Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1353/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , при секретарі, ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката, ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого учасника (застовника) Трудового колективу «Зуєвський енергомеханічний завод», ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000164, внесеного 23.07.2014 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, за відсутності складу кримінального правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2016 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в інтересах потерпілого, учасника (застовника) Трудового колективу «Зуєвський енергомеханічний завод», ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000164, внесеного 23.07.2014 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, за відсутності складу кримінального правопорушення.
Обґрунтовує тим, що 22.04.2011 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_6 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_7 за фактом заволодіння майном колективного підприємства «Зуївськийенергомеханічний завод» (надалі КП «ЗЕМЗ» шляхом шахрайства за ч. 4 ст. 190 КК України.
07.11.2011 року Слідчим управлінням ДПА України було направлено обвинувальний висновок за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190 КК України ( редакція 1960р.) до Подільського районного суду м. Києва.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 повернута на додаткове розслідування в Генеральну прокуратуру України для організації додаткового розслідування та були надані вказівки для виконання на досудовому слідстві.
23.07.2014 року матеріали досудового розслідування внесено до ЄДРДР за № 0000164 за ч.4 ст. 190 КК України.
06.03.2014 року слідчий СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000164 від 23.07.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000164 від 23.07.2014 року за ч.4 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Про закриття кримінального провадження правоохоронні органи та прокуратура не повідомили сторону ні заявника, ні потерпілого, ні цивільного позивача.
18.01.2016 року представникучасників ( засновників) КП «ЗЕМЗ», що діє на підставі договору - адвокат ОСОБА_3 ознайомилась із матеріалами кримінального провадження № 0000164 в 80 томах.
Під час вивчення матеріалів, адвокат ознайомилась із постановою слідчого від 06.03.2014 року про закриття кримінального провадження №0000164.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
КП «ЗЕМЗ» було визнано потерпілою стороною та цивільним позивачем по кримінальній справі № 75-11-05-75, порушеній у 2011році.
Вважає, що постанова слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 06.03.2014 року про закриття кримінального провадження №0000164 від 23.07.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України винесено незаконно, оскільки:
Слідчий СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000164 від 23.07.2014 року - 06.03.2014 року, тобто постанова винесена до внесення кримінального провадження до ЕРДР, відповідно до ст.3 п.5 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до частини 3 статті 110 КПК рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Згідно з частиною 5 статті 110 КПК постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Тобто слідчим порушені процесуальні норми, а постанова слідчого від 06.03.2014 р. не відповідає процесуальним вимогам КПК в частині місця і часу прийняття постанови (вона прийнята до внесення кримінального провадження до ЕРДР) .
Відповідно до оскаржуваної постанови органом досудового розслідування об`єктивно не здобуто доказів заволодіння ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою майнових комплексів КП «ЗЕМЗ», яке було відчужене ЗАТ «ЗЕМЗ» на підставі господарсько-правового правочину, оскільки ОСОБА_7 ніколи не був посадовою особою ЗАТ «ЗЕМЗ» та не був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями в цьому акціонерному товаристві, від імені ЗАТ «ЗЕМЗ» не укладав договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.2006 р., що тягне за собою закриття кримінального провадження.
По кримінальному провадженню прокуратурою Подільського району м. Києва в листопаді 2014 р. слідчому надано вказівки у кримінальному провадженні №0000164 від 23.07.2014.
- в порядку передбаченому чинним КПК України встановити та допитати свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ,, ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43
- в порядку передбаченому чинним КПК України встановити повне коло потерпілих осіб по кримінальному провадженню.
Однак, слідчий, який проводив досудове розслідування не виконав вказівки прокуратури в повному обсязі, в результаті чого не зібрав докази, щодо винуватості чи спростування причетності до здійснення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , про що сам зазначив в постанові про закриття провадження.
Крім того, слідчий передчасно та бездоказово прийняв рішення що ОСОБА_7 не має відношення та ніяким чином не впливав на діяльність ЗАТ «ЗЕМЗ».
Також в постанові слідчого про закриття кримінального провадження зазначено, що проведені розрахунки між ЗАТ «ЗЕМЗ» та КП «ЗЕМЗ» за договором купівлі продажу нерухомого майна від 19.05.2006 р. шляхом використання кредитних коштів, отриманих підприємствами: ТОВ «ВЧК», ВАТ «Завод коксохімобладнання» та ТОВ «Лик» не створює в даному випадку складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, оскільки не обмежує покупця у використанні в розрахунках залучених грошових коштів, в тому числі і кредитних, з огляду на його обов`язок по поверненню кредитів банку. За таких обставин, внаслідок проведення розрахунків між ЗАТ «ЗЕМЗ» та КП «ЗЕМЗ» з використанням кредитних коштів не відбулось зменшення майна власника і збагачення за його рахунок підсудного, в тому числі і неоплатного заволодіння останнім чужим майном.
Слідчим зроблено вказаний висновок передчасно, оскільки об`єктивно не досліджено обставини стосовно незаконного заволодіння ОСОБА_7 майном КП «ЗЕМЗ».
ОСОБА_7 не укладав із представниками КП «ЗЕМЗ» мирову угоду, не має інших фактів примирення сторін, не має судових рішень про звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчий виніс незаконно рішення, яке суперечить вимогам ст. ст. 2, 7 КПК України, не виконав завдання кримінального провадження, не забезпечив повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, розумність строків та інші.
Заявник просив скасувати постанову слідчого від 06.03.2014, а кримінальне провадження 0000164 від 23.07.2014 направити для проведення досудового розслідування та притягнення винних осіб до передбаченої законом кримінальної відповідальності.
У судове засідання представник заявника на підставі договору про надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_3 , не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, просить задовольнити з наведених у ній підстав.
Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_5 , не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою для розгляду даної скарги.
Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 статті 9 КПК визначено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частинами 1, 2 статті 22 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положення ст. ст. 84, 85 КПК передбачають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені нормами ст. 91 КПК, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Частиною 2 зазначеної статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень КПК, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, в сукупності.
Кримінальне провадження закривається на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя встановив, що постановою слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5 від 06.03.2014 кримінальне провадження за №0000164, внесене 23.07.2014 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, за відсутності складу кримінального правопорушення, копію якої представник потерпілого отримав 18.01.2016.
Як убачається з доданої до скарги копії цієї постанови підставою закриття кримінального провадження стало те, що формально в діях ОСОБА_7 вбачалися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, проте матеріалами кримінального провадження документально підтверджується, що ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» повністю розрахувався з КП «Зуївський енергомеханічний завод» за придбане майно, шляхом перерахування останньому грошових коштів на загальну суму 60 248 438,69 (шість десять мільйонів двісті сорок вісім тисяч чотириста тридцять вісім гривень шістдесят дев`ять) копійок на підставі платіжних доручень №№5,7,8,9,10 від 24.05.2006 р. та №16 від 26.05.2006 р.
Крім того слідчим зазначено, оплатний характер договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19.05.2006 р., предметом якого виступило майно, в заволодінні яким обвинувачувався ОСОБА_7 , а розрахунки за придбане нерухоме майно було проведено між юридичними особами в повному обсязі у спосіб не заборонений чинним законодавством.
При цьому проведення розрахунків між ЗАТ «ЗЕМЗ» та КП «ЗЕМЗ» за договором купівлі продажу нерухомого майна від 19.05.2006 р. шляхом використання кредитних коштів, отриманих підприємствами: ТОВ «ВЧК», ВАТ «Завод коксохімобладнання» та ТОВ «Лик» не створює в даному випадку складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, оскільки не обмежує покупця у використанні в розрахунках залучених грошових коштів, в тому числі і кредитних, з огляду на його обов`язок по поверненню кредитів банку. За таких обставин, внаслідок проведення розрахунків між ЗАТ «ЗЕМЗ» та КП «ЗЕМЗ» з використанням кредитних коштів не відбулось зменшення майна власника і збагачення за його рахунок підсудного, в тому числі і неоплатного заволодіння останнім чужим майном.
16.09.2011 р. було заявлено цивільний позов у розмірі 35 700 946 гривень, а цивільним позивачем було визнано трудовий колектив КП «Зуївський енергомеханічний завод», який не наділений правом виступати в суді цивільним позивачем, оскільки відповідно до офіційної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична особа - КП «Зуївський енергомеханічний завод» була припинена ще 29.08.2008 року.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, має бути відмовлено у визнанні потерпілим.
За таких обставин, органом досудового розслідування об`єктивно не здобуто доказів заволодіння ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою майновим комплексом КП «Зуївський енергомеханічний завод», яке було відчужене ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» на підставі господарсько-правового правочину, оскільки ОСОБА_7 ніколи не був посадовою особою ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» та не був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно - господарськими повноваженнями в цьому акціонерному товаристві, від імені ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод» не укладав договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.2006 року, що тягне за собою закриття кримінального провадження.
Проте, в порушення вимог КПК слідчим в кримінальному провадженні №0000164 від 23.07.2014 не виконані вказівки прокуратури Подільського району м. Києва, надані в листопаді 2014 року, а саме: не встановлено та не допитано в порядку, передбаченому чинним КПК України свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ,, ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; а також не встановлено повне коло потерпілих осіб.
Прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 190 КК у порушення вимог ст. 110 КПК України невмотивоване, не містить детального аналізу зібраних та досліджених доказів у сукупності, їх належної оцінки, що стосуються цього провадження, чи/або наявності підстав для іншої правової кваліфікації наведених у повідомленні обставин, зокрема за ознаками ст. 289 КК, що свідчить про невиконання всіх без винятку процесуальних заходів досудового розслідування,.
Відтак, доводи заявника про те, що слідчим не дотримано вимог кримінально - процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та передчасності прийнятого рішення є обґрунтованими.
Слідчий суддя, перевіряючи законність прийнятої постанови у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дослідивши матеріали скарги, та надавши їм належну оцінку, вважає необґрунтованим, і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і положенням закону висновок про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, при цьому не враховано, що з закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність по ньому повністю закінчується.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема: рішення про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником.
Частиною 1 статті 304 КПК визначено, що скарги на рішення дії чи бездіяльність, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: скасування рішення слідчого.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, оскаржувана постанова слідчого від 06.03.2014 про закриття кримінального провадження № 0000164, внесеного 23.07.2014 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, не відповідає вимогам кримінально - процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 84, 85, 91, 93, 284, 303, 304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката, ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого учасника (застовника) Трудового колективу «Зуєвський енергомеханічний завод», ОСОБА_4 , задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Подільського РУГУ МВС України в м. Києві, УП ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_5 , від 06.03.2014 про закриття кримінального провадження №0000164, внесеного 23.07.2014 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, за відсутності складу кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1