1Справа № 335/3697/18 1-кс/335/2591/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню-технічну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001008 від 01.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2018 року приблизно о 18:30 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходились на території зупинки громадського транспорту «Ромакс» по вул. Новокузнецькій в м. Запоріжжі. В цей момент, ОСОБА_5 маючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 . Після цього, діючи відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_5 завдав потерпілому одного удару кулаком правої руки у скроневу область голови зліва, спричинивши тим самим тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого, після чого ОСОБА_7 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, під загрозою нанесення тілесних ушкоджень, що виразилось у демонстрації кулаку, відкрито викрав з безіменного пальця правої руки, належну ОСОБА_8 каблучку із золота 585 проби, з гравіюванням «22К» вагою 1.5 г., вартістю 1200 грн. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 скрились з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким розпорядились на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 , матеріальних збитків на суму 1200 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який кримінальним законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити нове кримінальне правопорушення, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. У зв`язку з чим, просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні, клопотання підтримав та зазначив, що підозра обґрунтована, скоїв тяжкий злочин, неодружений, не працевлаштований, може впливати на потерпілого та свідків, вчинив злочин відносно літньої особи, завдав потерпілому тілесні ушкодження, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість. Захисник пояснив, що ОСОБА_5 не офіційно працює, проживає з цивільною дружиною та її дитиною, подали заяву до органу РАЦС. Відшкодована шкода завдана злочином потерпілому. Просять застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 01 квітня 2018 року СУ ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

01 квітня 2018 року ОСОБА_5 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

02 квітня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити нове кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 , раніше не судимий, в силу ст.89 КК України, офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, має постійне місце мешкання та реєстрацію, не одружений, зухвалість вчиненого злочину, у якому він підозрюється, відносно особи похилого віку, у стані алкогольного сп"яніння та із застосуванням насилля групою осіб, його дії при вчинені злочину, а саме: нанесення ударів потерпілому, а також пояснення його нареченої ОСОБА_9 , яку було допитано у якості свідка, та яка характеризує його позитивно, зазначила, що він не зловживає алкогольними напоями, що вони проживають разом з листопада 2017 року, він періодично працює неофіційно, подали заяву до органів РАЦС, та що вона вагітна, що підтверджується довідкою №90 від 02.04.2018 р., а також з урахуванням пояснень потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що наречена ОСОБА_5 , відшкодувала йому збитки та йому шкода саме наречену, яка вагітна, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховатися від органів досудового розслідування й суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави дійти висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, та для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, та вище вказані обставини, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 травня 2018 року включно, який слід рахувати з 01 квітня 2018 року, тобто з дня затримання.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 192-197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя ,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 01 квітня 2018 р. до 30 травня 2018 р. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1