Справа № 755/9969/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001487 від 03 лютого 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді експедитора-комірника в ТОВ «Олімп-Інвест», вчинив привласнення матеріальних цінностей, що належали останньому, в приміщенні складу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що були йому ввірені.

Так, в телефонному режимі керівництвом ТОВ «Олімп-Інвест» надавалися вказівки ОСОБА_5 про те, який будівельний інструмент необхідно отримати зі складу та передати замовнику на будівельний майданчик, ключі від складу постійно знаходилися у ОСОБА_5 .

Отримуючи будівельний інструмент, який необхідно було доставити на будівельний майданчик ОСОБА_5 брав зі складу додатково зайвий будівельний інструмент, який не був замовлений, після чого здавав його до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», який знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Бучми, 2, а отримані кошти звертав на свою користь.

12.03.2016 в телефонному режимі заступник керівника ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що треба отримати будівельний інструмент зі складу, за адресою: АДРЕСА_2 та відвести його на будівельний майданчик та, коли ОСОБА_5 брав зі складу будівельний інструмент, реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті отримати неправомірну вигоду, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення привласнив зі складу електролобзик марки «DeWalt, 701 Wt DW331K», вартістю 1693 гривні 86 копійок, що належить ТОВ «Олімп-Інвест», який того ж дня приблизно о 14 год. 50 хв. відніс до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 2, та заклав його за 1300 грн. 00 коп.

Крім цього, із зазначеного вище складу за аналогічних обставин ОСОБА_5 разом з будівельним інструментом, який потрібно було доставити на будівельний майданчик, реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті отримати неправомірну вигоду, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення повторно привласнив зі складу ТОВ «Олімп-Інвест» належне йому майно та заклав до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 2, а саме:

? 16.03.2016 - дриль марки «DeWalt 701 Wt DWD112S», вартістю 895 гривень 78 копійки, яку заклав до вказаного ломбарду за 450 грн. 00 коп.;

? 03.04.2016 - перфоратор марки «Інтерскол 800 Вт П-26/800», вартістю 943 гривні 61 копійка, який заклав до вказаного ломбарду 450 грн. 00 коп.;

? 04.04.2016 - електролобзик марки «DeWalt, 701 Wt DW331K», вартістю 1693 гривні 86 копійок, яку заклав до вказаного ломбарду за 1100 грн. 00 коп.;

? 09.04.2016 - шабельні пили марки «DeWalt DW311», вартістю 3272 гривні 23 копійки, які заклав до вказаного ломбарду за 1150 грн. 00 коп.;

? 10.04.2016 - електролобзик марки «DeWalt, 701 Wt DW331K», вартістю 1693 гривні 86 копійок, який заклав до вказаного ломбарду за 1300 грн. 00 коп.;

? 20.04.2016 - дріль марки «DeWalt 701 Wt DWD112S», вартістю 895 гривень 78 копійок, яку заклав до вказаного ломбарду за 450 грн. 00 коп.;

? 07.05.2016 - шліфувальну машину кутову марки «DeWalt, 900 Вт DWE 4151», вартістю 1248 гривень 33 копійки, яку заклав до вказаного ломбарду за 450 грн. 00 коп.;

? 08.05.2016 - шліфувальну машину кутову марки «Хілті», вартістю 4999 гривень 70 копійок, яку заклав до вказаного ломбарду за 450 грн. 00 коп.;

? 21.06.2016 - перфаратор марки «Hilti TE 1», 650 Вт, вартістю 2250 гривень 00 копійок, який заклав до вказаного ломбарду за 300 грн. 00 коп.;

? 08.08.2016 - шліфувальну машину кутову марки «Sparky MBA 2000P HD» 2000 Вт, вартістю 406 гривень 67 копійок, яку заклав до вказаного ломбарду за 300 грн. 00 коп.;

? 18.01.2017 - електролобзик марки «DeWalt, 701 Wt DW331K», вартістю 1693 гривні 86 копійок, який заклав до вказаного ломбарду за 1300 грн. 00 коп.;

? 23.01.2017 - шуруповерт марки «DeWalt, 220 Вт DW269-QS», вартістю 6848 гривень 49 копійок, який заклав до вказаного ломбарду за 500 грн. 00 коп.;

? 24.01.2017 - дріль марки DeWalt, 701 Вт DWD112S, вартістю 895 гривень 78 копійок та будівельний фен марки DeWalt D26411, вартістю 845 гривень 81 копійка, які заклав до вказаного ломбарду.

Також, ОСОБА_5 у ході реалізації цього ж свого злочинного умислу, що має на меті отримання неправомірної вигоди, привласнив із автомобіля марки «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Олімп-Інвест» та був ввірений йому для доставки будівельного інструменти по будівельним об`єктам, 12.12.2016 навігатор-відеореєстратор марки «RS DVR-208WF», вартістю 3277 гривень 78 копійок, та 20.12.2016 - навігатор «Prestijio Geovision 5058», вартістю 1835 гривень 83 копійки, якій заклав до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бучми, буд. 2, за 550 грн. 00 коп. та 450 грн. 00 коп. відповідно.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, тим самим своїми злочинними діями завдав ТОВ «Олімп-Інвест» матеріального збитку на загальну суму 35 391 гривень 23 копійки.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав покази, в яких підтвердив обставини скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення.
Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Тобто, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини визначені ст. 91 даного Кодексу.
Також, у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 підтвердив, що у цій ситуації, обставини скоєння, викладені в установочній частині вироку щодо часу, місця та способу вчинення, є дійсними, однак вказав на те, що перелік майна вказаний в обвинувальному акті є значно меншим, ніж той, який в реальності привласнив обвинувачений.
В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

01.01.2016 ОСОБА_5 подав заяву про прийняття на роботу у ТОВ «Олімп-Інвест» на посаду водія-експедитора.

Наказом директора ТОВ «Олімп-Інвест» ОСОБА_4 , який діяв у межах наявних повноважень, згідно статуту ТОВ та протоколу установчих зборів від 28.01.2011, наказу про призначення від 04.02.2011, призначив на посаду водія-експедитора ОСОБА_5 з 02.06.2016.

02.06.2016 ОСОБА_5 ознайомився з посадовою інструкцією № 3 водія-експедитора, яка у своєму п. 16 Розділу ІІ передбачає, що він несе повну матеріальну відповідальність за будівельно-оздоблювальні матеріали, отримані на складі будівельних-матеріалів до повної передачі їх замовнику.

26.02.2016 між ТОВ «Олімп-Інвест» та ОСОБА_5 було укладено трудовий договір, відповідно п. 8.3 Розділу 8, якого цим договором встановлюється матеріальна відповідальність Працівника за збиток, заподіяний Працедавцеві.

27.02.2016 та 24.06.2016 між ТОВ «Олімп-Інвест» та ОСОБА_5 було укладено договори про повну матеріальну відповідальність згідно п. 1 яких на ОСОБА_5 покладені наступні обов`язки: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі п.1 ст. 134 та ст. 1351 Кодексу законів про працю України, Працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані йому під звіт Роботодавцем товарно-матеріальні цінності та кошти згідно з інвентаризаційними описами, а також за ті товарно матеріальні цінності й кошти, що будуть надходити йому під звіт протягом усього терміну дії цього Договору (п. 1); п. 2 працівник зобов`язується у встановленому порядку та в установлені терміни згідно із затвердженими формами подавати звітність про рух товарно-матеріальних цінностей і коштів, переданих йому під звіт; п. 3 у випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов`язується відшкодовувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям; п. 4 розмір заподіяної шкоди визначається за фактичним втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) товарно матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, знищення або псування товарно-матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що дають за місцем роботи працівника на день відшкодування шкоди; п. 5 надлишок коштів або товарно-матеріальних цінностей, виявлений під час перевірки наявності та стану підзвітних товарно матеріальних цінностей, що знаходяться під звітом працівника, зараховується в доход роботодавця; п. 6 списання з під звіту працівника вартості псування, пошкодження та інших витрат товарів/матеріалів, що мали місце у роботодавця, можливе лише за умови, що ці втрати сталися не з вини працівника і тільки якщо вони оформлені актом в установленому порядку і в установлений термін.

Також 27.02.2016 та 24.05.2016 ОСОБА_5 надав підписки матеріально відповідальної особи за договорами про повну матеріальну відповідальність від 27.02.2016 та 24.06.2016 між ТОВ «Олімп-Інвест» та ним.

Відповідно до акту недостачі матеріальних цінностей від 01.03.2017 ТОВ «Олімп-Інвест» слідує, що в ході інвентаризації виявлено недостачу у тому числі матеріальних цінностей, які судом визнані, як такі, що привласнені обвинуваченим.

Згідно листа-відповідь з ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард» на запит № СВ-502-1319 від 27.02.2017 слідує, що перелік майна, який судом визнаний, як такий, що привласнений обвинуваченим, був закладений до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бучми, 2, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як наслідок, цими відомостями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини визначені ст. 91 даного Кодексу та сам алгоритм та механізм вчинення злочинів, який кореспондується з обставинами визнаними судом доведеними.
Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог вказаного Кодексу, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 вказаного Кодексу, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України, за обставин, встановлених судом, у зв`язку чим кваліфікує його дії саме за вказаними статтями зазначеного Кодексу, оскільки він своїми умисними діями скоїв привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, відповідно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, допустиму характеристику за місцем роботи, спосіб життя (працює, не одружений, раніше не судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 191 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю із його визначенням остаточно у порядку ст. 70 вказаного Кодексу та зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації обвинуваченого та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобами та інші), характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка під час та після вчинення кримінального правопорушення, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

При вирішенні цивільного позову ТОВ «Олімп-Інвест» до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.
У судовому засіданні представник цивільного позивача пояснив, що матеріальна шкода у сумі 179 283, 13 грн. полягає у вартості привласненого обвинуваченим майна.
При цьому акцентував увагу на тому, що дана сума складається, як з вартості майна вказаного в обвинувальному акті, так і того, що там не зазначено, однак, відсутність якого встановлено у процесі інвентаризації посадовими особами ТОВ «Олімп-Інвест».
У судовому засіданні цивільний відповідач зазначив, що розмір компенсації у світлі обставин справи заявлений позивачем є надмірним, тобто таким, що не випливає із ступеня його вини.
Тож, суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до абз. 1 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Також, суд ураховує, що відповідно до договорів про повну матеріальну відповідальність від 27.02.2016 та від 24.06.2016 з ТОВ «Олімп-Інвест» на ОСОБА_5 у разі розкрадання, недостачі, знищення або псування товарно-матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють за місцем роботи працівника на день відшкодування шкоди.

У даному випадку судом цю справу розглянуто, згідно ст. 337 КПК України, у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що цивільний відповідач вчинив привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, тим самим своїми злочинними діями завдав ТОВ «Олімп-Інвест» матеріального збитку на загальну суму 35 391 гривень 23 копійки.
Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тобто, загалом вартість привласненого майна у національній грошовій одиниці, згідно доведеного обвинувачення у суді та того, що випливає із пред`явленого обвинувачення, складає 35 391 гривень 23 копійки.
Тим паче, що така вартість майна, саме об"єтів у привласненні, яких судом визнано обвинувачення доведеним, кореспондується з цінами, що надані за місцем роботи працівника, відповідно до акту недостачі матеріальних цінностей від 01.03.2017.

Під час судового розгляду прокурор правом змінити обвинувачення, висунення додаткове обвинувачення, не скористався з питання порушеного представником потерпілого щодо того, що перелік привласненого майна є більшим, ніж указаний в акті.

З огляду на наведене, суд уважає, що цей позов підлягає до задоволення в частині відшкодування шкоди у розмірі 35 391 гривня 23 копійки, а в іншій частині задоволений бути не може, так як стосується питання майна у привласненні, якого обвинувачений не обвинувачується узагалі, як наслідок це питання не випливає з пред`явленого цивільному відповідачу обвинувачення, а згідно абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення, тож при виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України та призначити покарання:

? за ч. 1 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

? за ч. 3 ст. 191 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ТОВ «Олімп-Інвест» до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Олімп-Інвест» 35 391 (тридцять п`ять тисяч триста дев`яносто одну) гривню 23 копійки на відшкодування шкоди завданої злочином (кримінальним правопорушенням).

В іншій частині у задоволенні цивільного позову відмовити з роз`ясненням цивільному позивачу можливості вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1