У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :
З клопотання слідчого погодженого з прокурором та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 18.03.2015 стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник управління Держземагенства у Берегівському районі Закарпатської області ОСОБА_3 , у ході виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок окремим громадянам, в т.ч. ОСОБА_4 , умисно, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з метою незаконної передачі земельних ділянок вказаним особам, видала завідомо неправдиві документи, в яких вказала завідомо неправдиві відомості про характеристики земельних ділянок: щодо складу земельних угідь, а саме «забудовані землі землі змішаного використання»; категорію земель - «землі житлової та громадської забудови», відомості про відведення земельної ділянки з ненаданих у користування земель запасу, та як начальник управління Держземагенства у Берегівському районі прийняла рішення про погодження вказаним громадянам проектів землеустрою, хоча вказані ділянки являлися землями сільськогосподарського призначення і перебували у законному користуванні ПАТ «Берегово-Тиса» у відповідності до державного акту І-ЗК №000444 від 06.07.1995.

На підставі зазначених погоджень 14.03.2014 року, виконувач обов`язків голови Берегівської РДА - ОСОБА_5 , в м. Берегово, умисно, за попередньою домовленістю та у співучасті з ОСОБА_6 , зловживаючи владними повноваженням та своїм службовим становищем на користь сторонніх осіб, в порушення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. 92 Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр», а саме в період проведення процедури приватизації державного майна радгосп-заводу «Берегівський», правонаступником якого є ПАТ «Берегово-Тиса», без вилучення зазначеної ділянки у встановленому законом порядку, без погодження з користувачем або судового рішення про вилучення землі, без дотримання порядку щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, підписав розпорядження про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною цільового призначення для індивідуальної дачної забудови в урочищі Чопівська Гора на території Берегівської міської ради за межами населеного пункту, чим безпідставно сприяв оформленню права приватної власності зазначених осіб на земельні ділянки загальною площею 1,4551 га., вартістю 2 млн. 290 тис. грн.

24 листопада 2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.
На підставі вищевказаних погоджень та розпоряджень, державним реєстратором Берегівського районного управління юстиції в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості та зареєстровано право приватної власності гр. ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0715 га за кадастровим номером :03:001:0273.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017 за ОСОБА_4 на даний час зареєстровано право власності 1/1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0273.
В судове засідання прокурор та слідчий не зявилися, процесуальний керівник прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_7 надав суд у клопотання відповідно до якого клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити та розглянути клопотання без його участі.
Згідно ч. 1 ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України одним з завдань арешту майна є запобігання можливості його відчуження та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Частиною 4 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96 2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно п. 1 та 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, а також були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України до майна, на яке може при прийнятті кінцевого рішення може бути накладено спеціальну конфіскацію, відноситься також і майно, одержане фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали клопотання, та враховуючи те, що внаслідок вчинення умисного злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, майно, а саме земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0273 розташована та території м. Берегове в урочищі Чопівська Гора, за межами населеного пункту, незаконно вибула із законного постійного користування ПАТ «Берегово-Тиса», яка набула таке відповідно до державного акту І-ЗК №000444 від 06.07.1995, та, в наслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, була безоплатно передана у власність ОСОБА_4 рішенням виконувача обов`язків голови Берегівської РДА - ОСОБА_5 , а також вчиненим злочином заподіяно матеріальну шкоду охоронюваним законом інтересам держави в особі ПАТ «Берегово-Тиса», у вигляді незаконного вилучення з законного постійного користування земельної ділянки, з метою подальшої спеціальної конфіскації земельної ділянки, здобутої незаконним шляхом, з метою унеможливлення відчуження зазначеної ділянки, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст., 170, 171-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0715 га розташовану на території м. Берегово, ур. Чопівська Гора за межами населеного пункту, за кадастровим номером :03:001:0273, що зареєстрована за ОСОБА_4 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1