Справа № 559/229/18
Номер провадження 1-кс/559/59/2018
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
"09" лютого 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 08 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. Слідчим відділенням Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 08 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 05 лютого 2015 року засуджений Млинівським районним судом Рівненської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. Перебуваючи на іспитовому строку, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, та відносно якого 26.02.2016 кримінальне провадження направлено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. В той час, коли в суді на розгляді перебувало кримінальне провадження, ОСОБА_6 для себе належних висновків не зробив та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, ОСОБА_6 08.02.2018,близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи по пров. Івана Франка в м. Дубно Рівненської області, з метою вчинення крадіжки майна із території господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у попередню змову із ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 08.02.2018, близько 16 години 00 хвилин, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки намагався винести автомобільний перекидач. Однак, в момент, коли ОСОБА_7 намагався через паркан передати автомобільний перекидач ОСОБА_6 , дії останніх були виявлені потерпілим ОСОБА_8 . Однак, не реагуючи на вимогу потерпілого припинити свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що їхні дії виявлені потерпілим ОСОБА_8 , відкрито продовжили свої дії, а саме ОСОБА_7 передав автомобільний перекидач через паркан ОСОБА_6 та обоє з викраденим майном залишили місце події.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

08 лютого 2018 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України, та 09 лютого 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події, під час проведення якого було зафіксовано слідову інформацію на місці вчинення кримінального правопорушення, а також виявлено викрадений автомобільний перекидач; показами потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що бачив невідомих осіб на місці вчинення злочину; протоколом пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками, який проводився із потерпілим ОСОБА_8 , та який впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як осіб, які відкрито заволоділи його майном; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які бачили двох невідомих осіб, які ходили біля території господарства, та в подальшому зайшли на територію господарства ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, який проводився із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , де ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_6 , як осіб, які були біля господарства та які заходили на територію самого господарства ОСОБА_8 ; протоколом огляду предметів, за результатами якого потерпілий впізнав своє майно, яке в нього викрали, рапортом старшого інспектора криміналіста Дубенсього ВП ОСОБА_11 , де було зазначено співпадання слідів взуття по загальних ознаках та розташуванню елементів (грунтозачепів) на підошві взуття вилученого в ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 із слідами, залишеними на місці вчинення злочину, та матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Крім того встановлено, що ОСОБА_6 , (згідно вимоги про судимість), 05 лютого 2015 року засуджений Млинівським районним судом Рівненської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. Перебуваючи на іспитовому строку, ОСОБА_6 вчинив декілька корисливих злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України та відносно якого 26.02.2016 кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579, направлено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. В той час, коли в суді на розгляді перебувало кримінальне провадження, ОСОБА_6 для себе належних висновків не зробив та повторно вчинив новий тяжкий корисливий злочин. Цим самим слідчий вважає, що у даному випадку обрана ОСОБА_6 лінія поведінки вказує на те, що ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто ОСОБА_6 є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства.

Крім того було встановлено, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання його до вчинення нових кримінальних правопорушень з метою отримання грошових коштів.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Оскільки, ОСОБА_6 являється раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стає, а також те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, до ОСОБА_6 може бути застосований такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, який перебуваючи на волі може своєю поведінкою, що підкреслюється вже зухвало вчиненим кримінальним правопорушенням, знову може вчинити дії, які призведуть до завдання шкоди іншим громадянам, а тому слідчий вважає, що останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий звернулася до суду із відповідним клопотанням, В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Слідчий у судовому засіданні просить клопотання задоволити, вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не усуне наявних ризиків.
Підозрюваний та його захисник просили врахувати стан здоров`я ОСОБА_6 та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою,.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого і прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення.
Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є ризик, який передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що 05 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджений Млинівським районним судом Рівненської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік. Перебуваючи на іспитовому строку, ОСОБА_6 вчинив декілька корисливих злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України та відносно якого 26.02.2016 кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579, направлено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. В той час, коли в суді на розгляді перебувало кримінальне провадження, ОСОБА_6 для себе належних висновків не зробив та повторно вчинив новий тяжкий корисливий злочин.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються такі обставини, як: ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти кримінально карані діяння, що дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою..

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. ОСОБА_6 є раніше судимим, а санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, в судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.
За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Зважаючи на встановлені границі розміру застави, для такої категорії кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , визначаю розмір застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 08 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного західу у виді тримання під вартою - задоволити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят діб.
Дата закінчення дії ухвали 09 квітня 2018 року о 16 годині 30 хвилин.
Встановити розмір застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 33 680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 09 квітня 2018 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику Рівненського слідчого ізолятора.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000156.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя:

09.02.2018 повний текст ухвали отримав ___________ ОСОБА_6 .