Провадження №1-кп/523/780/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року

Суворовський районний суд м.Одеси в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 .,захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004287 від 22.08.2017 року., за обвинуваченням ОСОБА_4 :

Встановив :

Судом встановлено, що що в червні 2017 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленої слідством особи придбав поліцейський кистень. Після чого став носити його при собі без передбаченого законом дозволу, шляхом перевезення в автомобілі марки «BMW» в кузові чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

22.08.2017, в період часу з 01:10 години по 01:40 години, в ході проведення огляду місця події з автомобіля марки «BMW» в кузові чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено поліцейський кистень, який ОСОБА_4 носив без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експертів №761-Б від 30.08.2017 предмет циліндричної форми виявлений та вилучений 21.08.2017 в салоні автомобіля марки «BMW» чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр-на ОСОБА_4 є поліцейським кистенем та відноситься до категорії контактної холодної зброї ударно-дробильної дії. Поліцейський кистень виготовлено промисловим способом.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України виготовлення холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового провадження між прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , 22.09.2017 року укладена угода про визнання останнім винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно з умовами вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_4 , також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_4 , погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з того, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, його скоєнням завдана шкода лише державним інтересам.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив обвинуваченому процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, а також вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості та знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , на досудовому слідстві не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22.09.2017 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинувачуваним ОСОБА_4 , про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу, в розмірі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційний суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Суворовського районного суду ОСОБА_1