Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2535/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю потерпілого ОСОБА_6 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_7 ,

за участю захисника ОСОБА_8 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Затисівка, Виноградівського району, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Що ОСОБА_9 05 липня 2017 року близько 17 години 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно-справним автомобілем марки «Опель Астра», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Республіки, разом з пасажиром ОСОБА_10 , рухаючись по вулиці Головній в селі Чорнотисів, в напрямку села Сасово, Виноградівського району, біля будинку №97, не впорався з керуванням свого транспортного засобу, грубо порушив вимоги п.п.2.3«б», 2.9«а», 11.2, 12.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась на велосипеді по лівому краю проїзної частини дороги, в зустрічному з автомобілем напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи за №97 від 17.08.2017 року, ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: синець шкірних покривів скронево-виличної ділянки зліва; крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покривів голови в тім`яній ділянці по центру; саден шкірних покривів лівої половини обличчя, підщелепної ділянки зліва, поширюючись на передньо-бокову поверхню шиї, грудної клітки по передній поверхні зліва, лівого надпліччя, плеча, гомілково-ступневого суглобу по передній поверхні; забійно-рваних ран м`яких тканин лівого плеча в нижній третині по задній поверхні, лівого передпліччя в середній третині по задній поверхні та лівого стегна в середній третині по передній поверхні; розриву правої легені; закритого перелому тіла правої ключиці; закритого перелому ребер справа; перелому правого хребта між 3 і 4 грудними хребцями з розривом між хребцевого диску та пошкодженням спинного мозку; відкритих переломів нижньої третини лівого плеча, середньої третини кісток лівого передпліччя та лівої стегнової кістки в середній третині; закритих переломів кісток лівого передпліччя в нижній третині та правого стегна в середній третині; забою паранефральної клітковини справа; закритої внутрішньочерепної травми у вигляді субарахноїдального крововиливу із затіканням між звивини та проривом в шлуночки головного мозку; забою головного мозку в лобно-скроневих ділянках та в ділянці базально-стовбурових відділів.

Крім цього, тілесні ушкодження у вигляді «відкритих переломів нижньої третини лівого плеча, лівого передпліччя в середній третині і лівого стегна в середній третині, внутрішньочерепної травми у вигляді субарахноїдального крововиливу із затіканням між звивини та проривом в шлуночки головного мозку та перелом грудного відділу хребта з розривом між хребцевого диску та пошкодженням спинного мозку» являються небезпечними для життя в момент їх спричинення і по цій ознаці згідно п.2.1.2 "Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень" кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і стоять в прямому наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Спричинені тілесні ушкодження характерні для дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті велосипедистки ОСОБА_11 .

Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п.2.3«б»; 2.9«а»; 12.1 і п.13.3 Правил дорожнього руху України, якими визначено:

- п.2.3"б" ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;

- п.2.9"а" ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- п.11.2 ПДР - нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини;

- п.12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювали його рух та безпечно керувати ним;

- п.13.3 ПДР - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди та зустрічного роз`їзду необхідно вибирати безпечний інтервал, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Невиконання водієм ОСОБА_9 вказаних вимог правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що мали місце, а саме: смертю ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. По справі пояснив що в той день він рухався з с. Чепа в бік с. Чорнотисово, зі швидкістю 80 км/год. Перед ним різко спинилось авто і він, щоб уникнути з ним зіткнення, виїхав на зустрічну смугу руху, де і сталось ДТП. Перед наїздом гальма в нього відмовили, а кермо заклинило. За кермом перебував у стані сп`яніння, оскільки перед поїздкою випив одне алкогольне і одне безалкогольне пиво. Додатково пояснив, що його стаж водіння становить 3 місяці. Допомогу дівчинці не надавав, а лиш попросив людей викликати швидку.

Потерпілий від надання пояснень у справі відмовився, вказавши що не був присутній на місці подій в момент ДТП.

Не зважаючи на те, що обвинувачений визнав себе винним, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що в серпні 2017 року вона їхала на велосипеді з с. Чорнотисів в бік с. Чепа. На зустріч їй, із значним перевищенням швидкості (більше 100 км/год) рухалась машина білого кольору, під керуванням обвинуваченого. Машина проїхала дуже близько біля неї, у зв`язку з чим вона повернула на узбіччя, зупинилась та обернулась, побачивши, що авто, обігнавши на повороті сіру машину, стало. Вона підійшла до місця ДТП, побачила тіло дівчинки, яке накривали гілки з дерева; уламки від велосипеда та автомобіля, які були розкидані в районі 20-30 метрів. Тіло дівчинки лежало на зустрічній смузі руху для ОСОБА_9 , а велосипед на відстані 50 м від нього. Допомогу обвинувачений не надавав. Швидка приїхала десь через 5-10 хв.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює лікарем у Виноградівській районній лікарні. У зв`язку з тим, що обвинувачений вчинив ДТП зі смертельними наслідками він був направлений слідчим на освідування. Дане проводилось на приборі "Алконт", який вказав, як вона пам`ятає, 2,7 проміля. Окрім цього від ОСОБА_9 було відібрано взірці крові, які направлені на експертизу. Коли обвинуваченого привезли до лікарні від нього було чутно запах алкоголю та була нестійка хода.

Свідок ОСОБА_14 по справі пояснив, що влітку 2017 року о 17.30 год. вирушив у бік с. Чепа, щоб забрати дружину. На повороті, там де сталось ДТП, побачив білий "Опель", що рухався із перевищенням швидкісного режиму (не менше 100 км/год), у своїй смузі руху. Перед роз`їздом з ним, дане авто вильнуло в бік, примусивши свідка взяти різко вправо та зупинитись на узбіччі, уникаючи зіткнення. Подивившись у дзеркало заднього виду, ОСОБА_14 побачив силует, який від удару підкинуло вгору. Він відразу подзвонив у швидку, повідомляючи про ДТП. Коли свідок підійшов до дівчинки, вона ознак життя не виявляла. Все її тіло було сине та прикидане листям з дерева, об яке вона вдарилась після зіткнення з автомобілем. Погода в той день була добра, покриття сухе, ями на дорозі відсутні. Машина обвинуваченого стояла в 50 метрах від місця ДТП. Слідів гальмування він не бачив. Поворот, на якому сталось ДТП має кут приблизно у 40% і видимість там нічім не обмежена.

ОСОБА_15 допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що він перебуває з обвинуваченим у дружніх відносинах. В той день, знаходячись в с. Чепа, вони випили по 3 пива з обвинуваченим та поїхали на заправку. Рухались зі швидкістю 80-90 км/год. За кермом сидів обвинувачений, а він поруч на передньому сидінні, однак дівчинку до удару не бачив. Допомогу не він не ОСОБА_9 потерпілій не надавали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що здійснював виїзд у складі наряду швидкої. Від обвинуваченого було явно чутно запах алкоголю, а його хода була нестійка, у зв`язку з чим його було доставлено до лікарні. Освідування на стан сп`яніння проводив черговий лікар на апараті "Алконт", кров не бралась. Видимих ушкоджень на тілі ОСОБА_17 не було, будь-яких скарг на здоров`я від нього не надходило.

Свідок ОСОБА_18 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що був присутній на місці ДТП, здійснював охорону місця злочину та освідування осіб. Оформлення ДТП займався слідчий з головного управління. Забір крові проводився можливо до внесення даних у ЄРДР. Письмової згоди на отримання взірців крові не брав, лише усна.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується документами:

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди, з якого вбачається що наїзд на потерпілу стався в с. Чорнотисово, Виноградівського району по вул. Головній, біля будинку №97. Покриття дороги асфальтобетонне, сухе. Освітлення денне (а.п.5-11);

- схемою протоколу проведення слідчого експерименту та огляду місця події, на якому зафіксоване місце ДТП, розташування тіла померлої, слідів шин автомобіля та решток велосипеда (а.п.12-16);

- протоколом огляду транспортного засобу, під час якого виявлені пошкодження на автомобілі "Опель Астра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Республіки, у виді деформованого капоту та даху, розбитого вітрового скла, зігнутого номерного знаку та інше (а.п.34-39);

- протоколом огляду транспортного засобу, велосипеду "Alubike", під час якого встановлено, що він втратив свою цілісність і складається з чотирьох деталей, на яких наявні механічні пошкодження, деформованість та сліди розриву металу (а.п.41-43);

- висновком експерта №10/79 від 24 липня 2017 року, з якого вбачається, що на момент ДТП робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 Чеської Республіки, перебувала в працездатному стані (а.п.95-102);

- висновком експерта №10/84 від 25 липня 2017 року, яким підтверджується те, що обвинувачений рухався зі швидкістю 89,6-95,8 км/год. Він міг уникнути ДТП в разі дотримання вимог п.п.2.3"б", 12.1 та 12.4 (а.п.139-144);

- висновком експерта №10/80 від 24 липня 2017 року, яким підтверджується те, що велосипедист перед зіткненням знаходився на лівому краю проїзної частини по ходу руху автомобіля (а.п.109-118);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 , який вказує як саме сталось ДТП (а.п.127-133);

- висновком судово-медичної експертизи №97 від 6 липня 2017 року, яким підтверджується те, що у ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покровів скронево-виличної ділянки зліва; крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покровів голови в тім`яній ділянці по центру; саден шкірних покровів лівої половини обличчя, підщелепної ділянки зліва поширюючись на передньо-бокову поверхню шиї, грудної клітки по передній поверхні зліва, лівого надпліччя, плеча передпліччя по передньо-зовнішній поверхні, правої гомілки в нижній третині по передній поверхні та в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу по передній поверхні; забійно-рваних ран м`яких тканин лівого плеча в нижній третин по задній поверхні, лівого передпліччя в середній третині по задній поверхні та лівого стегна в середній третині по передній поверхні; розриву правої легені; закритий перелом тіла правої ключиці; закриті переломи ребер з III по ІV справа по біляхребетній лінії; перелом хребта між III і ІV грудними хребцями з розривом меж хребцевого диску та пошкодженням спинного мозку; відкритих переломів нижньої третини лівого плеча, середньої третини кісток лівого передпліччя та лівої стегнової кістки в середній третині (на відстані 56 см від підошвенної поверхні ступні); закритих переломів кісток лівого передпліччя в нижній третині та правого стегна в середній третині (на відстані 54 см від підошвенної поверхні ступні) забою паранефральної клітковини справа; закритою внутрішньочерепної травми у вигляд субарахноїдального крововиливу з затіканням між звивини та проривом в шлуночки головного мозку та забою головного мозку в лобно-скроневих ділянках та в ділянці базально-стовбурових відділів.

Причиною смерті ОСОБА_11 , явилася поєднана тупа травма голови, грудної клітки, хребта та кінцівок, що супроводжувалася закритою внутрішньочерепною травмою у вигляді субарахноїдального крововиливу з затіканням між звивини і проривом в шлуночки головного мозку, торакальною травмою у вигляді розриву легені з внутрішньою кровотечею і утворенням гемотораксу (800мл.); спінальною травмою у вигляді перелому грудного відділу хребта з розривом міжхребцевого диску та спинного мозку на 1/2 поперечника, закритими та відкритими переломами кінцівок, що ускладнилася шоком, який і явився безпосередньою причиною смерті.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету та могли виникнути у велосипедиста внаслідок зіткнення з автомашиною, що рухалася в зустрічному напрямку, від удару виступаючими ділянками передньої частини автотранспортного засобу по велосипеду та безпосередньо по тілу, послідуючому удару при падінні на автотранспортний засіб та подальше відкидання тіла з ударом о тверде підлегле покриття, при цьому в момент контакту з автотранспортними засобом потерпіла мала знаходитися в вертикальному чи близькому до нього положенні (сидячи на велосипеді), повернутою передньою поверхнею тіла по відношенню до травмуючих поверхонь.

По давності виникнення виявлені тілесні пошкодження вкладаються в строк дорожньо-транспортної події, 05.07.2017р.

Судово-токсикологічним дослідженням крові взятої від трупа ОСОБА_11 етиловий спирт не виявлений (а.п.86- 89);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.07.2017 року, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння станом на 19.55 год. 05.07.2017 року (а.п.29);

- висновком експерта №1185 від 13.07.2017 року, з якого вбачається, що у крові ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,19%, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.п.47-49).

Суд відхиляє клопотання захисника про визнання висновку експерта №1185 від 13.07.2017 року недопустимим доказом з наступних підстав. Забор крові від ОСОБА_19 проводився за його усною згодою, що підтверджено показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 . Дана процесуальна дія не була оскаржена під час досудового слідства, хоча сторона захисту знала про неї, про що свідчить її дії в судовому засіданні. Окрім того, обвинувачений сам визнає вживання ним алкоголю перед керуванням автомобілем і його покази підтверджуються всіма свідками допитаними в судовому засіданні, а також протоколом освідування на стан сп`яніння. Зважаючи, що перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння доведено наявністю вищевказаних доказів, то суд для об`єктивності та повноти розгляду справи бере до уваги висновок експертизи, яким вказано ступінь сп`яніння винної особи.

Суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч.2 ст.286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_9 суд вважає правильною.

Адже обвинувачений під час керування автомобілем перебував у стані алкогольного сп`яніння, перевищив встановлене обмеження швидкості руху та після появи небезпеки не зупинив автомобіль. Такі діяння заборонені ПДР України. ОСОБА_9 здійснив наїзд на ОСОБА_11 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла зазнала тілесних ушкоджень, від яких померла. Додаткових обставин, які сприяли настанню цих наслідків, не встановлено. Тому між діяннями обвинуваченого та смертю ОСОБА_11 існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим.

З огляду на це суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 повинен бути засуджений за ч.2 ст.286 КК України, за порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.

Обираючи покарання, суд виходить з того, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Разом з тим, він щиро розкаявся в його скоєнні, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини пом`якшують покарання. Обставинами, які обтяжують покарання, є перебування останнього під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Аналіз даних про особу ОСОБА_9 вказує на те, що він раніше не судимий (а.п.163), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.167), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.164). Ці обставини позитивно характеризують його особу. Разом з тим, обвинувачений маючи незначний водійський стаж (3 місяці) допустив серйозні порушення ПДР (керування автомобілем у нетверезому стані з перевищенням швидкості), що стали причиною загибелі малолітньої дитини. Тому ОСОБА_9 належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.

З огляду на кількість обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставини та факти, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, згідно якого просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 35 000 грн., 250 000 грн. моральної шкоди, а також 5 000 грн. на надання правової допомоги (а.с.27-30).

Заявлений цивільний позов потерпілий мотивує тим, що з вини відповідача внаслідок ДТП померла його донька ОСОБА_11 . Під час проведення поховального обряду він зазнав матеріальних витрат на суму 35 000 грн., у зв`язку із купівлею труни, одягу, проведення поминок, однак надати документального підтвердження вищевказаних збитків не може, оскільки на той час перебував у стресовому стані та не зберіг товарні накладні.

Неправомірними суспільно-небезпечними діями ОСОБА_9 потерпілому та його сім`ї завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, зміною звичайного способу життя, негативним впливом на стан здоров`я. На даний час ОСОБА_6 змушений значну частину заробітку витрачати на лікування дружини та своїх батьків, через стрес пов`язаний із смертю дитини. Обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілий оцінив у 250 000 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов суд виходить з того, що статтею 55 Конституції України закріплене право громадян на судовий захист від протиправних посягань. Згідно ч.1 ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Пунктом 4 ст. 64 КПК України характер і розмір заподіяної злочином шкоди підлягають доказуванню у кримінальній справі.

Згідно п.5 та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 31.03.1989, №3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ст.1166 1167, 1168 ЦК України, матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Вирішуючи цивільний позов, в частині завданої матеріальної шкоди у розмірі 35 000 грн., суд приходить до висновку, що він задоволенню не підлягає з огляду на те, що потерпілим не надано жодного доказу понесених ним витрат. При цьому суд роз`яснює цивільному позивачу його право звернутись до суду в рамках цивільної юрисдикції після отримання всіх необхідних доказів у справі.

До такого ж висновку суд приходить вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого витрат пов`язаних із наданням правової допомоги у розмірі 5000 грн., оскільки матеріали кримінальної справи не містять жодного доказу, що підтверджують кількість послуг наданих адвокатом, обсяг роботи проведеної ним, а також сплату йому вищевказаної суми. Сам договір, який долучений до матеріалів справи (а.с.31-33), не містить будь-яких посилань на конкретну суму оплати послуг, а вказує лише на загальний порядок їх проведення.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпілий оцінив у 250 000 грн., суд виходить з того, що у зв`язку із смертю дитини потерпілий та його сім`я зазнала глибокого душевного болю, який полягає в морально-психічних стражданнях, які вони перенесли, їм ще необхідно буде докладати значних зусиль фізичного та морального характеру для відновлення своєї нормальної та здорової життєдіяльності. Суд визнає, що вимушені зміни у житті потерпілого зумовлені вказаною подією, носять значний характер, а цілковите відновлення попереднього укладу життя та душевного спокою є неможливим.

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені цивільним позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 250 тисяч гривень, завданої злочином, із врахуванням інших наведених вище фактичних обставин, що підтверджують значний характер та інтенсивність моральних страждань заслуговує на увагу та не є завищеним. Вимоги цивільного позову в цій частині підлягають до задоволення повністю, оскільки сам обвинувачений визнає їх розмір.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Майно, на яке накладено арешт повернути власнику після набрання рішенням законної сили.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого на користь Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 2226 гривень 60 копійок (742,2+742,2+742,2).

Грошові кошти в розмірі 32 000 грн., сплачені в якості застави, після набранням рішенням законної сили, стягнути на оплату витрат пов`язаних із проведенням експертизи та відшкодування моральних збитків.

До набранням вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді застави змінити на тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, ч.2 ст.286 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту взяття його під варту.

Зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 05.07.2017 по 26.07.2017 року.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 45 діб починаючи з 12.02.2018 року по 29.03.2018 року, включно.

Речові докази:

- автомобіль марки "Опель Астра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Республіки, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_17 , як законному власнику (а.п.120-121);

- велосипед "Alubike", передати власнику.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення експертиз у розмірі 2226 гривень 60 копійок (а.п.94, 108, 138).

Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , 250 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Грошові кошти в розмірі 32 000 грн., сплачені обвинуваченим в якості застави, після набранням рішенням законної сили, стягнути на оплату витрат пов`язаних із проведенням експертизи та відшкодування матеріальних та моральних збитків, а саме: 2226 гривень 60 копійок стягнути на оплату витрат пов`язаних з проведенням експертизи, а 29 773 гривні 40 копійок на відшкодування моральних витрат понесених потерпілим.

Після набуття вироком законної сили зняти арешт з автомобіля марки "Опель Астра", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Республіки.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1