1-кп/357/468/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду №1 угоду про визнання винуватості від 27.12.2017 року між обвинуваченим і прокурором у кримінальному провадженні № 0006248 від 01.12.2017 року по обвинуваченню за ст.309 ч.2 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого : 19.09.2012 рокуДеснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 роки з конфіскацією майна, 17.01.2013 року ухвалою Апеляційного суду м. Київ змінено вирок та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна за виключенням житла; 21.08.2014 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області на підставі ст. 81 КК України замінено невідбуту частину покарання на 1 рік 9 місяців 28 днів обмеження волі; 23.03.2015року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 19 днів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у вересні 2017 року, точної дати та часу не встановлено, всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у відповідності до якої обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, всупереч вимогам зазначених статей, перебуваючи в с. Тарасівка Білоцерківського району Київської області біля поля по дорозі у бік м. Узин, незаконно придбав - зірвав верхівки рослин коноплі, які приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив зберігати для подальшого особистого вживання та після висушування подрібнив верхівки рослин коноплі руками, чим незаконно виготовив наркотичний засіб та помістив його до поліетиленового згортку, який залишив у себе, чим незаконно зберігав наркотичний засіб (канабіс) для власного вживання без мети збуту, однак 01.12.2017 року о 15 годині 30 хвилин в АДРЕСА_3 ОСОБА_5 було зупинено за підозрою у зберіганні наркотичних засобів, та близько 16 години 10 хвилин працівниками поліції за письмовою згодою власника, в присутності понятих проведено огляд, в ході проведення якого у портфелі чорного кольору з сіро-червоними вставками, що належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою наркотичного засобу - 63,4 г, яку ОСОБА_5 , незаконно придбав, виготовив та зберігав для власного вживання без мети збуту, чим ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, які вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України.

27.12.2017 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75 КК України , зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених ч.1,2 ст.76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому розкаявся, потерпілі від злочину відсутні, прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, за що був засуджений 19.09.2012 року Деснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 роки з конфіскацією майна, 17.01.2013 року ухвалою Апеляційного суду м. Київ змінено вирок та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна за виключенням житла.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 989,60 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави, речові докази поліетиленовий пакет з канабісом, які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП слід знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.12.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0006248 від 01.12.2017 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - поліетиленовий пакет з канабісом, які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 989,60 грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1