Справа №576/1196/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/255/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 13 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Самотоївка Краснопільського р ну Сумської обл., мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 7 жовтня 2016 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3; 75; 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року іспитового строку.

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у сумі 1700 грн.

Вирок Путивльського районного суду судом Сумської області, від 7 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_8 визначено виконувати самостійно,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні такого кримінального правопорушення.

5 червня 2017 року, близько 14 год., ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу проник до салону належного потерпілому ОСОБА_10 автобуса марки «ПАЗ 3205ЗНГ», що стояв біля домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , з якого таємно викрав радіатор водяного охолодження двигуна та газовий редуктор, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1830,39 грн.

Крім того, 8 червня 2017 року, близько 15 год., ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу із належного потерпілому ОСОБА_10 автомобіля марки «ЗіЛ ММЗ 4502», що стояв біля домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , таємно викрав радіатор водяного охолодження двигуна, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1710 грн.

На вирок суду від першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про зміну вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 та, визначаючи про самостійне виконання вироку Путивльського районного суду судом Сумської області, від 7 жовтня 2016 року, в порушення вимог ст. ст. 71; 72 КК України, не призначив покарання за сукупністю вироків.

Посилаючись на такі обставини, прокурор просить змінити вирок суду та вважати ОСОБА_8 , засудженим за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та, у відповідності з ст. 71 ч. 1 КК України, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу на суму 1700 грн. та у виді позбавлення волі на строк три роки з звільненням, на підстав ст. 75 КК України, від відбування цього покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, призначеного за вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 7 жовтня 2016 року, які виконувати самостійно.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про заперечення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому і вірно кваліфікував його дії за ст. 185 ч. 2 КК України.

Вказані висновки суду ніким з учасників судового провадження не оспорюються, в тому числі і прокурором в його апеляційній скарзі.

Виходячи з того, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1700 грн., то колегія суддів, у відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, також не знаходить підстав для перевірки вказаних висновків суду у апеляційному порядку.

У той же час суд першої інстанції, визначаючи остаточне покарання відносно ОСОБА_8 за сукупністю вироків, допустився помилки при викладенні у вироку свого рішення про визначення такого покарання.

Суд, визнавши ОСОБА_8 винним за ст. 185 ч. 2 КК України та, призначивши йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, встановив, що вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 7 жовтня 2016 року, ОСОБА_8 засуджений за ст. 185 ч. 3; 75; 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України.

Також з вироку суду вбачається, що суд, у відповідності з вимогами ст. 72 ч. 3 КК України, дійшов до вірного висновку про необхідність самостійного виконання призначених ОСОБА_8 покарань у виді штрафу за цим вироком та у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням протягом 1 року іспитового строку, призначеного за вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 7 жовтня 2016 року.

У той же час суд, визначаючи остаточне покарання відносно ОСОБА_8 за сукупністю вироків, не послався на ст. 71 ч. 1 КК України, у зв`язку з чим допустив помилку при викладенні свого рішення про визначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків.

Виходячи з того, що суд фактично прийняв рішення за сукупністю вироків, шляхом самостійного виконання покарань призначених ОСОБА_8 , однак при ухваленні такого рішення, не послався на ст. 71 ч. 1 КК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необхідним усунути таку помилку суду шляхом зміни вироку, відповідно до ст. ст. 409 ч. 1 п. 4; 413 ч. 1 п. 1 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 413; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 , задовольнити.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 13 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_8 , змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, в частині призначення покарання за сукупністю вироків.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 13 листопада 2017 року, за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

На підставі ст. ст. 71 ч. 1, 72 ч. 3 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн. та позбавлення волі, призначеного за вироком Путивльського районного суду Сумської області, від 7 жовтня 2016 року, за ст. 185 ч. 3 КК України на строк 3 роки з звільненням, на підставі ст. ст. 75; 104 КК України, від відбування цього покарання з випробуванням протягом 1 року іспитового строку, які виконувати самостійно.

В іншій частині вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 13 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4