизи. Вона не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 . Не заперечує щодо застосування у відношенні ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у заподіянні потерпілій ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить: обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідно до якої орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та її особа не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.с. 21-24).

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, досудову доповідь органу з питань пробації, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, ту обставину, що ОСОБА_5 працює та має постійне місце роботи, та, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння нею нових злочинів.

ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення її від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року.

Прокурор проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_4 також не заперечує проти застосування у відношенні ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд враховує, що 7 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року. Дія вказаного закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року передбачено, що необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до 12 Кримінального кодексу України, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_5 є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. 64 наданих матеріалів).

За повідомленням служби у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області від 29 листопада 2017 року № 1516, ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).

ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення 17 серпня 2017 року - до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року (7 вересня 2017 року).

Обмежень щодо застосування у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 амністії, визначених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено, раніше амністія до ОСОБА_5 не застосовувалася.

ОСОБА_5 роз`яснені наслідки застосування до неї амністії, передбачені п. «е» ч. 1 ст. 4 України «Про застосування амністії в Україні».

Суд вважає, що у відношенні ОСОБА_5 підлягає застосуванню п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року.

Керуючись п. «в» ст. 1, ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн 00 коп (шістсот вісімдесят грн 00 коп)

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1