н/п 1-кс/640/9663/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
Слідчий відділу СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 28.11.2017 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_8 , у якому просив задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено у останнього 27.11.2017 під час затримання його у порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон «Самсунг» S9402 imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного зв`язку «Київстар» та «Мегафон», мобільний телефон «Самсунг гелексі» «смартфон» з сім картками «МТС» та Мегафон», грошові кошти в сумі 3000 тисячі рублів купюрами по 1000 рублів. Місцем зберігання арештованого майна слідчий просив визначити камеру схову слідчого управління ГУ НП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Весніна,14, під`їзд №2.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у листопаді 2017 року маючи намір направлений на торгівлю людьми, а також вербування осіб жіночої статі з використанням їх уразливого стану, з метою подальшої сексуальної експлуатації на території Російської Федерації вступив у попередню змову у складі групи з не встановленою особою, жителем Російської Федерації. ОСОБА_6 повинен був підшукати на території м. Харкова жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, під час особистих зустрічей з ними, повинен був досягти домовленості про їх переміщення через державний кордон України до Російської Федерації для надання сексуальних послуг, або знайти особу, яка за грошову винагороду зможе підшукати та надати вищезазначених осіб жіночої статі для подальшої їх експлуатації на території Російської Федерації.
Далі, реалізуючи свій сумісний з невстановленою особою жителем Російської Федерації злочинний умисел, ОСОБА_6 27.11.2017 близько 15.30 годин зустрівся з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в супермаркеті «Рост», розташованому за адресою: м. Харків пр. Перемоги 61 Ж, де ОСОБА_6 в ході проведення контролю за вчиненням злочину, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 доларів США з метою виконання раніше обумовленої торгівлі людьми, що саме по собі утворює склад закінченого злочину торгівлі людьми у формі купівлі-продажу людини незалежно від наявності способів (обман, шантаж, використання уразливого стану тощо), після чого ОСОБА_6 направився разом з ОСОБА_10 в напрямку Російської Федерації, однак 27.11.2017 о 16.40 год. він був затриманий працівниками поліції на митному посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС України за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й кілометр траси «Харків Бєлгород», при спробі переміщення ОСОБА_10 на територію Російської Федерації до м. Москва з метою її подальшої сексуальної експлуатації.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 149 КК України, а саме торгівля людьми, вчинена з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
27.11.2017 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та у нього в ході обшуку вилучено мобільний телефон «Самсунг» S9402 чорно- сріблястого кольору imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного зв`язку «Київстар» та «Мегафон», мобільний телефон «Самсунг гелексі» «смартфон» з сім картками «МТС» та Мегафон», грошові кошти в сумі 3000 тисячі рублів купюрами по 1000 рублів.
27.11.2017 ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Слідчий вказав, що має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 КПК України , оскільки вилучені мобільний телефон «Самсунг» S9402 чорно- сріблястого кольору imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного зв`язку «Київстар» та «Мегафон», мобільний телефон «Самсунг гелексі» «смартфон» з сім картками «МТС» та Мегафон», містить в собі інформацію про контакти, телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він є доказом кримінального правопорушення.
Крім того, вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 3000 тисячі рублів купюрами по 1000 рублів є майном підозрюваного та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, та можливої конфіскації майна за умови, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, крім того могли бути отримані злочинним шляхом від потерпілих.
Вилучений мобільний телефон та грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий зазначив, що з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, збереження речових доказів, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, належить арештувати майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Захисник підозрюваного та підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданніпроти накладення арешту на телефони та вилучені грошові кошти заперечували, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.
Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
27.11.2017 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_6 під час якого було вилучене майно (а.с. 11-12).
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого законом строку з клопотанням про арешт майна.
27.11.2016 о 23-10 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України (а.с. 7-9).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, крім того накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 149 КК України.
Вилучені відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2017, предмети підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, яке належить та вилучено у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний телефон «Самсунг» S9402 imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного зв`язку «Київстар» та «Мегафон», мобільний телефон «Самсунг гелексі» «смартфон» з сім картками «МТС» та Мегафон», грошові кошти в сумі 3000 тисячі рублів купюрами по 1000 рублів, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд №2, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1