Справа № 755/8882/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" січня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на дії, бездіяльність та рішення слідчого у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 за № 0007762,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді даного місцевого суду, в порядку ст.ст. 55, 303 КПК України, яку умотивував тим, що 11.12.2017 за № Н-5773 суб`єктом оскарження було отримано його заяву від 06.12.2017 про визнання потерпілим у даному кримінальному провадження.

За наслідками розгляду даного звернення начальник СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 листом від 29.12.2017 за вих. № Н-5773/125/50-2017 повідомив ОСОБА_3 , що потерпілим у провадженні визнано ОСОБА_5 та, з огляду на положення ст. 55 КПК України, указав на те, що у визнанні особи, яка подала цю скаргу потерпілим відмовлено, так як не встановлено факту завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди.

Таким чином, особою подано дану скаргу на бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви, у порядку регламентованому ст.ст. 55, 220 КПК України, та на самі дії слідчого, які виразилися у прийняті рішення у формі листа про відмову у визнанні його потерпілим.
У заяві від 22.01.2018 представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 указав, що за наслідками розгляду скарги просить зобов`язати суб`єкт оскарження розглянути заяву у порядку КПК Укрїни, зокрема, ст. 220 того ж Кодексу.

Сторони у судове засідання, будучи повідомленими про нього, згідно положень ст. 135 КПК України, не з`явилися, про поважні причини неявки, регламентовані ст. 138 того ж Кодексу, не повідомили, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, та з огляду на наявність заяви представника особи, яка подала цю скаргу ОСОБА_6 , про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних доказів, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів провадження у провадженні Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 за № 0007762, в частині того, що 04.11.2016 невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа майном, чим завдала збитку ОСОБА_5 .

Також, як слідує з ухвали слідчого судді цього місцевого суду від 09.06.2017, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (№ 88785366 від 02.06.2017) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) згідно Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 32357611 від 14.11.16, належить ОСОБА_3 (підстави виникнення права власності: договір довічного утримання, серія та номер: 2306. Виданий 14.11.2016, видавник: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу). Відчужувачем по вищевказаному договору являлась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У рамках цього кримінального провадження 11.12.2017 за № Н-5773 суб`єктом оскарження було отримано заяву ОСОБА_3 від 06.12.2017 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадження.

За наслідками розгляду даного звернення начальник СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 листом від 29.12.2017 за вих. № Н-5773/125/50-2017 повідомив ОСОБА_3 , що потерпілим у провадженні визнано ОСОБА_5 та, з огляду на положення ст. 55 КПК України, указав на те, що у визнанні особи, яка подала цю скаргу потерпілим відмовлено, так як не встановлено факту завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди.

В Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» ВССУ вказав, що, коли у відповідь на заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні слідчий, всупереч вимогам процесуального законодавства, надсилав особі лист, а не постанову про відмову у визнанні такої особи потерпілою…, то предметом оскарження є не лише відмова у визнанні потерпілим, а й бездіяльність, яка полягає у невчиненні процесуальних дій … реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, у світлі такого.

п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто особою, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Питання здійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, стосується строків регламентованих вказаним Кодексом щодо розгляду клопотань, заяв сторін, у ракурсі норм ст. 220 того ж Кодексу, в їх системному зв`язку, у строк не більше трьох днів з моменту подання того чи іншого звернення.

З урахуванням того, що відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
А, згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, тобто, у тому числі, зокрема, у порядку ч. 3 ст. 55 вказаного Кодексу.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинити перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
У цьому випадку, як убачається з матеріалів провадження суб`єктом оскарження було отримано заяву особи, яка подала скаргу, яке нею було подано, у порядку ст.ст. 55, 220 КПК України, однак, за наслідками її розгляду слідчий прийняв рішення у формі листа, що прямо не кореспондується з нормами ст.ст. 55, 110 вказаного Кодексу.

Суб`єкт оскарження будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
Тобто, порядок регламентований ст.ст. 55, 110 КПК України при розгляді вказаної заявника заявника є порушеним, що вказує на те, що, у цій справі, заявнику у користуванні засобами захисту чиняться перешкоди бездіяльністю органів влади держави, що є неприпустимим.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне зобов`язання суб`єкт оскарження вчинити дію за заявою ОСОБА_3 від 06.12.2017, згідно ст. 55 КПК України, у строки визначені ст. 220 того ж Кодексу, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу, та саме на його застосуванні клопотав представник ОСОБА_3 . ОСОБА_6 у заяві від 22.01.2018.

Запропоновані безпосередньо особою, яка подала скаргу способи захисту порушених прав не кореспондується з нормами ст.ст. 40, 55, 307 КПК України, а тому застосовані бути не можуть, так як не можуть сприйматися, як ефективні, бо статтею 307 вказаного Кодексу не передбачені, як і можливість визнання особи потерпілою, на етапі досудового розслідування, особисто слідчим суддею при розгляді скарги, у порядку ч. 1 ст. 303 зазанченого Кодексу, або ж скасування відмовних листів слідчого, як наслідок, дана скарга підлягає задоволенню частково, а в іншій частині задоволена бути не може з наведених вище передумов.

Керуючись ст. ст. 1-29, 55, 84-86, 91-94, 110, 220, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 за № 0007762, вчинити одну з дій регламентованих ст. 55 КПК України (визнати потерпілим заявника, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або відмовити у задоволенні такого клопотання шляхом постановлення умотивованої постанови з даного питання з урахуванням норм ст. 110 КПК України) за заявою ОСОБА_3 від 06.12.2017 про визнання його потерпілим (отримано УП 11.12.2017 № Н-5773), у строки регламентовані ст. 220 КПК України.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1