Справа № 277/1004/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2017 року смт. Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 13.01.1987 року Коростенським міськрайонним судом за ст.ст. 81 ч.3, 46 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 16.05.1988 року Ємільчинським районним судом за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 42, 43 КК України до 4-х років позбавлення волі; 15.05.1992 р. Олевським районним судом за ст.ст. 81 ч.4, 17-81 ч.3, 140 ч.2, 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 09.09.1997 року Ємільчинським районним судом за ст.ст. 81 ч.3, 17, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 06.02.2001 р Ємільчинським районним судом за ст.ст.140 ч.2, 89 ч.1, 17 ч.2 81 ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 24.11.2005 року Ємільчинським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 05.06.2009 р. Ємільчинським районним судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 25.05.2012 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання Коростенським міськрайонним судом на 1 рік 3 місяці 18 днів,

по ст. 185 ч.2 КК України, -
в с т а н о в и в:

04 листопада 2017 року біля 17 години обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в нетверезому стані, проходивши біля приміщення магазину ПП ОСОБА_6 «Продукти» по АДРЕСА_2 помітив біля будівлі припаркований велосипед марки «Аїст» вартістю 989 грн., який належить ОСОБА_4 та вирішив його таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, без розриву в часі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господаря, які б могли перешкодити вчиненню злочину, обвинувачений підійшов до припаркованого велосипеда «Аїст» вартістю 989 грн., якого таємно, повторно викрав, причинивши потерпілій ОСОБА_4 на вказану суму матеріальні збитки.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що 04 листопада 2017 року допомагав порізати дрова діду ОСОБА_7 . По закінченні роботи вжив біля 250 грамів горілки і повертався додому. Проходивши біля магазину Порохового побачив стоявшого велосипеда, біля якого нікого не було. Підійшовши до велосипеда, взяв велосипед і повів до себе додому, де заховав у будинку, накривши курточками. Через деякий час приїхали працівники поліції, які запитали чи викрадав він велосипеда, на що він їм відповів, що не викрадав. Крадіжку вчинив оскільки перебував у нетверезому стані. У вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинуваченого, який визнав вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями потерпілої ОСОБА_4 стверджується, що 04 листопада 2017 року чоловік взяв її велосипеда та поїхав до матері по шатківницю. Повернувшись додому чоловік повідомив, що немає велосипеда і подумав, що можливо забрали діти. Після цього чоловік пішов шукати велосипеда, а вона повідомила в поліцію про вчинення крадіжки. Через деякий час проходила біля домоволодіння обвинуваченого де вже перебували працівники поліції, які їй повідомили, що крадіжку велосипеда вчинив обвинувачений. Під час розмови із племінником, останній повідомив їй, що бачив як обвинувачений тягнув її велосипеда. Велосипед їй повернуто і вона претензій до обвинуваченого немає.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, не усвідомив соціального негативу вчинених кримінальних правопорушень, розмір заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку що обвинуваченому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і йому необхідно призначити покарання у виді арешту.

Згідно ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: велосипед марки «Аїст», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1