печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
02.08.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку та арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0004845.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
У провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004845 від 17.07.2016, за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення) ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2016 приблизно о 14:30 год., на перехресті вулиць Круглоуніверситетської та Крутий узвіз в м. Києві, невстановлені особи з метою залякування, нанесли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5

31.07.2017 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку приміщення зазначеної квартири, крім речей зазначених в ухвалі слідчого судді, було виявлено та вилучено відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України в якості тимчасового вилученого майна:

1)2 (дві) сім картки мобільних операторів;

2)4 (чотири) пластикові картки від сім карток мобільних операторів;

3)Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на імя гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та картка платника податків (ідентифікаційний код) на вказаного громадянина;

Перелічене вище майно поміщене на тимчасове зберігання до Печерського УП ГУ НП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Московська, 30.

01.08.2017 року старший слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , підготовлено клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке того ж дня направлено на погодження прокурору. Однак подати його до Печерського районного суду м. Києва у строк, визначений ст. 171 КПК України, не видалось за можливе, з об`єктивних технічних та організаційних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України порушений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Згідно із усталеною судовою практикою, наведеною в п. 2.6 підпункті 4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що у зв`язку з тим, що Перелічені вище предмети та речі, мають виключне значення для подальшого ходу досудового розслідування, оскільки самі по собі, або будучи підданими експертному дослідженню можуть містити інформацію, що допоможе викрити особу(осіб) що вчинили зазначене кримінальне правопорушення, або слугувати речовим доказом у справі.

Також, вони мають значення речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберегти на собі його сліди, можуть бути предметом кримінального правопорушення оскільки на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, слідчий просив вважати поважним пропущений строк подачі клопотання про арешт майна у зв`язку з проведенням слідчих дій на території Чернігівської області, значною кількістю процесуальних дій та проведення огляду місця події в нічну пору доби у вихідний день, і просив поновити строк звернення з клопотанням до слідчого судді для арешту майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.1. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки речі, що були вилучені під час проведення вказаного обшуку містять ознаки речових доказів у кримінальному провадженні та мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у ході досудового розслідування та з метою забезпечення схоронності даних речей - необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на них.

Відповідно до ч.5. ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у встановлені КПК України строки з огляду на те, що речі були вилучені 31.07.2017 під час проведення обшуку, а тому клопотання слідчого про поновлення процесуальних строків являється безпідставним.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотанння - задовольнити.
Накласти арешт на майно тимчасово вилучене в ході обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме: 2 (дві) сім картки мобільних операторів, 4 (чотири) пластикові картки від сім карток мобільних операторів, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на імя гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та картка платника податків (ідентифікаційний код) на вказаного громадянина.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, отримання копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1