Єдиний унікальний номер 185/8104/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року. Павлоградський міськрайонний суд

Діпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002148 від 03.08.2017року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда

Дніпропетровської області, венгера,

громадянина України, з середньою-спеціальною

освітою, непрацюючого, зареєстрованого та

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.07.2017 року, приблизно о 03.00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , побачив на тумбочці в спальні кімнати планшет марки «Lenovo» модель ТАВ2А7-30 чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 , після цього у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме планшету марки «Lenovo» модель ТАВ2А7-30 чорного кольору та звернення його на свою користь. 08.07.2017 року приблизно о 03.10 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, підійшов до зазначеної тумбочки, з якої шляхом вільного доступу викрав планшет марки «Lenovo» модель ТАВ2А7-30 чорного кольору та зник з викраденим майном з будинку, направившись до м. Павлограда Дніпропетровської області, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2397 грн. (згідно висновку експерта №3923-17 від 18.08.2017 року).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 листопада 2017 року між потерпілою у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002148 від 03.08.2017 року ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відшкодував завдані збитки, та узгодженого покарання, яке повинен нести обвинувачений, а саме у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що їй цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 22 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 99 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 листопада 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003003 від 0002148 від 03.08.2017року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з виконанням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 99 /дев`яносто дев`ять/ грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а сааме планшет марки «Lenovo» модель ТАВ2А7-30 чорного кольору, переданий під розписку ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .