Провадження №: 1-кс/752/7409/17
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання про скасування арешту представник власника майна ТОВ «999» адвокат ОСОБА_3 зазначив, що арешт ухвалою слідчого судді накладено передчасно, за відсутності сукупності підстав та розумних підозр вважати, що службовими особами ТОВ «999» вчинено злочин, передбачений ч.3 ст. 197-1 КК України, за наявності у ТОВ «999» належних правовстановлюючих документів на арештовані земельні ділянки та дозвільних документів на ведення будівельних робіт, відповідності цільового та функціонального призначення арештованих земельних ділянок для ведення їх забудови, а тому арешт порушує законні права ТОВ «999» як власника земельних ділянок.
У судовому засіданні представник ТОВ «999» адвокат ОСОБА_3 та директор ТОВ «999» підтримали клопотання про скасування арешту, просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.
Вислухавши думку особи, яка подала клопотання, керівника власника арештованого майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення ст. 174 КПК України передбачає можливість скасування арешту майна за клопотанням власника або володільця майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу приписів ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією, а тому не є правовстановлюючим документом, яким визначається цільове та функціональне призначення земельної ділянки.
Прокурором не надано доказів порушення ТОВ «999» планувальних обмежень, викладених у розділі 5 Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, виданих 14.02.2013 року Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щодо недотримання забудовником суміжних зон охоронюваного ландшафту, санітарно-захисних та інших природних охоронних зон.
Слідчий суддя приймає до уваги твердження представників власника арештованих земельних ділянок про те, що подальше існування накладених ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2017 року заборон та обмежень на володіння, користування земельними ділянками, зупинення ведення на них господарської діяльності у відповідності до цільового та функціонального призначення земельних ділянок може призвести підприємство ТОВ «999» до збитків, позбавлення законної можливості користуватися належним йому майном.
Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: