Ухвала

26 березня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-4204ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Новодніпровського міського суду Чернівецької області від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000060 щодо неї,

встановила:

Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 лютого 2018 року касаційну скаргу засудженої, у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 436 та 438 КПК України залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надіслала до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, при цьому, зазначені в ухвалі суду від 23 лютого 2018 року недоліки не усунула.

Так, як вбачається із змісту уточненої скарги, засуджена повторно заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, також не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Крім цього, як вбачається із змісту уточненої скарги, засуджена так і не вказує, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, а також не наведено вмотивованих доводів з цього приводу та чому ці порушення тягнуть зміну оскаржуваних судових рішень на підставі ст. 438 КПК України.

Також, ОСОБА_4 не зазначила у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.
Викладені у повторній касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК Українив частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 в прохальній частині скарги просить скасувати вирок місцевого суду оскільки не погоджується з визнанням її винною за ч. 1 ст. 121 КК України, в той же час вона, в прохальній частині скарги, просить судові рішення змінити шляхом застосування до неї положень статей 69, 75 КПК України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 допустилася суперечностей у скарзі, що позбавляє можливості встановити її позицію щодо результатів касаційного розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Новодніпровського міського суду Чернівецької області від 21 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 28 листопада 2017 року щодо неї, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3