Справа № 163/2854/17
Провадження № 1-кс/163/364/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року м. Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000429 від 11.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
У поданому клопотанні слідчий просив накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, на майно, яке вилучене в період часу з 12 год. 00 хв. 10.11.2017 року по 16 год. 40 хв. 10.11.2017 року під час огляду місця події - де розміщується піднавіс для техніки, що перебуває на балансі Запільської сільської ради, що в с.Запілля Любомльського району Волинської області, а саме, на:необроблену лісопродукцію (деревину)-пиловник породи «сосна» в кількості 5,4 м./куб, що знаходилась в кузові автомобіля марки «ЗіЛ»; необроблену лісопродукцію (деревину)-пиловник породи «сосна» та «вільха» в кількості 7,5 м./куб, що знаходилась в кузові трактора марки «Білорус»; необроблену лісопродукцію (деревину)-пиловник породи «сосна» в кількості 0,8 м./куб, що знаходилась біля лісорозпилочного станка (пилорами); обрізні дошки, бруски та обрізки від них, породи «сосна» в кількості 8 м./куб, що знаходились біля лісорозпилочного станка (пилорами); необроблену лісопродукцію (деревину)-пиловник породи «сосна», «вільха», «береза» в кількості 68 м./куб, що знаходилась під піднавісом для техніки; один металевий контейнер та три металеві цистерни, переобладнані під печі для виготовлення деревного вугілля.
Клопотання внесено в рамках кримінального провадження №0000429 від 11.11.2017 за ознаками ч.1 ст.246 КК України, внесеного до ЄРДР на підставі повідомлення старшого оперуповноваженого Любомльського МРВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_5 про те, що на території колишньої тракторної бригади с. Запілля Любомльського району, під навісом для техніки, що на даний час перебуває на балансі Запільської сільської ради, знаходиться приблизно 30 м3 лісопродукції сироростучих дерев сосни та вільхи, без маркувальних бирок та будь-яких підтверджуючих документів про законність рубки.

Під час бесіди з Запільським сільським головою ОСОБА_6 було встановлено, що на території, де розміщується піднавіс для техніки, що перебуває на балансі Запільської сільської ради та який розташований за межами с.Запілля із західної сторони, згідно укладених договорів оренди, здійснюють свою господарську діяльність: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час проведеного огляду місця події, слідчим вилучено майно, щодо якого останнім внесено дане клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та заслухавши думку прокурора і пояснення слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слід повернути прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Відомості, по наведеному в клопотанні факту, внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань11.11.2017 за №0000429 з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками ч.1 ст.246 КК України.

З дозволу Запільського сільського голови ОСОБА_6 від 10.11.2017 року, слідчим проведено огляд місця події - території, де знаходиться «піднавіс для техніки», розміщений у південно-західній стороні с.Запілля Любомльського району, що перебуває на балансі Запільської сільської ради, під час якого вилучено: необроблену лісопродукцію (деревину)-пиловник породи «сосна», «вільха» та «береза» в загальній кількості 81,7 м./куб; обрізні дошки, бруски та обрізки від них, породи «сосна» в кількості 8 м./куб; один металевий контейнер та три металеві цистерни, переобладнані під печі для виготовлення деревного вугілля.
З доданих до клопотання копій договорів оренди вбачається, що громадяни: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 орендують у Запільської сільської ради Любомльського району нежитлові приміщення. Зокрема, ОСОБА_10 орендує таке майно корисною площею 1200 м2 з метою зберігання деревини та техніки, ОСОБА_8 корисною площею 150 м2 під установку обладнання для виробництва деревного вугілля, ОСОБА_9 корисною площею 135 м2 для пилорами.
Відповідно до п.1, п.3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вказаних положень закону свідчить, що припинення (обмеження) права на майно пов`язується з його належністю на відповідній правовій основі конкретній фізичній або юридичній особі чи державі в особі відповідних органів чи установ.
У клопотанні слідчого лише йдеться про перебування території піднавісу, де проводився огляд місця події, на балансі Запільської сільської ради Любомльського району, а також перебування нежитлових приміщень у користуванні громадян: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на умовах оренди. Однак, слідчим жодним чином не вказано і до клопотання не приєднано доказів щодо конкретного власника (володільця) вилученого майна: необробленої лісопродукції (деревини)-пиловника, обрізних дошок, брусків та обрізків від них, а також металевого контейнера та металевих цистерн, переобладнаних під печі для виготовлення деревного вугілля, які пропонується арештувати. При цьому, матеріали клопотання свідчать, що вказане питання у осіб, які користуються нежитловими приміщеннями ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), слідчим не з`ясовувалось та не встановлено, на якій саме території виявлено та вилучено майно, тобто хто саме із вказаних осіб є її орендарем.
Окрім цього, зміст ст.170 та п.1 ч.2 ст.171 КПК України вимагає встановлення наявності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину або щодо нього можуть застосовуватись відповідні рішення по припиненню прав власника (конфіскація, відшкодування шкоди за рахунок майна тощо). Таке майно повинно бути доказом злочину, який розслідується саме в даному кримінальному провадженні.
Досудове розслідування проводиться за ознаками ч.1 ст.246 КПК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Натомість, в клопотанні слідчого жодним чином не обгрунтовано, що вилучені металевий контейнер та три металеві цистерни, переобладнані під печі для виготовлення деревного вугілля, є доказом саме злочину, який розслідується в кримінальному провадженні №0000429 в рамках фабули, викладеної у витязі з ЄРДР.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Виходячи з наведеного, клопотання слідчого необхідно повернути прокурору для усунення вищевказаних недоліків із встановленням для цього строку у сімдесят дві години у відповідності до ст.172 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.171, 172, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000429 від 11.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про арешт майна повернути начальнику Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури Волинської області для усунення недоліків і встановити для цього строк у 72 години з часу одержання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1