Справа № 148/1470/17
Провадження №1-кп/148/230/17
22 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , поживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Архипівка Савинського району Іванівської області, РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
08.07.2017 року близько 12.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зайшли на територію домогосподарства АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_7 , щоб остання розрахувалася з ОСОБА_6 за виконану ним роботу. В цей час на території домогосподарства зустріли ОСОБА_8 , який повідомив їм, що власниця домогосподарства відсутня та попросив залишити подвір`я. Далі їх словесна розмова переросла в конфлікт, який супроводжувався словесними взаємними образами, під час якої ОСОБА_5 , діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, протиправно наніс правою рукою один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та розриву на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які згідно висновку експерта № 155 від 09.07.2017 року виникли від дії тупого твердого предмета та по ступеню тяжкості відносяться легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В ході вказаного вище конфлікту ОСОБА_6 , діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій і їх наслідки, бажаючи їх настання, протиправно наніс правою рукою два удари в ліву частину тулуба ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців в області надпліччя по боковій поверхні грудної клітки зліва, які згідно висновку експерта № 155 від 09.07.2017 року виникли від дії тупого твердого предмета, можливо 08.07.2017 року та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю визнали за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду надали однакові пояснення про те, що 08.07.2017 року близько 12.00 год. вони зайшли на територію домогосподарства АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_7 , щоб остання розрахувалася з ОСОБА_6 за виконану ним роботу. В цей час на території домогосподарства зустріли ОСОБА_8 , який повідомив їм, що власниця відсутня та попросив залишити подвір`я. Між ними почалася суперечка, в ході якої ОСОБА_5 наніс правою рукою один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 наніс правою рукою два удари в ліву частину тулуба останньому. Розкаялися у вчиненому та просили суворо їх не карати. Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати відносно нього Закон України "Про амністію у 2016 році" та звільнити його від відбування покарання за вчиненний злочин, оскільки він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути дане кримінальне провадження без його участі.
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч.3 ст.349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд розцінює показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як належний, допустимий та достатній доказ їх вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії обвинувачених, спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винуватими.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Оцінюючи дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує їх за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання, на думку суду, в даному випадку буде розумним та справедливим.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи і даний факт підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28.05.1998 року Вінницькою облдержадміністрацією, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він вчинив умисний злочин, що не є тяжким або особливо тяжким.
Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності з принципами розумності та справедливості, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу. Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 65-68, ч. 1 ст.125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності з п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1