Справа № 591/229/18
Провадження № 1-кс/591/1607/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю прокурора Кунда Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І.В. від участі у справі № 591/229/18 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І.В. перебуває справа відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КпАП України

17 квітня 2018 року від особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід судді Клімашевської І.В. від участі у вказаній справі з тих підстав, що суддя Клімашевська І.В. під час проведення судового розгляду допустила грубе порушення норм процесуального права, а саме: 14 березня 2018 року та 20 березня 2018 року, перебуваючи у відпустці, розглядала у судовому засіданні дану справу, натомість інші справи вказана суддя не розглядала; суддя при виході у відпустку не передала вказану справу на автоматичний розподіл з метою перерозподілу справи на іншого суддю; 14 березня 2018 року суддею Клімашевською І.В. неодноразово приймалося рішення про зупинення провадження у справі, чим допущено порушення ч. 4 ст. 277 КпАП України, рішення про зупинення прийнято у відсутність правопорушника та за відсутності у суду даних про його сповіщення; суддя Клімашевська І.В. приймала рішення за аналогічною справою про притягнення до адміністративної відповідальності секретаря Сумської міської ради ОСОБА_2 і в судді вже сформована думка щодо вини ОСОБА_1 , оскільки нею вже приймалось рішення по аналогічній ситуації.

Заявник ОСОБА_1 та його представники Матішинець В.В. та Молібог Ю.М. в судове засідання 18.04.2018 року о 16 годині не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Суддя Клімашевська І.В. повідомлена належним чином про час та місце розгляду заяви про відвід.

Неявка належним чином повідомлених учасників не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Прокурор Кунда Є.А. заперечував проти поданої заяви про відвід, вважаючи, що заява необґрунтована та є способом затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Клімашевської І.В. від участі в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений порядок вирішення заяв та клопотань про відвід судді, у зв`язку з чим необхідно застосувати аналогію права та аналогію закону і застосувати у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення заяв про відводи.

Так, статтею 75 КПК України визначений перелік випадків, коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.4 ч.1 зазначеної статті, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьої статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обґрунтовуючи заявлений відвід, заявник посилається на те, що 14 та 20 березня 2018 року суддя Клімашевська І.В. розглядала справу, перебуваючи у відпустці, однак це суперечить фактичним обставинам справи.

Як встановлено з довідки, виданої в.о. керівника суду, на підставі заяв судді Клімашевської І.В. від 14.03.2018 року та від 20.03.2018 року у зв`язку з виробничою необхідністю та відповідно до наказів голови суду від 14.03.2018 року № 19 та від 20.03.2018 року № 22, ОСОБА_3 відкликалась з додаткової відпустки 14 та 20 березня 2018 року (а.с.10).

Вказане свідчить про те, що суддя мала повноваження щодо розгляду справи 14 та 20 березня 2018 року.

Щодо посилань заявника на обов`язок судді при виході у відпустку передати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності на автоматизований розподіл, то це не передбачено нормативними актами, що регулюють вказане питання: Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року в редакції від 02.03.2018 року № 17, Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду Зарічного районного суду м. Суми, чинна редакція яких розміщена на офіційному сайті Зарічного районного суду м. Суми.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Випадки повторного автоматизованого розподілу судових справ визначені п.19 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, згідно якого повторний автоматизований розподіл судової справи може проводитись модулем автоматизованого розподілу в порядку, визначеному в пункті 6 цього Розділу в наступних випадках: 1) коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії (якщо справа розглядається колегіально) не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти календарних днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені процесуальним законом - на підставі вмотивованого розпорядження керівника апарату (секретаріату), підписаного у відповідності до його посадових обов`язків.

При цьому суд зауважує, що в даному випадку перебування судді у відпустці не перешкоджало розгляду справи у строки, встановлені процесуальним законом, і суддя відкликалась з відпустки в зв`язку з виробничою необхідністю, а тому були відсутні підстави для повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Враховуючи викладене, відсутні підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу судді.

Посилання заявника на порушення суддею норм матеріального та процесуального права не є передбаченою законом підставою для відводу судді. Заявник не позбавлений права апеляційного перегляду і має можливість висловити свої доводи у апеляційній скарзі на постанову суду.

Щодо посилань заявника на упередженість судді під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на тій підставі, що суд приймав рішення за іншою аналогічною справою відносно секретаря Сумської міської ради ОСОБА_2 та наявності у судді вже сформованої думки - то суд вважає вказане твердження заявника необґрунтованим.

Розгляд інших справ є предметом професійної діяльності судді, і під час розгляду заяви про відвід не встановлено жодних обставин, які б вказували на упереджене ставлення судді при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення відносно заявника ОСОБА_1 .

Практика Європейського Суду з прав людини ґрунтується на принципі презумпції неупередженості судді, тобто існує презумпція, що суддя неупереджений, доки не буде доведено зворотне (справа Хаушальс проти Данії (Hauschіldt v. Denmark), 24 May 1989).

На думку Європейського суду, «неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивної перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретній справі, а також об`єктивної перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку» (Хаушальс проти Данії (Hauschіldt v. Denmark), 24 May 1989, Serіes A, № 154).

У справі Пескадор Валеро (Pescador Valero) проти Іспанії (скарга № 62435/00), постанова від 17.06.2003 року, § 21), Європейський Суд «знову підтверджує, що неупередженість повинна оцінюватися як за допомогою суб`єктивного критерію, який полягає у визначенні існування особистої упередженості у конкретного судді в справі, що ним розглядається, та і об`єктивного критерію, коли намагаються з`ясувати, чи забезпечив суддя достатні гарантії що виключають будь-які законні сумніви».

Аналогічний висновок зроблений ЄСПЛ у справі Thomann v. Switzerland, постанова від 10.06.1996 р., § 30).

Заявник ОСОБА_1 , заявляючи про наявність суб`єктивного критерію при оцінці неупередженості судді, і заявляючи про виникнення сумнівів у неупередженості судді, фактично обґрунтовує свою заяву незгодою з раніше прийнятим суддею рішенням у іншій справі, що стосувалася іншої посадової особи Сумської міської ради, і саму в цьому заявник вбачає упередженість судді у прийнятті рішення і стосовно заявника.

Однак, суд вважає, що незгода заявника з результатами розгляду інших справ суддею Клімашевською І.В. не є підставою для задоволення відводу в даній справі, оскільки відсутні докази упередженості, особистої зацікавленості судді чи надання суддею переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому із учасників процесу в даній конкретній справі відносно особи заявника.

Прийняття рішень суддею у інших справах не може бути доказом упередженості судді, оскільки кожна справа має індивідуальні обставини, що не збігаються з обставинами у інших справах, і суд приймає рішення лише після повного і всебічного з`ясування цих конкретних обставин та дослідження всіх доказів у їх сукупності.

Таким чином, розглядаючи заяву про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І.В. та оцінюючи суб`єктивний аспект неупередженості, суд не вбачає обставин, які б вказували на необ`єктивне або упереджене ставлення з боку судді Клімашевської І.В. в даному провадженні до будь-кого з учасників процесу.

Тому відсутні підстави передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу судді.

Із врахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І.В. від участі у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КпАПУкраїни відносно ОСОБА_1 з наведених підстав, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8 КпАП України, ст.ст. 75, 80-81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді Зарічного районного суду м. Суми Клімашевської І.В. від участі у справі № 591/229/18 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КпАП України відносно ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова