АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000681 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пресногопковка Ленінського району Кустанайської області, Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 , казаха, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.03.2004 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.188, ст. 69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з випробуванням строком на три роки; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.11.2006 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; звільненого з місць позбавлення волі 19.01.2011 року; у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю учасників судового засідання, -
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді
ЄУНСП № 718/1434/17
Провадження №11-кп/794/459/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

позбавлення волі строком на три роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Вирішено питання, пов`язане з речовими доказами.
Згідно з вироком районного суду ОСОБА_5 20 жовтня 2016 року біля 21:00 год., за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 , прибули до будинку ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , та, переконавшись в тому, що їх ніхто не бачить, діючи умисно, повторно, таємно, шляхом відмикання дверей ключем, місце зберігання якого було відомо ОСОБА_10 , проникли в житловий будинок, з якого викрали бувші у користуванні речі: телевізор марки «Оріон» вартістю 800грн., ДВД програвач вартістю 500грн., куртку шкіряну коричневу вартістю 600грн., куртку балонову універсальну вартістю 500грн., чоловічі штани вартістю 200грн., чоловічий светр вартістю 200грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень.
На вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2017 року адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за відсутністю складу кримінального правопорушення в його діях.
Посилаються на те, що вирок районного суду є незаконним і необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції істотно порушено норми кримінального процесуального законодавства, вирок районного суду ухвалено на недопустимих доказах та не відповідає фактичним обставинам справи. Також апелянти вказують на те, що всупереч прямій вказівці діючого кримінального процесуального закону, органом досудового розслідування було проведено огляд місця події за відсутності на те мотивованої ухвали слідчого судді, тому апелянт вважає, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом. На думку апелянтів, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги твердження ОСОБА_5 з приводу того, що він не був знайомий з потерпілим ОСОБА_13 , а пішов до будинку за запрошенням ОСОБА_10 , в житло будинку не проникав, а зайшов у відкриті двері, умислу заволодіння чужим майном не мав. Крім того апелянти зазначають, що районний суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Заслухавши доповідь судді, захисника та представника потерпілого, які просили скасувати рішення районного суду та закрити дане кримінальне провадження, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_5 у пред`явленому обвинувачені є обґрунтованим, належним чином мотивованим на підставі вірно встановлених фактичних обставин справи, з чим погоджується апеляційний суд.
Районним та апеляційним судом не встановлено у даному кримінальному проваджені доказів, які не відповідають вимогам ст. ст. 86, 87 КПК України, не наведено їх у доводах апеляційної скарги.
Статтею 87 КПК України передбачено вичерпний перелік правових підстав визнання доказів недопустимими, на порушення саме цих вимог відсутні посилання апелянта, ці вимоги є вичерпними і доповнення їх неприпустимо. Допущені досудовим розслідуванням помилки не є істотними та не впливають на можливість прийняття судом рішення.
Тому доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про те, що докази по даному кримінальному проваджені було отримано з суттєвим порушенням вимог КПК України є безпідставними.
Доводи апеляції, про те що огляд місця події, в супереч діючого кримінально процесуального закону, було проведено без дозволу слідчого судді, колегія судді вважає безпідставними, оскільки згідно заяви ОСОБА_14 (а.с. 163) від 22.10.2016 року, останній надав органу досудового розслідування дозвіл на огляд житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , що повністю узгоджується з вимогами ст.233 КПК України.
Доводи апеляції, щодо психічного стану засудженого апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже згідно висновку судово-психіатричного експерта № 56 (а.с.51-52) на період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, він ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв когнітивний розлад органічно обумовлений, за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії, передбачати їх наслідки та керувати ними, не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Колегією суддів за результатами перевірки вироку районного суду встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, а його діям дана вірна юридична оцінка.
Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»: «Призначаючи покарання в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 65 КК України, тому рішення суду підлягає зміні в частині призначення покарання, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке хоч і не виходить за межі встановлені ч. 3 ст. 185 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливими через суворість.
Колегія суддів враховує те, що ОСОБА_5 визнав вину повністю, щиро розкаявся, потерпілий не має до нього претензій матеріального і морального характеру, просить суворо не карати, завдана шкода відшкодована, жителі с. Малятинці звернулися з проханням пом`якшити покарання та, враховуючи стан психічного здоров`я обвинуваченого і обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вважає, що ці обставини можна вважати такими, що пом`якшують вину ОСОБА_5 і застосувати до нього ст. 69 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1