Справа № 548/584/18
Провадження №1-кп/548/58/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, на утриманні пристарілих осіб та неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаного, інвалідності не має, засудженого
06.10.2016 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.191 КК України, до 5 років позбавлення волі із позбавленням права займати певні посади на 3 роки відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття основного покарання з іспитовим строком 3 роки
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,
ОСОБА_4 у м.Хорол Полтавської областіскоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, згідно наказу №146-н від 01.08.2012 року Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_4 призначено виконуючим обов`язки директора державного підприємства державного шовкорадгоспу «Хорольський», яке на підставі статуту підприємства засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики та продовольства України, та згідно п.3.1. є юридичною особою, має самостійний баланс, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банківських установах, круглу печатку із своїм повним найменуванням, кутовий штамп, інші печатки і штампи, фірмовий бланк.
Згідно ст.6 статуту цього державного підприємства, управління ним здійснює директор. Підприємство самостійно визначає структуру управління та встановлює штати. Директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, несе відповідальність за фінансовий стан та результати господарської діяльності підприємства, діє без доручення від імені підприємства, представляє його в усіх установах та організаціях, розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до законодавства, укладає господарські та інші угоди, видає доручення, відкриває в установах банків рахунки, в межах компетенції видає накази, розпорядження, вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства, несе відповідальність за формування фінансових планів, укладає трудові договори з працівниками підприємства, накладає на працівників підприємства стягнення, вирішує питання, віднесені законодавством, цим статутом, контрактом до компетенції директора. Право укладання колективного договору від імені власника надається директору підприємства. Згідно ст.7 статуту, директор підприємства обирає форму і систему оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором з дотриманням норм, гарантій, передбачених законодавством. Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами у всіх сферах діяльності здійснюються на основі договорів. Таким чином, як виконуючий обов`язки директора державного підприємства, ОСОБА_4 являвся службовою і посадовою особою та був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками.
Також, між ДПД шовкорадгосп «Хорольський» в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 з іншої сторони, укладений договір про сумісницьку діяльність б/н від 01.10.2014 року, терміном на 5 років, предметом якого, у відповідності до п.1.1, є обробіток землі площею 10 га, що знаходиться у постійному користуванні ДПД шовкорадгосп «Хорольський». Згідно п.п.4.1, 4.3 Договору плата за користування земельною ділянкою проводиться зерновими культурами за 1 (один) га 650 гривень. Сума договору складає 6500 гривень. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання до моменту його остаточного виконання, в будь-якому випадку до 01.10.2019 року.
Проте, згідно вимог ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні юридичних осіб, передаються у користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Згідно вимог ст.5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Кабінет Міністрів України є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним цим Законом. Згідно п.18 ч.2 ст.5 цього Закону здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: визначає порядок: укладення державними підприємствами договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном.
Згідно п.2 «Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. №296, суб`єкт господарювання, що виявив намір укласти договір, подає центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого він належить, звернення щодо погодження укладення договору разом з необхідними документами. Згідно п.5 та п.6 Порядку, у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про погодження укладення договору орган управління здійснює заходи щодо забезпечення його укладення суб`єктом господарювання відповідно до вимог законодавства. Зміни до укладених договорів у частині істотних умов вносяться в порядку, передбаченому цим Порядком для їх укладення.
Крім того, згідно ст.8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон № 996-XIV) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. Згідно вимог ч.6 ст.8 Закону №996-XIV, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.
Згідно вимог ст.2 Закону №996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.
Згідно ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:
- назву документа (форми);
- назву підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року (далі Положення №88) передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до п.2.5. Положення №88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Частиною 5 ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Судом встановлено, що в період часу з 01.01.2015 року по 02.12.2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДПД шовкорадгосп «Хорольський», будучи службовою особою, не виконував та неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них. А саме, всупереч статуту державного підприємства і порушуючи вищенаведені вимоги ст.5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», «Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. №296, ОСОБА_4 без погодження з вищестоящою установою, тобто з Міністерством аграрної політики та продовольства і Кабінетом міністрів України уклав договори про спільну діяльність з приватними суб`єктами.
Також, ОСОБА_4 не оформляв належним чином, у порядку виконання ним вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, необхідні бухгалтерські документи, не забезпечив ведення, передбаченим законодавством чином, належного бухгалтерського обліку та без надходження державному підприємству економічно обґрунтованої орендної плати або плати за користування землею, надавав фактично, на підставі договорів цивільно-правового характеру, у користування гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки, що згідно довідки відділу Держземагенства у Хорольському районі, Полтавської області, знаходяться на територіях Хорольської міської та Штомпелівської сільської рад Хорольського району Полтавської області.
Зокрема, в.о. директора ДП ОСОБА_4 особисто отримав від гр. ОСОБА_6 , починаючи із 01.01.2015 року, грошові кошти у готівковій формі, без ведення при цьому касової книги, а саме:
-згідно квитанції до прибуткового касового ордера №52 від 03.10.2015 в сумі 500 грн.;
-згідно квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 03.10.2015 року в сумі 7500 грн.;
також від гр. ОСОБА_5 отримані ОСОБА_4 грошові кошти готвікою, а саме:
Самовільно уклавши договір, без його погодження з Міністерством аграрної політики та продовольства України і Кабінетом Міністрів України, в. о. директора ОСОБА_4 , як службова особа, не виконуючи та неналежно виконуючи свої службові обов`язки, наведені у положеннях статуту державного підприємства, вимогах законодавства, тобто ст.5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», «Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. №296, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, знову не дотримав процедуру, яка передбачена для таких угод.
Такими діями ОСОБА_4 також були порушені вимоги ст.68 Конституції України про те, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У зв`язку із вище викладеним встановлено, що в. о. директора Державного підприємства «Державний шовкорадгосп «Хорольський» ОСОБА_4 , самовпевнено діючи всупереч інтересам підприємства, тобто усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його можливі негативні наслідки та безпідставно покладаючись на їх відвернення, являючись службовою особою, маючи реальну можливість належним чином виконати покладені на нього службові обов`язки, достовірно знаючи про те, що підписані ним договори про сумісну діяльність із гр.-ми Москальцем, Лісоволом і Штомпелем не погоджені у Міністерстві аграрної політики та продовольства і Кабінетом Міністрів України, однак прийняв самовільне рішення про укладення договорів. Подальшу оплату за фактичне використання земельних ділянок шовкорадгоспу ОСОБА_4 отримував особисто грошовими коштами в готівковій формі без ведення касової книги та виписував неналежним чином оформлені первинні бухгалтерські документи - квитанції і касові ордери про факти сплати користувачами землі за договорами, як підтвердження фінансових зобов`язань, не дотримуючись також положень п.3.4 договорів про сумісну діяльність, згідно якого
У результаті вчинених ОСОБА_4 вищевказаних протиправних дій, завдано шкоди охоронюваним законом державним інтересам в особі державного підприємства «Державний шовкорадгосп «Хорольський» у виді ненадходження та не оприбуткування грошових коштів підприємству за період 2015-2016 років на загальну суму 105 230 грн., чим, на момент вчинення злочину, завдано матеріальних збитків державі на вказану суму, що, загалом, у (64,6 +95,6=) 160 разів перевищувало на момент вчинення злочину неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та відповідно до п.3 Примітки ст.364 КК України є істотною шкодою.
Таким чином, своїми діями, які виразились у службовій недбалості, тобто невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння злочину, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Отже, своїми умисними діями, які виразилися у службовій недбалості, тобто невиконанні та неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 367 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.367 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжуюють покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не має.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину тадобровільно частково відшкодував завдані збитки.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 слід призначити йому покарання у виді штрафу на прибуток державиз позбавленням його права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового складання та повного складання призначених покарань не допускається, і за таких обставин кожний вирок виконується самостійно.
А тому вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 06.10.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.191 ч. 2 КК України до покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки і згідно ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки слід виконувати самостійно.
Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.
Цивільний позов заявлений прокурором Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства - державний шовкорадгосп «Хорольський»до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (незаконно отриманих коштів) на загальну суму 64 230, 00 грн, суд вважає за необхідне задовольнити повністю.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму в розмірі 5 720, 00 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та за цією статтею призначити йому покарання у виді штрафу на прибуток держави в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4 250, 00 грн. з позбавленням його права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.
Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 06.10.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.191 ч. 2 КК України до покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки і згідно ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов, заявлений прокурором Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства - державний шовкорадгосп «Хорольський»до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням (незаконно отриманих коштів) задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.05.1999 Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області на користь державного підприємства державного шовкорадгоспу «Хорольський» (37800, вул.Небесної Сотні (колишня Леніна), 194, Хорольський район, Полтавська область, , МФО 331401 р/р НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанку» 64 230, 00 (шістдесят чотири тисячі двісті тридцять гривень00 копійок) грн. за шкоду, заподіяну державі вчиненим кримінальним правопорушенням внаслідок незаконного отримання грошових коштів

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.05.1999 Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області на користь держави суму в розмірі 5 720, 00 (п`ять тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок) грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню касовий ордер №б/н від 23.09.2016 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0000391, залишити при даних матеріалах кримінального провадження.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Головуючий: ОСОБА_1