Номер провадження: 11-кп/785/1094/17
Номер справи місцевого суду: 494/687/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року, якою прокурору для усунення недоліків повернуто

обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 24 липня 2017 року за №0000289, відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зелений Яр Доманівського району Одеської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, визнаний таким, що не має судимостей,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.162 КК України, повернутий прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті невірно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме не правильно зазначена дата вчинення злочину. Крім того на думку суду першої інстанції формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації за ч.2 ст.162 КК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог статей 314, 348, 349, 369 КПК України суд першої інстанції наперед вирішив питання по суті обвинувачення, без призначення кримінального провадження до розгляду. Зазначає, що обвинувачення ОСОБА_8 сформульовано чітко, конкретно та містить всі ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про дачу, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення вказаної норми права, апеляційний суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд апеляційної скарги прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши обвинувальний акт, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч. ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків суд першої інстанції зазначив, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_8 не відповідає правовій кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції і вважає їх передчасними.

Так, ч.4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У випадках коли обвинувачення є суперечливим або незрозумілим, суд в кожному окремому випадку, під час підготовчого провадження, може прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору для конкретизації обвинувачення.

Дослідивши зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов висновку, що він містить всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення.

Поряд з цим, посилаючись у своїй ухвалі на той факт, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_8 не відповідає правовій кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, суд безпідставно вийшов за межі свої повноважень щодо проведення лише підготовчого судового засідання, а натомість фактично зробив передчасні висновки щодо кваліфікації дій обвинуваченого, які в свою чергу мав би зробити лише за результатами судового розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційний суд наголошує, що лише під час розгляду кримінального провадження по суті, суд, згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, дає оцінку висунутому прокурором обвинуваченню і у разі визнання особи винуватою, повинен у мотивувальній частині вироку викласти, формулювання обвинувачення, яке було визнано судом доведеним на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів зібраних під час здійснення досудового розслідування.

Дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам ст.291 КПК України, та містить викладені фактичні обставини кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування, а потім чітко і конкретно сформульовано обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_8 в якому викладені обставини, які на думку сторони обвинувачення, свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінальних правопорушень, форму його вини, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Слід зазначити зміст формулювання обвинувачення є виключно суб`єктивним баченням прокурора та слідчого, та суд не вправі зобов`язати орган досудового розслідування викласти обвинувачення в тій чи іншій редакції та в тому чи іншому об`ємі.
Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті при встановленні фактичних обставин кримінального провадження, зазначено, що подія злочину мала місце 23 липня 2016 року.

У розділі «Формулювання обвинувачення» також зазначено, що подія мала місце 23 липня 2016 року.

Проте, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що відомості про злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 були внесені 24 липня 2017 року, і всі подальші першочергові слідчі дії проводились у 2017 році.

Такі розбіжності у встановлені об`єктивної сторони злочину, що інкримінується ОСОБА_8 , а саме у встановленні точного часу вчинення злочину, є суттєвою перешкодою для призначення кримінального провадження для розгляду по суті, оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначеного недоліку та приведення його у повну відповідність вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 2 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, суд першої інстанції дійсно безпідставно вийшов за межі свої повноважень та в підготовчому судовому засіданні зробив передчасний висновок щодо кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини посилання про невідповідність сформульованого обвинувачення ОСОБА_8 кваліфікуючим ознакам злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.162 КК України, повернутий прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури для усунення недоліків змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Березівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року посилання суду на невідповідність сформульованого обвинувачення ОСОБА_8 кваліфікуючим ознакам злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

В решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4