Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6369/17
Провадження № 1-в/644/759/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)», погоджене з головою спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дернове Тростянецького району Сумської області, громадянина України,

в с т а н о в и в :

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк один рік.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 29.06.2016 року задоволено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування та ОСОБА_4 направлено для відбування призначеного судом покарання.

Начальник державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» та голова спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова звернулися до суду з поданням про застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2016 році» посилаючись на те, що засуджений під час відбування покарання характеризується посередньо та формально підпадає під дію ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» як особа, яка засуджена за злочин, що не є тяжким або особливо тяжким та не поєднаних з насильством небезпечним для життя і здоровя, і який відбув на день набрання чинності цим Законом не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Представник державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням проводити розгляд подання за його відсутності.

Засуджений надав заяву з проханням застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та проводити розгляд подання за його відсутності.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Суд розглянувши подання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Стаття 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачає, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Положеннями ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року передбачено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Згідно ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Судом встановлено, що вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме: у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно матеріалам справи на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 відбув одну чверть призначеного строку основного покарання.
Обставини, передбачені ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого судом не встановлені.

Таким чином, викладене дає підстави для можливості застосування до засудженого ОСОБА_4 статті 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи викладене, а також згоду самого засудженого на застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та застосування норм Закону щодо засудженого.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» суд,

п о с т а н о в и в :

Подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)», погоджене з головою спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст.1, ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 16.04.2015 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1