Справа №212/1860/17-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000227 від06.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3 групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 06.02.2017 року приблизно о 07.30 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався по проїзній частині Об`їзної дороги з боку вул. Електрозаводська в напрямку мікрорайону Індустріальний в Покровському районі м. Кривого Рогу.

В цей же час, попереду руху вказаного автомобіля в районі електричної опори без номеру, по проїзній частині, а саме зустрічній для водія ОСОБА_3 смузі, назустріч руху транспортним засобам рухався пішохід ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_3 маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом пішохода ОСОБА_5 по проїзній частині, наблизившись до не встановленого слідством транспортного засобу, який рухався у попутному напрямку попереду нього, перед початком виконання маневру обгону (тобто зміною напрямку руху) не переконався що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, а саме пішохода ОСОБА_5 , почав виконувати маневр обгону, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3, та 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно до яких: 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі; 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_3 керуючи вказаним вище автомобілем, в районі електричної опори без номеру на проїзній частині Об`їзної дороги в Покровському районі м. Кривого Рогу, допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , який рухався вздовж проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 462 від 13.03.2017 року, потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток лівої гомілки в нижній третині, садна голови та обличчя, за своїм характером виявлені у нього ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 06.02.2017 року, він керував автомобілем. Рухаючись по проїзній частині Об`їзної дороги з боку вул. Електрозаводська в напрямку мікрорайону Індустріальний м. Кривого Рогу, він будучи неуважним, скоїв наїзд на пішохода, який перетинав проїжджу частину. Цивільний позов потерпілого про стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 14809,00 гривень, та моральної шкоди в розмірі 200 000,00 гривень, визнає частково. Вважає, що розмір моральної шкоди завеликий, матеріальну шкоду він частково відшкодував в сумі 5000,00 гривень. Прохає суд звільнити його від покарання, відповідно до Закону України «Про амністію», оскільки він є інвалідом.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 06.02.2017 року був травмований у той час коли йшов по проїзній частині. За наслідками отриманої травми йому встановлена інвалідність, на лікування обвинувачений частково сплачував кошти, які не враховані у позовній заяві. Просить задовольнити цивільний позов в повному обсягу, покарання призначити обвинуваченому на розсуд суду.

На підтвердження вини обвинуваченого, судом досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди з фото таблицями, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.02.2017 року, постанова про визнання в якості речового доказу, висновок експерта № 462 від 13.03.2017, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток лівої гомілки в нижній третині, садна голови та обличчя, за своїм характером виявлені у нього ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; виписка з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 .

Судом досліджувалися докази надані стороною захисту, а саме розписки про відшкодування завданої шкоди, довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності.

Вислухавши покази обвинуваченого, потерпілого та аналізуючи їх суд приходить до висновку про те, що надані докази є належними та допустимими, винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено, пом`якшуючим покарання обставинами є щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

Злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, має на утриманні неповнолітнього сина, частково відшкодував потерпілому збитки та розкаявся у скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, та враховуючи досудову доповідь органу пробації, та вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням вимог ст. 75 КК України із випробуванням з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого, суд виходить з вимог ч.5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вимоги ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 14 809,00 грн. підтверджуються наданими доказами та підлягають частковому задоволенню з урахуванням сплаченої обвинуваченим суми - 5 000,00 гривень.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що потерпілому завдана моральна шкода, оскільки він зазнав тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, у зв`язку з цим перебував на стаціонарному лікуванні, після якого йому встановлена інвалідність 2 групи.
Наведене підтверджує, що ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок ушкодження здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя.
Враховуючи ступінь ушкодження здоров`я потерпілого, часткову втрату працездатності, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5 80 000,00 грн., які, на переконання суду, є достатніми для компенсації завданих моральних страждань.
Процесуальні витрати відсутні, питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, дію запобіжного заходу слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Разом із цим, під час судового розгляду обвинуваченим та його захисником заявлено клопотання про звільнення від покарання на підставі п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За змістом п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

З вказаного вище суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням на два роки, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Дію запобіжного заходу особистого зобов`язання, обраного обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «г » ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ по справі - автомобіль «Fiat Doblo», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - залишити у власника за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 - задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9 809,00 гривень та моральної шкоди - 80 000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1