Справа № 675/1793/17
Провадження № 1-в/675/392/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" грудня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВК № 31 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції заяву про звільнення від відбування покарання в зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рачки Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, -

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про звільнення від відбування покарання в зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», зокрема ст.1 п. «в» та ст.4 вказаного Закону.

Допитавши засудженого, вислухавши думку представника ІВК №31 та прокурора, перевіривши матеріали справи, суд рахує, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.85, 86 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання. Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до приписів п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають в тому числі особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, що не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», належить звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

ОСОБА_5 засуджений вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 26.08.2014 року за ст.ст.185 ч.1, 71 КК України до 05 років 14 днів позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04.11.2014 року вказаний вирок залишено без змін.

Раніше судимий вироком Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2013 року за ст.289 ч.2 КК України до 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 судом звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 роки.

27.11.2014 року ОСОБА_5 був взятий під варту, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2014 року.

Таким чином початок строку відбування покарання засудженого 27 листопада 2014 року.

Станом на 07 вересня 2017 року засуджений відбув не менше половини призначеного строку покарання.

Згідно копії актового запису про народження №9 від 23.08.2014 року ОСОБА_5 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до листа Романівської районної державної адміністрації Житомирської області від 29.11.2017 року №2526, на протязі 2014-2017 років органами опіки і піклування Романівської райдержадміністрації та Прутівської сільської ради не піднімалося питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що виключає можливість звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Разом з тим, враховуючи, що санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі не більше десяти років, а також те, що ОСОБА_5 станом на 07.09.2017 року відбув не менше половини строку призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, на вказану дату мав малолітню дитину, щодо якої непозбавлений батьківських прав, він підлягає звільненню від подальшого відбування покарання на підставі ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.85, 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Заяву засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 26 серпня 2014 року, на підставі ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1