АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/465/18 Справа № 206/6201/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16.01.2012 року за ч.2 ст. 185, ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 21.08.2014 року ухвалою Перевальського районного суду Луганської області від 13.08.2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково; 2) 28.01.2016 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 5 ст. 72, ч. 4 ст. 81 КК України до покараня у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

встановила:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпроптеровська від 13 грудня 2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 відбув ? призначеного строку покарання. За час вібрування покарання у ДУ ІВЦ № 133 має одне заохочення, стягнення відсутні, характеризується позитивно, працевлаштований.

Однак суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого є формальним. Сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків не підтверджує факт його виправлення, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи, поведінка засудженого зазнає позитивних змін. На дайни час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для висновків про виправлення засудженого. ОСОБА_7 вже звільнявся із місць обмеження полі, проте у період даного звільнення знову вчинив злочин, за який його ібуло засуджено. А наявність заохочення у виправленій колонії не можу бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.

Засуджений не погодився з вказаним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити його заяву та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції поставився до нього упереджено, оскільки малограмотний. При розгляді заяви не було взято до уваги докази його зразкової поведінки в місцях позбавлення та обмеженя волі, наявність трьох заохочень, відсутність стягнень та те, що він працевлаштований.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки засудженого та прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.09.2015 року, за час перебування у СІЗО м. Артемівська Донецької області характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 04.05.2016 року відбував покарання у виправлній колонії № 42 п.г.т. Маневичі Волинська область, де характеризувався позитивно, мав два заохочення, стягнень не мав.

У Ігренському виправному центрі управління Державної пенітенціарної служби України Д лропетровської області (№133) засуджений ОСОБА_7 знаходиться з 20.06.2017року.

Характеризується позитивно, вимоги відбування покарання у виді обмеження волі виконує, правила внутрішнього розпорядку установи не порушує. Має 1 заохочення, стягнень не має. Працевлаштований днювальним відділення СПС. До роботи ставиться добре. Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.

Дотримується правомірних відносин з представниками адміністрації, ввічливий, тактовний. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально та з розумною ініціативою.

Дотримується вимог пожежної безпеки.

Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, отримує від них дачі.

Стан здоров`я задовільний, порушень здоров`я, які б створювали проблеми для нього та оточуючих не має.

Перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був неодноразово засуджений, після звільнення з місць позбавлення волі та маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, повторно вчинив аналогічні умисні злочини.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків не може слугувати беззаперечним підтвердженням його виправдання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін.

Доводи апеляційної скарги засудженого про упередженість суду щодо нього, колегія суддів не вважає надуманими і необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останнього про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року про відмову в задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: