У Х В А Л А

13.04.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку для будівництва на якій побудовано житловий будинок з господарськими будівлями, кадастровий номер № :01:001:0271, розташованій в АДРЕСА_1 та які згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_4 ),-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000142 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

28 березня 2018 року до чергової частини ГУНП в Закарпатській області надійшла заява громадянки ОСОБА_4 щодо шахрайського заволодіння належним їй земельною ділянкою та дачним будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом підроблення технічного паспорту на житловий будинок та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, чим спричинили останній матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_4 показала, що 21 липня 2004 року під час перебування у шлюбі їхньою родиною було придбано земельну ділянку 0.15 га, розташовану в АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Договір купівлі продажу на зазначену земельну ділянку укладався між колишнім власником ОСОБА_5 та її колишнім чоловіком ОСОБА_6 .

Через деякий час після придбання земельних ділянок, на земельній ділянці що була призначена для будівництва, кадастровий номер № :01:001:0271 , розташованій в АДРЕСА_1 , нашою родиною було розпочате будівництво дачного будинку.

08 липня 2016 року на підставі договору дарування земельна ділянка з кадастровим номером №:01:001:0271 була подарована ОСОБА_6 сину ОСОБА_7 , який в подальшому і став єдиним власником.

В 2016 році її син ОСОБА_8 вступив на навчання до навчального закладу, що розташований в м. Будапешт, Угорщини. У зв`язку з тим, що більшість часу він перебував за кордоном, а на земельній ділянці яка призначена для будівництва проводилось будівництво і потрібно було виготовляти документи, які надають право будівництва, що потребувало його присутність на території України.

В подальшому, 4 липня 2017 року, земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер №:01:001:0271, на підставі договору дарування земельної ділянки її сином ОСОБА_7 було подаровано їй, і в подальшому вона стала єдиним власником.

В подальшому вона, як власник вказаної земельної ділянки, почала виготовляти технічну документацію та будівельний паспорт, щодо будівництва житлового будинку та господарських будівель на земельній ділянці в АДРЕСА_1 . Після виготовлення всіх необхідних документів 26 січня 2018 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського нотаріального округу, з метою реєстрації права власності на будинок, що в подальшому нотаріус і почав робити. Через деякий час нотаріус повідомив, що на вказаний будинок неможливо зареєструвати право власності, так як він вже зареєстрований і власником вказаного дачного будинку являється ОСОБА_9 .

04.09.2017 приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , було посвідчено договір-купівлі продажу, серія та номер: 421, виданої 04.09.2017, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, від 04.09.2017 №36895348 та власником дачного будинку являється ОСОБА_9 .

Окрім цього, 29.08.2017 ОСОБА_6 було оформлено право власності на дачний будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 29.08.2017 №36808054, а в подальшому ОСОБА_6 продав вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_9 , яке було посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 04.09.2017 №36895348.

Згідно наказу №399/5 від 16.02.2018, Міністерства юстиції України, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.2017 №36808054 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2017 №36895348.

Згідно з інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим № :01:001:0271, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Клопотання слідчого мотивоване тим, що зазначена вказана земельна ділянка загальною площею 0,15 га, яка знаходяться в АДРЕСА_1 за кадастровим номером: :01:001:0271 на якій побудовано житловий будинок та господарські будівлі - є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям визначених ст. 98 КПК України, оскільки являлись об`єктом вчиненого злочину та набуті кримінально протиправним шляхом. У зв`язку з чим до них може застосовуватись дія, пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу, тобто накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів.
У судове засідання слідчий не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не зявився, про причнуц неявки суд не повідомив.

Вивчивши зміст поданого клопотання та додані до нього письмові докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000142 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України в рамках якого досліджуються обставини шахрайського заволодіння належних ОСОБА_4 земельною ділянкою та дачним будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом підроблення технічного паспорту на житловий будинок та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, чим спричинили останній матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на земельну ділянку для будівництва на якій побудовано житловий будинок з господарськими будівлями, кадастровий номер № :01:001:0271, розташованій в АДРЕСА_1 з тих підстав, що таке має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.

З доданої до матеріалів справи постанови слідчого ОСОБА_3 від 28.03.2018 року вбачається, що вказану слідчим земельну ділянку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000142.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

2. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування слід застосувати арешт вказаного в клопотанні нерухомого майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку для будівництва на якій побудовано житловий будинок з господарськими будівлями, кадастровий номер № :01:001:0271, розташованій в АДРЕСА_1 та які згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_4 , із забороною розпорядження даною земельною ділянкою.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1