АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001243 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 17 квітня 2009 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з Стрижавської виправної колонії Вінницької області 05 жовтня 2012 року по відбуттю покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ),

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року

Справа № 11кп/796/1775/2017
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України
Суддя у першій інстанції ОСОБА_14
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - заставу. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту його затримання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК Українизараховано ОСОБА_7 у відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 25 лютого 2014 року по 16 квітня 2014 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 393 грн. 12 коп. за проведення експертиз. На користь потерпілої ОСОБА_15 стягнуто 10693,45 (десять тисяч шістсот дев`яносто три) гривні 45 копійок та 100000 (сто тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено вироком суду, ОСОБА_7 23 лютого 2014 року, приблизно о 18 год. 00 хв., знаходячись за адресою м. Київ, вул. Ілліча, 2 на перехресті вулиць Привокзальна та Ілліча, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли в результаті конфлікту з ОСОБА_16 , тримаючи в правій руці складний ніж туристичного призначення, наніс останньому один цілеспрямований удар лезом ножа в пахову область, спричинивши потерпілому колото-різане поранення лівого стегна в верхній третині з ушкодженням стегнової артерії. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_16 помер на місці.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги в яких просять вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за встановленням відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи щодо нього не врахував пояснень усіх свідків щодо обставин події, а саме свідка ОСОБА_17 , безпідставно розцінивши їх як бажання свідка полегшити долю свого товариша, з метою уникнення від відповідальності за вчинене.
Також, ОСОБА_7 посилається на те, що судом не враховано, що він не умисно наносив удар ОСОБА_16 , а це був самозахист від дій останнього, який ножем намагався вдарити його, і він вихопив у нього ніж, поранивши при цьому свою руку, та не прицільно махнув ним, заподіявши неумисно поранення ОСОБА_16 .
Після того, як це відбулось він став кликати на допомогу і просити викликати лікаря, не залишаючи при цьому місце події та намагаючись надати допомогу пораненому.
Також апелянт зазначає, що суд не врахував наявність у нього хвороб та обставин, які пом`якшують його покарання.
Захисник ОСОБА_8 в свій апеляційній скарзі зазначає, що суд, визнаючи ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не наводить достатніх обґрунтувань для таких висновків.
Вказує, що показання свідка ОСОБА_17 щодо обставин події співпадають як з показаннями ОСОБА_7 , так і з показаннями інших свідків. В той же час, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_18 на місці події не були, а свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 саму подію не бачили, в лише давали свідчення про надання допомоги ОСОБА_16 та наслідки цієї події.
Саме ОСОБА_17 був свідком подій, які передували отриманню тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .
Показання потерпілої ОСОБА_12 в частині того, що «її брат не конфліктний, а коли випивав ставав дуже добрим, чуйним і поступливим, допомагав їй у сімейних справах, а саме доглядав за її донькою, по дому», на думку сторони захисту, підлягають сумніву з огляду на особу раніше судимого ОСОБА_16 , який щойно звільнився з місць позбавлення волі. В подальшому у суді потерпіла говорила про те що її «брат не був подарунком», і суд не надав цим словам ніякої оцінки.
Захисник в свій апеляційній скарзі також зазначає, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 нічим не підтверджений.
Судом у вироку не надано у оцінки висновку експерта № 392 про виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження та висновку експерта № 163-МК, згідно якого виявлені пошкодження куртки ОСОБА_7 .
На думку сторони захисту, саме дані цих експертиз підтверджують показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_17 про наявність конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , агресивну поведінку ОСОБА_16 та його напад з ножем на ОСОБА_7 .
Суд також не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 залишався на місті події до останнього, намагався допомогти ОСОБА_16 , викликати "швидку медичну допомогу", в подальшому з`явився до управління поліції та надав показання, які не змінював протягом досудового та судового розслідування, що на думку захисту, свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_7 на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_16 . Відтак, тілесні ушкодження ОСОБА_16 були нанесені у стані необхідної оборони.
Також апелянт посилається на те, що суд необгрунтовано відмовив у допиті свідка ОСОБА_22 який двічі приходив до суду, але судові засідання переносились судом, втретє він з`явитися не зміг через сімейні обставини, і у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення судового засідання для допиту даного свідка, було безпідставно відмовлено.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, повторно дослідивши докази ,на які посилалась сторона захисту в обгрунтування апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши обвинувачуваному останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів, переглянувши відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному спричиненні ОСОБА_16 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілогоза обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами.
Так, в основу вироку суд поклав сукупність даних, отриманих під час дослідження у суді наступних доказів:
- показань потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , згідно яких про смерть їх брата ОСОБА_16 вони дізнались з пвідомлення онокласника ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , який подзвонив ОСОБА_18 і повідомив, що його брат лежить на вул. Привокзальній в калюжі крові, лікарі нічого не роблять і тому він зробив висновок, що його брат помер. ОСОБА_23 казав, що бачив крововилив у брата в паховій зоні і подумав, що від наркотиків у нього прорвало вену. Про те, що сталося, він вже дізнався від працівників міліції. Крім того, потерпілийОСОБА_18 повідомив суду, що їх матері дзвонила дружина обвинуваченого;

- показань свідків:
ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що 23.02.2014 року приблизно о 18 год. 40 хв. знаходився на перехресті вулиць Привокзальна та Ілліча в м. Києві, навпроти Дарницького вокзалу поряд з зупинкою громадського транспорту біля кіоска, після того як в кіоску придбав цигарки, побачив на перехресті, як два невідомі чоловіка надають допомогу чоловіку , який лежав на асфальті прямо на перехресті вулиць Ілліча та Привокзальна та був весь в крові. Він підійшов та почав надавати першу медичну допомогу, при наданні медичної допомоги, побачив, що чоловік без свідомості, та кров на нозі у верхній частині;

ОСОБА_20 , згідно яких у лютому 2014 рокувона здійснювала виїзд у складі бригади швидкої медичної допомоги до Дарницького вокзалу, де по вул. Ілліча, напроти магазину, неподалік біля трамваю, у вечірній час, на тротуарі лежав чоловік з ножовим пораненням верхнього правого бедра - була пошкоджена артерія, йому хтось наклав жгут і кровотеча посилилась, і коли їх медична бригада приїхали чоловік був вже без ознак життя;
ОСОБА_21 яка в судовому засіданні пояснила, що вона працювала фельдшером залізничного вокзалу Дарниця і 23.02.2014 р. о 18-20 год. прибіг чоловік років 30 та повідомив, що на вулиці Привокзальна 3, біля парку, чоловік стікає кров`ю. Вона взяла сумку для першої допомоги та пішла до нього. По дорозі подзвонила до швидкої медичної допомоги. Біля зупинки лежав чоловік, біля якого було багато людей, але троє чоловіків знали його особисто та у них був запах алкоголю. Один із вказаних чоловіків сказав, де у потерпілого рана була з лівої сторони на нозі. Свідок наклала джут, але пацієнт вже не дихав. Після того як наклала жгут , пульсу вже не було, дихання було відсутнє, зіниці не реагували. З такою раною потерпілий не міг прожити і 30 хв.

За висновками суду показання зазначених свідків є послідовними, логічними, переконливими, не мають ніяких істотних суперечностей , які б давали підстави для сумнівів.
Крім того, як вказав суд, показання свідків узгоджуються з іншими доказами по справі . зокрема:
-даними , що містяться у протоколі огляду місця події від 23.02.2013 року, згідно з яким з місця події вилучено: пластикова пляшка «фанта» з плямами бурого кольору, змив речовини бурого кольору з асфальтного покриття, чорна куртка з трупа, недопалок сигарети з асфальтного покриття, грошові кошти в сумі 52 гривень.;
-даними , що містяться у протоколі огляду місця події від 24.02.2014 року, згідно з яким за адресою: м. Київ, вул. Ілліча на ділянці місцевості поряд з зупинкою громадського транспорту, поряд з сміттєвим баком вилучено предмет схожий на ніж;
-даними , що містяться у протоколі огляду місця події від 24.02.2014 року, згідно з яким в приміщенні моргу по вул. П. Запорожця, в м. Києві виявлено та вилучено: спортивні штани зі слідами речовини бурого кольору; спортивна куртка зі слідами речовини бурого кольору; футболка зі слідами речовини бурого кольору; нижня білизна зі слідами бурого кольору; шкарпетки зі слідами бурого кольору; жгут, шланг, кросівки зі слідами бурого кольору;

-даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту, в ході проведення якого, підозрюваний ОСОБА_7 показав обставини та механізм нанесення ножем тілесного ушкодження гр. ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у висновку експерта № 567/2 від 15.04.2014 року, згідно яких смерть гр. ОСОБА_16 настала від колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням магістральних судин, що привело до масивної кровотечі та значної крововтрати. На це вказують знайдені при дослідженні його трупа: колото-різане поранення верхньої третини лівого стегна, лінії перетину стегнової артерії та вени в просвіті рани, наявні сліди кровотечі із рани, різке недокрів`я внутрішніх органів, набряк тканини головного мозку.

Зазначене ушкодження виникло при однократній дії плаского гострого предмету типу клинка ножа довжиною біля 7,5 см, шириною біля 1,6 см, котрому притаманні ріжучі та колючі властивості. Про дію такого предмету свідчать знайдені у рани на стегні: рівні краї, гладкі стінки, щілиноподібна форма, гострокутний та «П» - подібний кінці, відходячий від рани плаский, прямолінійний рановий канал.
Рановий канал має напрямок спереду до заду, ззовні до середини та незначно знизу догори, по відношенню до передньої поверхні та вертикальної осі трупа. Зазначене ушкодження, як таке що має ознаки небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, виникло незадовго (можливо за декілька хвилин) до настання смерті ОСОБА_16 .
При досліджені трупа також знайдені садна на передній поверхні колінних суглобів. Зазначені ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень, виникли при дії тупих предметів, та не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у судово-токсилогічному дослідженні, відповідно до якого у крові трупа ОСОБА_16 знайдено етиловий спирт в концентрації 1,02 проміле. Зазначена концентрація етилового спирту вказує та не, що перед настанням смерті вмерлий перебував в стані легкого сп`яніння;
-даними , що містяться у акті судово-медичного дослідження» № 246 від 04.03.2014 року, відповідно до якої, кров потерпілого ОСОБА_16 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО;
-даними , що містяться у висновку цитологічної експертизи № 73/ц від 24.03.2014 року, відповідно до якої на клинку (об.І) складного ножа знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена через відсутність клітинних елементів крові, придатних для аналізу. Клітини з ядрами в об.І не знайдені. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 ;
На рукоятці (об.2) даного ножа кров не знайдена. Виявлені одиничні епітеліальні клітини, встановити видову належність яких не вдалось через негативний результат з усіма видовими сироватками ;
-даними , що містяться у висновку цитологічної експертизи № 74/ц від 25.03.2014 року, відповідно до якої на пляшці з під напою «Fanta» знайдена кров особи чоловічої статі, при визначенні групової належності якої виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у висновку судово-імунологічної експертизи № 86 від 25.03.2014 року, відповідно до якої на марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученому при огляді місця події з асфальтного покриття на перехресті вул. Привокзальна та Ілліча, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у висновку судово-імунологічної експертизи № 87 від 27.03.2014 року, відповідно до якої на куртці, вилученій на перехресті вул. Привокзальна та Ілліча, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у висновку судово-імунологічної експертизи № 105 від 04.04.2014 року, відповідно до якої на спортивних штанах, вилучених в приміщенні моргу по вул. П. Запорожця, в м. Києві, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 ;
-даними , що містяться у висновку судово- медичного дослідження № 134-МК від 15.04.204, відповідно до якого у ОСОБА_16 виявлена одна наскрізна ран, яка утворилась від дії плаского гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (типу клинка ножа);
-даними , що містяться у висновку експерта № 162-МК від 16.04.2014 відповідно до якої виявлена рана на тілі ОСОБА_16 могла утворитися від дії наданого на експертизу клинка ножа;
-даними, що містяться у висновку судово-криміналістичної експертизи № 700 від 17.04.2014, відповідно до якої, ніж, який виявлений протоколом ОМП від 24.02.2014 по вул. Ілліча, 2 в м.Києві на ділянці місцевості поряд із зупинкою громадського транспорту, поряд із сміттєвим баком, виготовлений заводським способом за типом туристичних складних ножів та не є холодною зброєю.
Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_17 , котрий пояснив, що 23.02.2014 року біля 18 год. зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_7 . Протягом вечора ОСОБА_24 вживав спиртні напої, а ОСОБА_7 пив лише Ром-колу чи Джин-тонік. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_25 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_24 дістав складний ніж, довжина якого становить приблизно 8-10см у складеному вигляді, лезо широке сантиметрів 1,5-2, з яким йшов на ОСОБА_26 . ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_27 ніж. Момент нанесення ОСОБА_7 удару ОСОБА_28 він не бачив, оскільки у цей момент розмовляв по телефону з дружиною. За проханням ОСОБА_7 він викликав швидку та покликав медичну сестру з медпункту залізничного вокзалу Дарниця. Він також бачив, як чоловік накладав жгут ОСОБА_16 , після чого жгут накладала медична сестра, яка прийшла з медпункту залізничного вокзалу Дарниця.

Оцінюючи показання ОСОБА_17 в судовому засіданні, а саме в частині твердження, що обвинувачений ОСОБА_7 не вживав спиртних напоїв, та в тій частині, що що ОСОБА_7 забрав ніж у ОСОБА_16 з метою захистити останнього, суд першої інстанції поставився до них критично і розцінив їх як бажання свідка полегшити долю свого товариша з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Як зазначив суд, у судовому засіданні будь-яких даних, які могли б вказати на наявність у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_29 та ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, підстав для обмови ОСОБА_7 , не встановлено, а тому він поклав їх в основу вироку. Наявність дрібних неточностей в показаннях потерпілих та свідків суд пояснив збігом тривалого проміжку часу з дати вчинення злочину та вважав їх такими, що не впливають на встановлення фактичних обставин вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_7 .
Суд також врахував, що згідно амбулаторної судової комплексної нарколого-психіатричної експертизи № 255 віл 25.03.2014 року ОСОБА_7 якою-небудь психічною хворобою в теперішній час не страждає, в нього виявляються психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин групи «опіоїдів», за своїм психічним станом ОСОБА_7 може усвідомлювати свої та керувати ними.
Крім цього, суд, вмотивувавши свої висновки, з урахуванням при цьому положень пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року "Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи" вказав, що у даному випадку винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України доведена "поза розумним сумнівом", пославшись на те, що удар був нанесений предметом, який визначально здатний заподіяти смерть потерпілому ножем, в життєво важливий орган стегнову артерію, що призвело до великої крововтрати і швидкої смерті потерпілого на місці вчинення злочину. На думку суду саме це свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Твердження ж ОСОБА_7 про те, що він наніс удар ножем, захищаючись від дій потерпілого, суд першої інстанції оцінив як такі, що не знайшли підтвердження під час судового розгляду, та які спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Ретельно перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів погоджується з наведеними вище висновками суду першої інстанції, вважаючи їх обгрунтованими.
Дані висновки не спростовуються доводами апеляційних скарг, оскільки показання свідка ОСОБА_17 не суперечать їм, так як даний свідок показав лише про те, що в ході конфлікту ОСОБА_7 забрав у ОСОБА_16 ніж. Момент нанесення ОСОБА_7 удару ножем ОСОБА_16 він не бачив, оскільки у цей момент розмовляв по телефону з дружиною.

Наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, зазначених у висновку експерта № 392 від 25.02.2014 року, у виді подряпин на тильній поверхні лівого променевозап`ясткового суглоба з переходом на тильну поверхню лівої кисті (проекція човноподібної та трапецієподібної кісток) - 1, на тильній поверхні лівої кисті: в проекції 2-ї п`ясної кістки - 1, в проекції 3-ї - 4-ї п`ясних кісток -1, в проекції 3-ї п`ясної кістки на 0,5 см до ліктьової поверхні кисті - 1, які спричинені гострим (гострими) предметом (предметами), та за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті 23.02.2014 року, котрі не є небезпечними для життя та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1,а.с.56-58) також беззаперечно не свідчать про наявність, на час нанесення удару ножем ОСОБА_7 . ОСОБА_16 , стану необхідної оборони у обвинуваченого, оскільки навіть за його наявності, він закінчився після того, як ніж перейшов з рук ОСОБА_16 до ОСОБА_7 і небезпека для його життя та здоров`я перестала існувати.
Крім того, згідно висновків наведеного вище висновку експерта № 392 від 25.02.2014 року виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для власноручного спричинення.
Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів враховує і дані висновку цитологічної експертизи № 73/ц від 24.03.2014 року, відповідно до якої на клинку складного ножа, виявленого неподалік місця вчинення злочину, знайдена кров людини, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_16 , а на рукоятці даного ножа кров не знайдена (т.1,а.с.62-65) що не узгоджується з показаннями обвинуваченого в частині отримання ним тілесних ушкоджень лівої кисті при відібранні ножа у ОСОБА_16 .
З версією обвинуваченого про заподіяння ним тілесних ушкоджень ОСОБА_16 в стані необхідної оборони не узгоджується і його поведінка після вчинення злочину, зокремавикидання предмету злочину ножа поряд з сміттєвим баком, де його було виявлено та вилучено працівниками міліції (т.1,а.с.14-19).
Таким чином, колегія суддів вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, як умисне спричинення ОСОБА_16 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Така позиція колегії суддів повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 17 грудня 2015 року у справі № 5-125кс15, згідно якої , для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Виходячи з встановлених судом першої інстанції та підтверджених під час апеляційного розгляду фактичних обставин даного кримінального провадження, визначальним у поведінці ОСОБА_7 було не відвернення нападу та захист від дій ОСОБА_16 , а бажання спричинити йому шкоду (розправитися), про що і свідчить нанесення удару ножем у життєво важливий орган після того, як ніж перейшов з рук ОСОБА_16 до ОСОБА_7 і небезпека для його життя та здоров`я перестала існувати.
Виходячи з викладеного, апеляційні скарги обвинуваченого та захисника в частині скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за встановленням відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, задоволенню не підлягають.
Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.05.1999року, хворіє на ряд тяжких хвороб, в тому числі ВІЛ інфікований,III клінічна стадія. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено, обставиною, яка його обтяжує визнано рецидив злочинів.
Правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства.
В той же час, призначаючи ОСОБА_7 розмір покарання за ч.2 ст.121 КК України, суд недостатньо врахував дані про стан здоров`я обвинуваченого, на які послався, а саме наявність у нього тяжкого захворювання. Недостатньо врахував суд і дані щодо поведінки потерпілого перед вчиненням злочину проти нього, зокрема знаходження в стані алкогольного сп`яніння та провокування конфліктної ситуації, що підтверджується показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_17 .
За наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 121 КК України, зменшивши його розмір до мінімального значення санкції цієї статті та частково задовольнивши апеляційні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414 КПК України , колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, змінити в частині призначеного покарання.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення

Судді:

________________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3