ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1241/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого- адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ПП " ОСОБА_7 ", у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
14.10.2017 приблизно о 20 годині 15 хвилин, у ОСОБА_5 , котрий знаходився у салоні маршрутного таксі № 22, автобус «БОГДАН», державний номерний знак НОМЕР_1 , що їхало по вул. Бориспільській міста Києва, виник конфлікт з водієм маршрутного таксі, ОСОБА_8 . Під час конфлікту, ОСОБА_5 помітив сумку чорного кольору, що знаходилась у кармані водійських дверей маршрутного таксі та котра належить ОСОБА_8 , та в ОСОБА_5 виник умисел направлений на відкрите заволодіння вказаною сумкою. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вийшовши з маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту «Академіка Горбунова», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська 26-Б, скориставшись моментом, що у водія виник конфлікт з іншим пасажиром маршрутного таксі, підійшов до водійський дверей маршрутного таксі №22 та, відчинивши двері, вихопив з середини сумку, яка належить ОСОБА_8 та у котрій знаходились грошові кошти в сумі 1500 гривень, після чого почав тікати з місця злочину, тим самим виконавши усі дії, котрі вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий пасажирами маршрутного таксі. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, що вчинив злочин передбачений, ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України при обставинах зазначених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене по карання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, щире каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію прокурора та представника потерпілого, те він давав правдиві та послідовні покази як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується, тому виправлення його на думку суду можливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,72 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 ( одна тисяча двадцять ) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_9