1-«м»/522/2/17

УХВАЛА
Іменем України
03 жовтня 2017 року, Головуючий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
За участю секретаря: ОСОБА_2 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новошахтинськ, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого вироком Правобережнього районного суду м. Липецьк від 07.11.2016 року до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації
Вироком Правобережнього районного суду м. Липецьк від 07.11.2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 30 ч. 3, ст. 228.1 ч. 5 КК Російської Федерації, за ознаками - замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинене з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (враховуючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою у особливо великому розмірі, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі та ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму. Також вироком визначено, що строк відбуття покарання обчислювати з 07.11.2016 р., зараховано ОСОБА_4 в строк позбавлення волі час попереднього утримання під вартою з 19.04.2016 року по 06.11.2016 року включно.

Міністерство юстиції України звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального Кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним вказаним вище вироком суду Російської Федерації, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі цього вироку.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, у клопотанні зазначено про розгляд клопотання без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України участь представника Міністерства юстиції України не є обов`язковою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним, а саме: за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Разом з тим, суд позбавлений можливості врахувати вчинення злочину з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (враховуючи мережу «Інтернет»), оскільки така кваліфікуюча ознака ст. 307 КК України не передбачена.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до Вироком Правобережнього районного суду м. Липецьк від 07.11.2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 30 ч. 3, ст. 228.1 ч. 5КК Російської Федерації, за ознаками - замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинене з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (враховуючи мережу «Інтернет»), групою осіб за попередньою змовою у особливо великому розмірі, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі та ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму. Також вироком визначено, що строк відбуття покарання обчислювати з 07.11.2016 р., зараховано ОСОБА_4 в строк позбавлення волі час попереднього утримання під вартою з 19.04.2016 року по 06.11.2016 року включно.

Вирок даного суду від 07.11.2016 р. відносно ОСОБА_4 набрав чинності 11.11.2016 року.

Відповідно до характеристики, останній відбуває покарання у ФКУ ИК-6 УФСИН Росії по Липецькій області». Початок строку 07.11.2016 року, кінець строку 18.04.2023 року.

Відповідно до ст. 610 ч. 1 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Остання відома адреса ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Враховуючи, що дотримані умови передачі, визначені ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб1983 р. (далі Конвенція), ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності та є остаточним рішенням, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, засуджений ОСОБА_4 згодний на передачу в Україну для подальшого відбування покарання, дія, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством України та була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; а також те, що і держава винесення вироку Російська Федерація, і держава виконання вироку Україна, згодні на передачу засудженої особи, суд дійшов висновку про приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України,при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадку, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктом «d» статті 11 Європейської конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того згідно ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст.11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу Українита визначає покарання.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне:

На час вчинення злочину ОСОБА_4 санкцією ч.3ст.307 КК України,передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років.

Враховуючи відсутність випадків, передбачених п.п.1,2 ч.4 ст.610 КПК України, суд при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Керуючись ст.ст.9,12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.602, 610 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року за ч. 3 ст. 30 , ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести вирок Правобережного районного суду м. Липецька від 07.11.2016 року за ч. 3 ст. 30 , ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 07.11.2016 року, зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою з 19.04.2016 року по 06.11.2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 - залишити без змін.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні для організації та фактичного виконання судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя: