Справа № 172/912/17
Провадження № 1-кп/172/136/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000545 від 10.08.2017 року з угодою про визнання винуватості від 30.08.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Платонівка м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, утримує двох неповнолітніх дітей: АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , 2000 року народження, працює у структурному підрозділі Дніпровська дистанція захисних лісонасаджень регіональної філії «Придніпровська залізниця», мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України
В С Т А Н О В И В
У вересні 2015 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, з рослин, які вирощував на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 достовірно знаючи, що рослини роду конопель відносяться до рослин, які містять наркотичні речовини, із кущів конопель висушував листя на горищі літньої кухні з метою подальшого вживання.
9 серпня 2017 року, при проведенні санкціонованого обшуку території домоволодіння де проживає ОСОБА_4 , на горищі літньої кухні працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору масою 25,389 г., яка згідно з висновком експерта від 22.08.2017 року № 1/8.6/2759 є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 23,561 г.
Крім того, у травні 2017 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що коноплі є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає, на подвір`ї розсадив насіння конопель для подальшого використання в особистих цілях, не маючи на це законом передбаченого дозволу ліцензії. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 , діючи умисно, здійснював догляд за рослинами конопель шляхом їх поливу та прополювання від бур`яну.
9 серпня 2017 року, при проведенні санкціонованого обшуку території домоволодіння де проживає ОСОБА_4 , на території господарського двору працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено 10 (десять) рослин конопель.
Згідно з висновком експерта від 23.08.2017 року № 1/8.6/2760 вилучені у ОСОБА_4 рослини є рослинами роду конопель, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.
30 серпня 2017 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, інші учасники досудового розслідування також не оспорюють встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. Сторони визнають правильність кваліфікацій дій обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту і незаконний посів та вирощування конопель.
З урахуванням особистих даних обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони узгоджують вид та міру покарання, передбачені в межах санкцій ч. 1 ст. 309 та ч. 1
ст. 310 КК України: за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 310 КК України - у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно узгоджено кінцеве покарання у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того узгоджене питання стягнення витрат на залучення експерта під час досудового розслідування.
Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє зміст положення абз. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор та захисник вважали за можливе затвердження угоди про визнання винуватості.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, потерпілі від кримінального правопорушення відсутні, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.
Цивільний позов не заявлено.
При розслідуванні кримінального провадження проведено експертизу витрати на яку необхідно стягнути з обвинуваченого.
Речові докази у провадженні відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000545 від 10.08.2017 року щодо ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

- за ч. 1 ст. 310 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1 979 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 02 копійки одержувач платежу: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро, Дніпропетровської області, номер рахунку: 0004, , найменування установи банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, призначення платежу: за експертизу 1/8.6/2760 від 23.08.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1