Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 04 вересня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року щодо нього, з доданою до неї заявою про поновлення строку на касаційне оскарження,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. У заяві, доданій до касаційної скарги, ОСОБА_4 просить поновити йому строк на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_4 неодноразово після постановлення оскаржуваних судових рішень звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 27 березня 2017 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліків, на які йому вказувалося в ухвалі суду касаційної інстанції від 17 жовтня 2016 року.
Після чого, 21 квітня 2017 року на адресу ВССУ від засудженого надійшло клопотання, на яке йому було надано відповідь із роз`ясненням, у тому числі щодо порядку та строків оскарження судових рішень, а також направлено копію ухвали ВССУ від 17 жовтня 2016 року.

Разом з тим, ухвалою ВССУ від 24 липня 2017 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 у задоволенні клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження, а подану їхню спільну касаційну скаргу повернуто заявникам з усіма доданими до неї матеріалами.

23 серпня 2017 року засуджений ОСОБА_4 знову звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку засуджений вказує на те, що ухвалу ВССУ від 17 жовтня 2016 року, якою його касаційну скаргу залишено без руху, він не отримував.

З огляду на наведене, а також доводи, викладені у заяві засудженого, що не спростовуються матеріалами провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що причини пропуску ним строку на касаційне оскарження слід визнати поважними та поновити пропущений строк на подачу касаційної скарги.

Разом з тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає скаргу, до касаційного суду та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, до скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки у скарзі не міститься доводів щодо незаконності чи необґрунтованості зазначених судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу. Натомість засуджений, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки одночасне скасування судових рішень із

закриттям кримінального провадження та їх зміна шляхом пом`якшення призначеного покарання не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
До того ж, касаційна скарга засудженого не містить доводів на обґрунтування його позиції про необхідність закриття кримінального провадження, а також в ній не зазначено підстав у відповідності з вимогами закону, через які він вбачає можливим закрити провадження після скасування оскаржуваних судових рішень. Крім того, в касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав необхідності пом`якшення призначеного покарання, про що засуджений також ставить вимогу.

Разом з тим, засуджений у скарзі не вказав чи бажає він особисто брати участь у касаційному розгляді.

Окрім вказаного, до касаційної скарги не долучено належним чином завіреної копії вироку суду першої інстанції, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копія має бути прошита, пронумерована та скріплена гербовою печаткою суду).

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (заявником має бути підтверджено, що ним не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року щодо нього.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3