Справа № 399/822/17
Провадження № 1-кп/399/138/17
ВИРОК
Іменем України
11 грудня 2017 року сел. Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000435 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, учня 9 класу Навчально-виховного комплексу «Омельницька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - державний начальний заклад», невійськовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 , суд -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

14 вересня 2017 року, приблизно о 09:20 годині, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 разом із неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знаходився на території спортивного майданчику навчально-виховного комплексу «Омельницька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - державний начальний заклад», розташованого в дворі по вул. Воровченка, 27 в с. Омельник Онуфріївського району Кіровоградської області. Під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 винник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 підійшов до останнього та, не маючи будь-якої загрози для свого життя чи здоров`я, умисно наніс один удар коліном ноги в область живота ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота, з розривом селезінки в області воріт, значної внутрішньочеревної кровотечі, які згідно висновку експерта № 209 від 19.10.2017 року відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерілого та пояснив, що 14 вересня 2017 року після першого уроку знаходився на спортивному майданчику разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В ході розмови між ним з ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої він штовхнув потерпілого. Коли ОСОБА_7 залишав територію спортивного майданчика та направлявся в сторону приміщення школи обвинувачений його наздогнав, взяв за ліве плече й коліном ноги наніс один удар в області живота потерпілого, від чого останній присів, потім піднявся та пішов до школи.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що після другого уроку вийшов з їдальні та на спортивному майданчику навчального закладу побачив, що ОСОБА_12 почав чипати ОСОБА_9 . Потерпілий підійшов до них та попросив відпустити ОСОБА_9 . Потім у сварку втрутився обвинувачений ОСОБА_3 і почав сваритися з потерпілим та вдарив його, після чого останній упав. Коли пролунав дзвінок учні направились до приміщення школи, а обвинувачений наздогнав його і вдруге ударив в область живота коліном. ОСОБА_9 допоміг йому піднятися і вони пішли на урок. Посидівши на одному уроці пішов додому, а біля пошти його знайшли непритомним.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що подія відбувалась у вересні 2017 року, точної дати не пам`ятає. Свідок з ОСОБА_7 йшов до рукоходів і там їх зустріли ОСОБА_3 і ОСОБА_13 , останній почав чіплятися до нього, однак ОСОБА_7 почав захищати, зробивши усне зауваження. Потім ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 коліном правої ноги в праву сторону живота і ОСОБА_7 впав. Свідок допоміг йому піднятися і вони пішли в сторону школи і там ОСОБА_3 наздогнавши підбіг ззаду до ОСОБА_7 , схопив за шию і звалив на землю. Свідок знову допоміг потерпілому підвестися і вони пішли в клас.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що у вересні місяці 2017 року він був присутній при конфлікті обвинуваченого та потерпілого. ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватися на адресу ОСОБА_3 , на що останній попросив його припинити, але ОСОБА_7 продовжував нецензурно висловився. Обвинувачений вдарив коліном правої ноги ОСОБА_7 в область живота, після чого останній присів. Потім потерпілий разом з ОСОБА_14 пішли до рукоходів, до них підійшли свідок з обвинувачем. Підійшов ОСОБА_12 схопив ОСОБА_14 за шию та душив а ОСОБА_7 почав за нього заступатися.

Крім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також, підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показами потерпілого, свідків та документами по справі, а саме:
- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2017 року / а.с. 68/;
- протоколом огляду місця події від 17 вересня 2017 року, а саме території спортивного майданчика, який розташований на території Омельницької загальноосвітної школи І-ІІІ ступеня /а.с.69-71/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2017 року за участі свідка ОСОБА_12 в ході якого він розповів за яких обставин обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження /а.с.73-74 /;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2017 року за участі свідка ОСОБА_9 в ході якого свідок розповів за яких обставин обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження /а.с.77-78 /;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2017 року за участі свідка ОСОБА_10 в ході якого він розповів за яких обставин обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження /а.с. 82-83 /;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2017 року за участі обвинуваченого ОСОБА_3 в ході якого обвинувачений розповів за яких обставин він спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження /а.с. 86-87/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2017 року за участі свідка ОСОБА_11 в ході якого свідок розповів за яких обставин обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження /а.с. 91-92 /;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17 жовтня 2017 року за участі потерпілого ОСОБА_7 в ході якого він розповів за яких обставин обвинуваченим йому спричинено тілесні ушкодження /а.с.95-96 /;

- висновком експерта № 209 від 19.10.2017 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_7 на момент звернення за медичною допомогою спричинено тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота, з розривом селезінки в області воріт, значної внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя в момент заподіяння /а.с.99-100/.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які не викликають у суду сумнівів в їх законності отримання, допустимості під час розгляду в судовому засіданні, та за їх сукупністю, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
За місцем проживання та навчання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується задовільно, що підтверджується характеристиками, учень школи, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний тяжкий злочин.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України. Також, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Як передбачено ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Онуфріївським відділом Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Онуфріївської центральної районної лікарні заявлено цивільний позов на суму 4613, 39 гривні, а саме витрати понесені лікарнею на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно довідки від 24.10.2017 року потерпілий ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в Онуфріївській центральній районній лікарні в хірургічному відділенні в період часу з 14.09.2017 року по 04.10.2017 року (20 ліжко-днів) / а.с. 145/.

Таким чином, на лікування хворого Онуфріївською центральною районною лікарнею було витрачено 4613, 39 гривні.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, п. 1.4 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, які підлягають стягненню з винних осіб на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.

Понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого витрати, ОСОБА_3 та його законним представником не відшкодовані.

З огляду на викладене, позов Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Онуфріївської центральної районної лікарні до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 від кримінального правопорушення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю один рік та шість місяців.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Онуфріївської центральної районної лікарні задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Онуфріївської центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 від кримінального правопорушення у розмірі 4613 (чотири тисячі шістсот тринадцять) гривень 39 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1