Провадження №1-в/193/321/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області суд в складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Софіївського
РС з питань пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка подання начальника Софіївського районного сектору з питань пробації ПС МРУ ПВКПП МЮ капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування ст.71 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -
У С Т А Н О В И В:
17 жовтня 2017 року до Софіївського районного суду із Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали подання начальника Софіївського районного сектору з питань пробації ПС МРУ ПВКПП МЮ капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 , про вирішення питання щодо застосування ст. 71 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування подання вказує на те, що Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 х років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки. На підставі ст. 76 ч. 2, 3, 4 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : 2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Відповідно до вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016, змінено відносно ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який прийнято до виконання 10 червня 2016 року. Після отримання копії вироку суду засудженого було викликано до Софіївського РВ КВІ для проведення з ним співбесіди. До інспекції засуджений ОСОБА_5 з`явився за другим викликом 24 червня 2016 року. Під час проведення бесіди із ним йому було роз`яснено умови та порядок відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнено анкетні дані.
За результатами проведеної бесіди засуджений дав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо нього та обов`язками, покладеними на нього судом, які засуджений зобов`язувався виконати, після чого ним було заповнено анкету.
Зазначає, що за період перебування на обліку ОСОБА_5 характеризується посередньо. Допустив чотири неявки на періодичну реєстрацію без поважних причин, про що йому були винесені застереження у вигляді письмових попереджень. Працює по найму. Зловживає алкогольними напоями. За місцем проживання характеризується з негативної сторони. Притягувався до кримінальної відповідальності.
18 травня 2017 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України Софіївським районним судом Дніпропетровської області до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнено від відбування покарання в силу ст.75 КК України на 3 роки іспитового строку.
Представник Софіївського районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні зазначеного питання покладається на думку суду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що для задоволення вказаного подання немає підстав, оскільки вирок вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 наразі скасований касаційною інстанцією та направлений на новий розгляд в іншому складі суду.
Засуджений ОСОБА_5 належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надавав.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, матеріали подання, приходить до наступного висновку:

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 х років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст.76 ч. 2, 3, 4 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : 2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (а.с.4,5).

Надалі вирок був оскаржений в апеляційному порядку і 1 червня 2016 року справу розглянуто з постановленням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідно до якого вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 скасовано. Кваліфіковано дії ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_5 обов`язки: -не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2016 року відносно ОСОБА_5 - змінено.
Виключено із мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_6 22.12.2015 року за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зазначивши, що ОСОБА_5 вчинив цей злочин за попередньою змовою з особою, у кримінальному переслідування щодо якої відмовлено, у зв`язку з її смертю.
Згідно ухвали від 02.03.2017 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 1.06.2016 щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції (а.с.18-20).

Відповідно до ухвали від 13.07.2017 Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок від 31.03.2016 Софіївського районного суду Дніпропетровської області скасовано, яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції (а.с. 21-23).

Так відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.08.2017 визначено підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , та передано матеріали кримінального провадження направлено до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу для прийняття процесуального рішення.

Окрім цього 18 травня 2017 року вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: - за ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки. Покладено на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При застосуванні правил ст. 71 КК України судам слід враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Таким чином на час внесення подання про вирішення щодо застосування ст. 71 КК України до суду, кінцевого процесуального рішення по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , яке перебуває у провадженні Тернівського районного суду м.Кривого Рогу, не прийнято, а тому підстав для застосування ст. 71 КК України судом не вбачається.

Однак 4 липня 2017 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області зазначене подання було задоволено, яким було призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України відносно ОСОБА_5 шляхом часткового приєднання до призначеного покарання вироком Апеляційного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року приєднано покарання, призначене Софіївським районним судом Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року та остаточно визначено покарання ОСОБА_5 до відбуття 4(чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України (а.с. 35-36).
Дана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку, в результаті чого ухвалу від 04.07.2017 було скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції (а.с. 87-90).
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, про відсутність підстав застосування ст. 71 КК України, адже мається лише один вирок Софіївського районного суду від 18.05.2017 відносно ОСОБА_5 , який набрав законної сили та підлягає виконанню. Вирок Софіївського районного суду від 31.03.2016 відносно ОСОБА_5 скасований та направлений на новий розгляд у суді першої інстанції, який на даний час ще переглядається.

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537 ч. 1 п. 11, 539 ч. 2 п. 2 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Софіївського районного сектору з питань пробації ПС МРУ ПВКПП МЮ капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування ст.71 КК України, відносно ОСОБА_5 , відмовити .
Софіївському районному сектору з питань пробації виконувати вирок суду Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 15 ч. 2 ч.3 ст. 185, 70 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання із встановленим іспитовим строком на 3 роки.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1