Провадження № 1-кп/638/479/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004580 від 18.09.2017 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 22.09.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27) УДПСУ в Харківській області строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, продовжують існувати. Зазначив, що особа обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, раніше неодноразово був засуджений. Вважає , що на даній стадії провадження по обвинувального акту неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора , вважає, що ризиків не існує, наявні підстави для заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов"язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимогами ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність відомостей про наявність таких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу останнього, який згідно обвинувального акту раніше неодноразово судимий, до моменту затримання не працював, не одружений, не має тісних соціальних зв`язків, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до 60 діб.
Вказані обставини вказують на неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Належних доказів на підтвердження того факту, що раніше встановлені ризики втратили актуальність або перестали існувати, суду не представлено.
Такими чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора , доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 314, 331 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 18 січня 2018 року , тобто 18 березня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1