Справа № 749/232/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/703/2017
Категорія - ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучинівка Щорського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого Щорським районним судом Чернігівської області:

1) 23.12.2005 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

2) 11.12.2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

3) 27.02.2007 року за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 15, 185 ч. 3, 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

4) 23.12.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

5) 12.09.2014 року вироком апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 11.06. 2014 року скасований за м"якістю призначеного покарання, ухвалено призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

6) 29.12.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

7) 02.03.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

16.01.2017 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 4 дні;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України на 160 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України призначене покарання у виді 160 годин громадських робіт перераховане у 20 днів позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднане невідбуте покарання за вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року і за сукупністю вироків остаточно призначене покарання у виді 11 місяців 24 днів позбавлення волі.

Судом встановлено, що 30 січня 2017 року близько 23 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , під час спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав не менше трьох ударів кулаком по голові, кінцівках та тулубу ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді рани правої завушної ділянки, крововиливів правої вушної раковини, обох навколоочних ділянок, лівої половини обличчя, склери обох очей, верхніх кінцівок, молочних залоз, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та завдав не менше двох ударів кулаком в обличчя ОСОБА_9 , коли останній став захищати ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді крововиливу підочної ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок суду, зазначаючи, що потерпілі під час судового засідання просили не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні своїми словами висловив можливість про примирення, але суд не прийняв його заяву до уваги. Обираючи покарання, суд не врахував його обопільне бажання з потерпілими примиритися та укласти угоду про примирення обвинуваченого з потерпілими.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в навмисному побитті потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яким заподіяв легких тілесних ушкоджень без розладу здоров`я, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним доказам і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, новий злочин обвинувачений вчинив під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що в силу ч. 4 ст. 81 КК України, суд повинен призначити покарання за сукупністю вироків.

Частина 4 ст. 71 КК України вимагає, щоб при складанні покарань за сукупністю вироків остаточне покарання було більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно роз`яснень, що містяться у п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання , у разі коли особа була умовно достроково звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі, під час такого звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі й тоді, коли останнім за часом вироком призначається більш м`яке покарання.

Суд першої інстанції не міг врахувати думку потерпілих, які просили не позбавляти ОСОБА_8 волі, оскільки правила складання покарань за сукупністю вироків вимагали призначення реального позбавлення волі, яке ОСОБА_8 не відбув за попереднім вироком 11 місяців 4 дні.

Примирення між потерпілими і обвинуваченим може мати місце лише тоді, коли особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, примирилася з потерпілими та відшкодувала завдані нею збитки чи усунула заподіяну шкоду.

У даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 восьмий раз притягується до кримінальної відповідальності, усі судимості не зняті та непогашені.

Апеляційним судом тричі викликалися потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які будучи повідомленими під розписку про день і час апеляційного розгляду, на виклики не з`являлися. Про відмову від обвинувачення суду не заявляли. Сам обвинувачений шляхом внесення змін до апеляційної скарги, заявив про своє небажання приймати участь в апеляційному розгляді ( а. п. 65).

Отже, коли кримінально процесуальний закон та кримінальний закон застосовані правильно і покарання призначено відповідно до вимог кримінального закону, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13