АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/6749/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1462/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.110 ч.1, 28 ч.2, ст.289 ч.2,ст. 28 ч.1 та ст.294 ч.1, 28 ч.2 та 294ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7
- ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_10 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 640/6749/15к за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.ст.110, ч.1, 28 ч.2 та ст.289 ч.2, 28 ч.1 та ст.294 ч.1, 28 ч.2 та 294 ч.2 КК України
за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
1) 20.11.2001р. за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
2) 19.08.2003 р. за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 3) 31.10.2007 р. за ч.1 ст.263, ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
4) 06.07.2012 р. за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним і засуджено за ч.1 ст.110, ч.1 ст.294, ч.2 ст.289 КК України: за ч.1 ст.110 КК України - на 3 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.294 КК України на 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України на 7років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання в виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 17 грудня 2014 року. Зараховано в строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в ред. до 21.06.2017 р.) строк попереднього ув`язнення з 28.03.2014 р. по 29.03.2014 р., з 26.04.2014 р. по 12.09.2014 р., з 17.12.2014 р. по 20.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; а з 21.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 30 березня 2018 року. Цивільний позов Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром» матеріальну шкоду в розмірі 718 849,00 грн. та на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 18 504,60 грн. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодилися захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 та прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , які подали апеляційні скарги.
Адвокат ОСОБА_10 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги Кримінального закону та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Прокурор ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду міста Харкова від 30 січня 2018 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.110, ч.1 ст.294 та ч.2 ст.289 КК України, в частині призначеного покарання та перекваліфікації злочину з ч.2 ст.294 на ч.1 ст.294 КК України скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.110 КК України у виді 3 років позбавлення волі за ч.2 ст.289 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна обвинуваченого, за ч.1 ст.294 КК України у виді 7 років 10 місяців позбавлення волі та за ч.2 ст.294 КК України у виді 15 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного підсудному майна.
Напередодні апеляційного розгляду до апеляційного суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений підтримав клопотання, заявивши, що для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому потрібен термін 2 місяці.
Прокурор заявив усне клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції обмежив цей строк 30 березня 2018 року.
Адвокат заявив клопотання про звільнення ОСОБА_9 з-під варти в зв`язку з тим, що той тривалий час знаходиться під вартою, на теперішній час ризиків, які б не дозволяли обрати менш суворий запобіжний захід, не існує.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілих, обвинуваченого та його захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного:
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що в лютому-березні 2014 року приймав активну участь у проросійських масових заходах, які проходили в м. Харкові. В ході зазначених заходів ОСОБА_9 відкрито та публічно не визнавав центральні органи влади України та бажав відокремлення Харківської області від України у спосіб, не передбачений Конституцією України.
З метою практичної реалізації вказаних поглядів, а також підвищення своєї значущості серед кола проросійських активістів ОСОБА_9 у період часу між 23.02.2014 р. та 27.02.2014 р., більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, дав відеоінтерв`ю журналістам російського телеканалу «LifeNews» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (точні анкетні дані в ході досудового слідства не встановлені) в ході якого, достовірно усвідомлюючи, що вказане інтерв`ю надається засобу масової інформації та буде доступне необмеженому колу глядачів, у тому числі через засоби ефірного мовлення та мережу Інтернет, промовив заклик наступного змісту: «Я прошу ОСОБА_13 , чтобы он оказал нам помощь. Я не прошу дать нам оружие. Введите хотя бы войска, чтобы они защитили нас так, как Вы защитили Абхазию и Осетию». Вказаний заклик, виходячи із змісту сюжету, був спрямований до президента Російської Федерації ОСОБА_14 та закликав до введення російських військ на територію України без передбачених на те законних підстав, на зразок того, як це було зроблено в Абхазії та Південній Осетії, які внаслідок аналогічних дій Російської Федерації під час російсько-грузинської війни 2008 року були визнані Російською Федерацією в якості незалежних держав.
Проводячи вказану аналогію ОСОБА_9 , усвідомлюючи зміст та значення вищеописаних історичних подій, фактично публічно закликав Російську Федерацію у особі її президента до введення російських військ на територію Харківської області, подальшого її силового незаконного відокремлення від території України та одностороннього визнання в якості незалежного державного утворення, тобто до зміни меж території України шляхом створення за рахунок Харківської області іншої незалежної держави на порушення порядку, встановленого Конституцією України - без проведення всеукраїнського референдуму, передбаченого статтею 73 Конституції України. В подальшому вказане інтерв`ю ОСОБА_9 було продемонстроване в ефірі телеканалу « ОСОБА_15 » 27.02.2014 р., а також розміщене в мережі Інтернет на офіційному сайті вказаного телеканалу за адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто стало доступним необмеженому колу телеглядачів та користувачів мережі Інтернет. Згідно висновку комплексної судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео, звукозапису та судово-авторозначної експертизи № 7949/7980 від 08.08.2014 р., у вищенаведеній фразі ОСОБА_9 наявний прямий та публічний заклик-звернення на введення збройних сил або їх частини.
Крім того, в лютому-березні 2014 року ОСОБА_9 приймав активну участь у проросійських масових заходах, які проходили в м. Харкові, мав проросійські погляди, неодноразово приймав участь у акціях проросійської спрямованості.
Так, 01 березня 2014 року ОСОБА_9 прибув на майдан Свободи в м. Харкові, де відбувався мітинг у підтримку БМОП «Беркут» під гаслом «Русская Весна». У цей же час в районі будівлі Харківської обласної державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Сумська, будинок № 64, (далі за текстом ХОДА) проходив мітинг проукраїнських активістів за єдину та неділиму Україну, а також Євроінтеграцію. Відчуваючи неприязнь до учасників проукраїнського мітингу, ОСОБА_9 разом з іншими невстановленими особами прийняв рішення організувати та вчинити насильство над ними, а також захоплення будівлі ХОДА. Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 березня 2014 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_9 з метою організації та активної участі у масових заворушеннях, діючи спільно із іншими невстановленими особами, вирушив від пам`ятника ОСОБА_16 до будівлі ХОДА, де прийняв участь у прориві кордону міліції, які забезпечували громадський порядок та розділяли учасників двох масових заходів, вчинивши опір представникам влади.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на активну участь у масових заворушеннях, ОСОБА_9 після прориву кордону міліції, діючи із невстановленими співучасниками, незаконно, не маючи правових підстав, проник всередину будівлі ХОДА, прийнявши участь у її незаконному захопленні, а також надав сприяння іншим невстановленим співучасникам у знищенні майна, що знаходилось всередині неї, та пошкодженні самої будівлі. Вищезазначені дії ОСОБА_9 надали змогу іншим учасникам масових заворушень дістатись до осіб, які знаходились всередині ХОДА, вчинити над ними насильство та завдати тілесних ушкоджень різних ступенів тяжкості.
Після захоплення будівлі ХОДА, перебуваючи біля центрального входу до будівлі ХОДА, ОСОБА_9 прийняв активну участь у насильстві над особами, яких примусово виводили з будівлі інші невстановлені співучасники, а саме наносив удари учасникам проукраїнського мітингу, примушував їх встати на коліна. Також ОСОБА_9 під час описаних подій з метою організації насильства над зазначеними особами надавав вказівки іншим невстановленим учасникам по організації «живого коридору» біля центральних дверей ХОДА з метою приниження та вчинення насильства над учасниками проукраїнського мітингу, а саме проведення них крізь «коридор ганьби» із одночасним нанесенням їм ударів по тілу особами, які утворювали цей коридор.
Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб за медичною допомогою звернулось 112 осіб, у тому числі з легкими та середньої тяжкості тілесними ушкодженнями. Крім того, внаслідок пошкодження будівлі ХОДА та цінностей, що знаходились всередині неї, було завдано шкоди балансоутримувачам Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству «Держпром» на суму 814 354,98 грн. та Харківській обласній державній адміністрації на суму 15 795, 00 грн.
Крім того, 14 березня 2014 року не пізніше, ніж о 21 год. 55 хв. ОСОБА_9 разом з іншими особами прибули в район вул. Римарської в м. Харкові, де на той час відбувалось протистояння прибічників організацій «Патріот України» та «Правий Сектор», які знаходились всередині будівлі №18 по вул. Римарській, з одного боку, та прибічників проросійських організацій, які знаходились ззовні будівлі, з іншого. Протистояння та масові заворушення полягали у застосуванні запальних сумішей, шумових піротехнічних засобів, предметів, які можуть бути використані як зброя, та неприцільному застосуванні вогнепальної зброї.
По прибуттю на місце подій, ОСОБА_9 , діючи з мотивів особистої неприязні до осіб, які знаходились всередині зазначеної будівлі, з метою організації участі у масових заворушень, направлених на насильство над вказаними особами, вчинення погрому всередині будівлі, підпалу та знищення майна осіб, які її займали, поєднаним із застосуванням зброї, а також безпосередньої участі у описаних діях, прикриваючись металевим щитом, підійшов до будівлі №18, став закликати людей йти за ним на штурм даної будівлі, відкрито демонстрував наявний у нього пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії типу «Форт» (далі травматичний пістолет «Форт»), а також відкривав із нього вогонь по будівлі № НОМЕР_1 .
Зазначені дії ОСОБА_9 підштовхнули учасників протистояння з обох боків до більш активних дій та спонукали їх до застосування зброї. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та за попередньою змовою між собою та з ОСОБА_9 , невстановлені особи здійснили із наявної у них зброї постріли в район третього поверху будівлі АДРЕСА_2 , пошкодивши вікна та інтер`єр зазначеної будівлі.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з півночі 15 березня 2014 року до 05 год. 11 хв. того ж дня, ОСОБА_9 , знаходячись в районі перехрестя вул. Римарської та пер. Грабовського в м. Харків, побачив проукраїнського активіста ОСОБА_17 , який спостерігав за подіями та участі у масових заворушеннях або інших протиправних діях не приймав. Продовжуючи діяти як організатор та активний учасник вищеописаних масових заворушень, ОСОБА_9 разом із іншими невстановленими учасниками заворушень, бажаючи вчинити насильство над потерпілим ОСОБА_17 , повалив його на землю та наніс йому ряд ударів по тілу, чим завдав тілесних ушкоджень.
Під час вчинення насильницьких дій над потерпілим ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_9 побачив у нього ключі від автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію на автомобіль «Мазда-6», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_9 , діючи із корисливих мотивів, прийняв рішення здійснити незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом з тим, щоб в подальшому вільно розпоряджатись їм на свій розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, помістив потерпілого ОСОБА_17 на заднє сидіння невстановленого автомобіля та покинув на ньому місце події, щоб дістатись до місцезнаходження автомобіля потерпілого. Також ОСОБА_9 відкрито забрав у ОСОБА_17 ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також всі наявні при ньому особисті документи.
При цьому, ОСОБА_9 разом з невстановленими особами погрожував застосуванням та застосовував до потерпілого ОСОБА_17 насильство з тим, щоб ОСОБА_17 повідомив місцезнаходження та віддав вказаний автомобіль. ОСОБА_17 , не погоджуючись із вимогами ОСОБА_9 та інших співучасників, повідомив недостовірні відомості стосовно місцезнаходження автомобіля, внаслідок чого зазначені особи з потерпілим на невстановленому автомобілі прибули в район будівлі АДРЕСА_3 . Далі, потерпілий ОСОБА_17 , скориставшись неуважністю ОСОБА_9 та інших співучасників, намагався втекти від них, однак останні схопили його та стали завдавати йому ударів, а також здійснили кілька пострілів із травматичної зброї по ногам.
Розуміючи, що потерпілий ОСОБА_17 не бажає виконувати їх злочинні вимоги, ОСОБА_9 разом із невстановленими співучасниками привезли ОСОБА_17 на вул. Римарську, де залишили. Після цього, ОСОБА_9 , допускаючи, що автомобіль потерпілого ОСОБА_17 може знаходитись в районі подій на вул. Римарській, використовуючи ключі та брелок від сигналізації вказаного автомобіля «Мазда-6», знайшов його на парковці в районі перехрестя вул. Римарської та пл. Конституції, після чого, діючи із корисливих мотивів, незаконно заволодів автомобілем та отримавши можливість його безперешкодного використання на свій розсуд, покинув на ньому місце події. Після заволодіння зазначеним автомобілем ОСОБА_9 незаконно використовував його у власних цілях у період з 15.03.2014 р. по 16.03.2014 р. після чого покинув його в районі будівлі АДРЕСА_4 , попередньо пошкодивши в ньому лакофарбове покриття, чим завдав матеріальну шкоду власнику автомобіля ОСОБА_17 .
Кримінальне провадження було отримане апеляційним судом 5.03.2018 року з апеляційними скаргами прокурора і адвоката. За цими скаргами ухвалою судді від 7.03.2018 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 19.03.2018 року призначено апеляційний розгляд на 29.03.2018 року. 19.03.2018 року апеляційним судом отримано апеляційну скаргу обвинуваченого, за якою 19.03.2018 року відрито апеляційне провадження і на 29.03.2018 року триває підготовка до апеляційного розгляду.
Оскільки всі зазначені скарги подано на один вирок суду, розглянути їх в судовому засіданні 29.03.2018 року не надається можливим, апеляційний розгляд має бути відкладено на іншу дату.
При цьому, колегія суддів не вбачає перешкод для ознайомлення обвинуваченого с матеріалами кримінального провадження. З урахуванням об`єму матеріалів (25 томів), колегія суддів встановлює термін для ознайомлення до 29.05.2018 року.
Що стосується клопотання прокурора, колегія суддів задовольняє його, ураховуючи те, що згідно вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Поряд з цим колегія суддів ураховує, що вже існує вирок суду, яким обвинуваченого визнано винним в особливо тяжких злочинах і призначено основне покарання в виді позбавлення волі на 8 років, а ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, на цей час не зникли. Так, обвинувачений раніше неодноразово судимий, матеріали провадження вказують на те, що він уже ухилявся від суду, тяжкість покарання, що вже визначено та ще більша тяжкість, яка загрожує обвинуваченому в разі задоволення апеляційної скарги прокурора, може його спонукати до подальшого ухилення від суду, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Таким чином, підстав, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою,колегією суддів не встановлено.
За вказаних причин не підлягає задоволенню клопотання адвоката. Адже жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Посилання на необхідність дотримання розумних строків тримання під вартою колегія суддів бере до уваги. Але враховує при цьому те, що в провадженні апеляційного суду кримінальне провадження знаходиться менш ніж місяць, а тривалість перерви між судовими засіданнями обумовлена бажанням самого обвинуваченого мати 2 місяці для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_9 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб, не має потреби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, є припущеннями і не відповідають матеріалам провадження.
Не відповідає матеріалам кримінального провадження і посилання адвоката на те, що обвинувачений є не судимим і до кримінальної відповідальності не притягався, оскільки згідно цих матеріалів зафіксовано наявність 4-х судимостей, за умисні, у т.ч. за тяжкі, злочини.
Посилання адвоката на недоведеність вини не може взагалі обговорюватися апеляційним судом на даній стадії процесу, оскільки доведеність вини є одним з предметів апеляційного розгляду. Згідно вимог чч.1 та 3 ст.377 КПК України Якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання. Якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти. Таких обставин колегія суддів не убачає.
Керуючись ст. ст. 331, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити. Надати йому строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в період з 29 березня 2018 року по 29 травня 2018 року.
Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою до набрання вироком Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року законної сили, або ухвалення апеляційним судом остаточного рішення за результатами апеляційного розгляду кримінального провадження.
Клопотання адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення .
Апеляційний розгляд кримінального провадження відкласти на 14-00 годину 31 травня 2018 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Головуючий суддя суддя
_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4