печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1696/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000394 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноармійськ, Донецької області, громадянина України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2. ст. 376-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11.01.2018 заступник начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 за підозрою колишнього головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) управляння документального забезпечення Вищого господарського суду України ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом виконуючого обов`язки керівника Апарату Вищого господарського суду України від 07.07.2011 № 378-к ОСОБА_7 прийнято на посаду головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) Управління документального забезпечення цього суду і присвоєно сьомий ранг державного службовця.

Згідно із законодавством України з 01.01.2011 в усіх судах загальної юрисдикції, до яких відноситься і Вищий господарський суд України, в тому числі з метою невтручання керівництва відповідного суду в розподіл справ між суддями, введена автоматизована система документообігу суду, яка повинна забезпечувати розподіл справ за принципами ймовірності, об`єктивності, черговості та рівної кількості справ на кожного суддю.

На початку липня 2011 року Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_8 , з метою безпосереднього здійснення контролю за розподілом судових справ (позовних скарг) між суддями цього суду, виключення можливості участі окремих суддів у розгляді конкретних справ, а також незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вступив в злочинну змову з головним спеціалістом канцелярії (на правах відділу) Управління документального забезпечення вказаного суду ОСОБА_7 .

Службовими обов`язками ОСОБА_7 було передбачено здійснення нею автоматизованого розподілу судових справ (позовних скарг) на підставі вимог Законів України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30.

Згідно із попередньою домовленістю ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні Вищого господарського суду України за адресою: м Київ, вул. О. Копиленка, буд. 6, з метою здійснення незаконного впливу на розподіл окремих судових справ (позовних скарг) на конкретного суддю, повинна була за вказівкою ОСОБА_8 визначати для таких справ встановлену останнім категорію спорів (спеціалізацію) і в певних випадках вносити в автоматизовану систему документообігу суду завідомо неправдиві відомості про можливість участі певного судді (суддів) в такому автоматизованому розподілі.

Крім того, встановлено, що на виконання зазначеного злочинного плану ОСОБА_7 в період часу з 07.07.2011 по квітень 2014 року, в порушення своєї посадової інструкції, а також вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу суду розподіл більш ніж в 10 тис. справ (касаційних скарг) здійснювався тільки за участю одного судді (безальтернативно), при цьому в окремих випадках в автоматизовану систему документообігу суду вносилися завідомо неправдиві відомості про можливість участі судді (суддів) в такому розподілі, позбавивши таким чином сторін в господарському спорі на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, ОСОБА_7 в період з 07.07.2011 по квітень 2014 року, будучи державним службовцем, використовуючи своє службове становище, діючи за попередньою змовою з Головою Вищого господарського суду України ОСОБА_8 та іншими службовими особами апарату цього суду, з метою перешкоджання належному виконанню суддями своїх службових обов`язків, шляхом розподілу окремих судових справ (касаційних скарг) між зазначеними ОСОБА_8 суддями, позбавивши інших суддів, які мали відповідні повноваження і спеціалізацію, можливості брати участь в розгляді таких справ, здійснювала втручання в діяльність цих суддів, а також шляхом внесення неправдивих відомостей здійснювала незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду.

Своїми умисними діями, що полягали у втручанні в діяльність судових органів з використанням свого службового становища та незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 376 і ч. 2 ст. 376-1 КК України.

19.12.2016 ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2. ст. 376-1 КК України.

Для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 викликалася до Генеральної прокуратури України, однак вона в зазначений час та дату не з`явилася.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 та будь-кого із дорослих членів сім`ї за місцем її реєстрації та проживання повідомлення про підозру, а також пам`ятку про права і обов`язки підозрюваного залишено для передачі керівникові ОСББ, що обслуговує відповідний будинок.

На телефонні дзвінки ОСОБА_7 не відповідала. Крім того, повідомлення про підозру, а також пам`ятку про права і обов`язки підозрюваної ОСОБА_7 направлено поштою.

21.12.2016 ОСОБА_7 покинула території України через пункт пропуску Київ (Жуляни) рейсом 848 Київ-Мінськ.

23.01.2017 підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Як встановлено під час досудового розслідування, підозрюваній ОСОБА_7 достовірно було відомо про те, що її розшукують правоохоронні органи України. Крім того, ОСОБА_7 домовилася зі своєю сестрою ОСОБА_9 та неустановленою на цей час особою про складання документів, які могли б підтвердити її відсутність в Україні та неможливість повернутися до України.

Зокрема, відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_7 повинна була 18.12.2016 написати заяву про щорічну відпустку з 26.12.2017 по 26.01.2017, а в подальшому у зв`язку з погіршенням здоров`я 25.12.2016, звернутися 26.12.2016 до лікарні та отримати довідку. У подальшому необхідно було 26.12.2016 направити до місця роботи відскановану довідку та заяву з проханням призупинити щорічну відпуску у зв`язку зі станом здоров`я.

09.02.2017 до Генеральної прокуратури України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами провадження та повідомлено, що вона знаходиться на території Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_2 . До клопотання додано ордер; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги, укладеного з ОСОБА_7 22.12.2016; копію заяви ОСОБА_7 від 18.12.2016 на ім`я директора ПФ «Поляріс-Плюс» ОСОБА_9 про надання щорічної відпустки з 26.12.2016 по 20.01.2017; копію заяви ОСОБА_7 від 26.12.2016 на ім`я директора ПФ «Поляріс-Плюс» ОСОБА_9 про переривання щорічної відпустки з 26.12.2016 у зв`язку з хворобою; копію довідки лікаря поліклініки м. Москва Російської Федерації від 26.12.2017, якою начебто рекомендовано утриматися від авіаперельотів, заборонені фізичні навантаження, переохолодження та постільний режим впродовж року.

Водночас, як встановлено досудовим розслідуванням, підозрювана ОСОБА_7 в дійсності не потребувала такого лікування, наприкінці 2016 року відвідувала у м. Москва громадські розважальні та інші установи, на початку 2017 року спільно зі своєю сестрою ОСОБА_9 покинула м. Москва, а в подальшому і територію Російської Федерації.

20.02.2017 підозрювана ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що її розшукують правоохоронні органи України, повернулася до м. Москва, Російської Федерації із Катару.

22.06.2017 до Генеральної прокуратури України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 про залучення його до кримінального провадження та ознайомлення з відповідними матеріалами. При цьому адвокатом знову зазначено, що ОСОБА_7 тимчасово проживає на території Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас, як встановлено, такої адреси в м. Москва, РФ не існує.

Крім того, в клопотанні захисника від 20.07.2017 зазначено вже інша адреса проживання підозрюваної ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_3 , однак, як і в попередні рази, жодних документів чи інших доказів цього не надано.

Допитана як свідок 19.07.2017 матір ОСОБА_7 ОСОБА_10 , відмовилася повідомляти про фактичне місце перебування та проживання її дочки, хоча повідомила, що перебувала напередодні допиту у м. Москва та з нею спілкувалася.

В подальшому до органу досудового розслідування жодних відомостей про стан здоров`я ОСОБА_7 та місце її перебування не надходило.

Таким чином, слідством встановлено відсутність об`єктивних причин, які не дозволяють прибути підозрюваній ОСОБА_7 до органу досудового розслідування та прокуратури на виклики з часу повідомлення їй про підозру, а саме з 19.12.2016.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Місце знаходження та фактичного проживання ОСОБА_7 на цей час не встановлено, у зв`язку з чим її оголошено в розшук.

10.08.2017 ухвалю слідчого судді Печерського районного суду надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно повідомлення НЦБ Інтерполу Російської Федерації від 27.07.2017 ОСОБА_7 встала на реєстраційний облік за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно наявних у слідства даних ОСОБА_7 по даний час на територію України не поверталася.

ОСОБА_7 тривалий час перебуває за межам України, її оголошено в міжнародний розшук.

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , посилається на необхідність запобігти можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, вважав наявними всі законні підстави для його задоволення.

Захисник підозрюваної проти вимог клопотання категорично заперечував, посилаючись на те, що в кримінальному провадженні ОСОБА_7 не має статусу підозрюваної, оскільки повідомлення про підозру їй офіціально не вручено. 28.07.2017 слідчому було надано докази реєстрації ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 . В подальшому зазначена інформація щодо реєстрації її за даною адресою повністю підтвердилась та не спростовувалась слідчим. ОСОБА_7 жодного разу не ухилялась від слідства, своєчасно з`являлась на допити в якості свідка та надавала всі пояснення і свідчення. Неможливість її повернення до м. Києва було обґрунтовано виключно вагітністю, яка важко протікала, з загрозами переривання та викидання плоду. 06.10.2017 ОСОБА_7 нарадила дитину та наразі здійснює за нею догляд. Крім того, лікування після важкої вагітності та пологів, несприятливі холодні погодні умови також на даний час тимчасово унеможливлюють її переїзд до м. Києва. Вказує, що ризики відносно ОСОБА_7 відсутні, вона не переховується від слідства, оскільки добровільно повідомила органу досудового слідства свою адресу, висловила прохання до слідчого ГПУ здійснити її допит в режимі відеоконференції або надати відповіді на питання по суті в письмовому вигляді. Інші ризики, наведені стороною обвинувачення, захисник вважав надуманими та такими, що нічим не підтвердженні. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_7 не оголошена в міжнародний розшук, що виключає обрання стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заперечуючи проти доводів сторони захисту прокурор вказав, що на дату складання повідомлення ОСОБА_7 про підозру - була відома лише адреса ОСОБА_11 за місцем реєстрації та проживання в Україні. В подальшому слідчому та прокурору не була відома адреса, де перебуває ОСОБА_7 в РФ або іншій країні. Було встановлено, що вона з місця роботи не звільнялася, перебуває у відпустці, зареєстроване місце проживання в Україні, тобто її виїзд за умови правомірної її поведінки міг бути лише тимчасовим. Зазначив, що ОСОБА_7 з метою переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхала за межі України вже після складання повідомлення про підозру, направлення її поштою за місцем проживання ОСОБА_7 та вручення в день складання підозри представнику житлово-експлуатаційної організації.

Стосовно копії листа комісії контролю за файлами Інтерполу від 12.12.2017, наданого з приводу запиту адвоката стосовно ОСОБА_12 , прокурор зауважив наступне. Захисником долучено «переклад» цього листа, в якому, зокрема, зазначено, що офіційний лист Генерального Секретаріату Інтерполу начебто засвідчує, що ОСОБА_13 «не оголошена Інтерполом в розшук». Водночас, достовірний переклад з англійської на українську наданого захисником листа комісії контролю за файлами Інтерполу від 12.12.2017 має інший вигляд і не містить формулювань про оголошення особи у розшук Інтерполом.

Таким чином, прокурор вважає, що міжнародний розшук каналами Інтерполу здійснюється НЦБ Інтерполу України, який є структурним підрозділом НП України, на підставі запиту правоохоронного органу та винесеної у відповідності до статті 281 КПК України постанови слідчого або прокурора про розшук підозрюваного. Такий запит до НЦБ Інтерполу в Україні та постанова слідчого або прокурора про оголошення розшуку підозрюваного і є підтвердженням оголошення підозрюваного у міжнародний розшук саме каналами Інтерполу. Водночас, здійснення міжнародного розшуку за дорученням слідчого або прокурора каналами Інтерполу не являється єдиним можливим інструментом здійснення міжнародного розшуку підозрюваного, обвинуваченого. Жодним законом, підзаконним актом або міжнародним договором України не встановлено, що міжнародний розшук здійснюється лише каналами Інтерполу. Напроти, Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено можливість здійснення міжнародного розшуку підозрюваного з метою його подальшої екстрадиції без залучення системи Інтерполу.

Отримавши відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 26.12.2016 відомості про те, що підозрювана ОСОБА_11 переховуючись від органу досудового розслідування 21.12.2016 вилетіла за межі України, слідчий 23.01.2017 в порядку статті 281 КПК України виніс постанову про розшук підозрюваної ОСОБА_7 , тобто оголосив її у міжнародний розшук з метою встановлення її місцезнаходження за кордоном та вчиненні у подальшому необхідних процесуальних дій для її екстрадиції. Для фактичного здійснення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 слідчим шляхом направлення відповідного запиту на адресу НЦБ Інтерполу в Україні використано канали Інтерполу, а також особисто здійснювався міжнародний розшук підозрюваної, у тому числі шляхом направлення у передбаченому КПК України порядку на адресу Генеральної прокуратури РФ клопотання від 07.08.2017 про надання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000394, у тому числі про встановлення її місця перебування на території РФ. До цього часу відповідь на вказаний запит від компетентних органів РФ не отримано. Крім того, слідчий з метою підготовки відповідно до статі 575 КПК України клопотання до компетентних органів РФ про видачу підозрюваної ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності, звернувся до слідчого судді з цим погодженим прокурором клопотанням про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином, прокурор вважав, що доведеним є факт оголошення слідчим підозрюваної ОСОБА_7 у міжнародний розшук, фактичне здійснення такого розшуку каналами Інтерполу та безпосередньо слідчим і прокурором в рамках міжнародно-правового співробітництва. Передбачені ст. 177 КПК України ризики є доведені та на думку слідства, стороною захисту не спростовані.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши прокурора, захисника, надходжу до наступних висновків.

ОСОБА_7 є підозрюваною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2. ст. 376-1 КК України згідно повідомлення про підозру від 19.12.2016. Наданими прокурором документами підтверджено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у спосіб, передбачений статтями 278, 135 КПК України.

Постановою заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 23.01.2017 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2017 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Як визначено ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо, прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

З огляду на вказане, для вирішення об`єктивної можливості розгляду клопотання та вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності ОСОБА_7 , в даному випадку першочерговим є встановлення обставин щодо оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, постановою начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 23.01.2017 ОСОБА_7 оголошено в розшук, який доручено оператвиному підрозділу Головному управлінню БКОЗ СБ України. /а. м. 113-114/.

Вказану постанову було скеровано на ім`я начальника департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України листом за підписом заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_6 від 06.04.2017 для оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук, встановлення її місцезнаходження тощо.

Розшук ОСОБА_7 здійснювався каналами Інтерполу, про що свідчать відповідні повідомлення Робочого апарату Укрбюро Інтерполу щодо розшуку останньої від 15.03.2017, 30.06.2017, 08.08.2017/а. м. 168-173/.

Поряд з тим, листом за підписом начальника Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України ОСОБА_14 від 18.01.2018 повідомлено, що від Генеральної прокуратури України надходив запит щодо задіяння каналів та інших можливостей Інтерполу до розшуку ОСОБА_7 , за результатами їх розгляду до Генерального секретаріату Інтерполу було унесено клопотання щодо включення даних про розшук останньої до відповідних обліків Організації. Департамент забезпечив постійний та оперативний обмін інформацією та процесуальними документами між установами та Генеральною прокуратурою України. За результатами вивчення матеріалів Комісія з контролю файлів Інтерполу прийняла рішення, згідно якого розшук ОСОБА_7 з використанням механізмів Інтерполу не відповідає Правилам Організації, а тому відомості щодо неї підлягають видаленню з обліків Інтерполу. На виконання цього рішення Генеральний секретаріат видалив із своїх обліків відомості щодо ОСОБА_7 . Станом на 18.01.2018 ОСОБА_7 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться.

Вказана інформація щодо відсутності ОСОБА_7 в базах даних Інтерполу та щодо неї не виносилось і не розповсюджувалось червоне повідомлення станом на 12.12.2017 також підтверджена даними Генерального секретаріату Інтерполу секретаріату комісії контрою за файлами Інтерполу від 12.12.2017.

З урахуванням викладеного прокурором не доведено, що ОСОБА_7 на даний час оголошена в міжнародний розшук, а тому слідчий суддя вважає відсутніми підстави для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відсутність підозрюваної, а відтак, і неможливим його задоволення по суті вимог.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1