АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1020/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
22 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначино йому покарання: за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.01.2017 року - 1 (один) рік 1 (один) місяць, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 встановлено обраховувати з дня його затримання - з 21.12.2017 року.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року, виправленоописку у вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, 11 (одинадцятий) абзац мотивувальної частини викладеноу наступній редакції: «У силу ст. 71, 78 КК України до покарання за вчинення зазначених у даному вироку кримінальних правопорушень, має бути приєднано невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2016 року».

Абзац 3 (третій) резолютивної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, викладено у наступній редакції: «На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2016 року - 1 (один) рік 1 (один) місяць, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць».

На вказаний вирок, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2018 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70, 72 КК України вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2016 виконувати самостійно. На підставі ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 , частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.01.2017 у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет відповідності вимогам ст.396 КПК України, вважаю, що вона не відповідає вимогам зазначеної статті і підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Апеляційні вимоги мають бути вказані чітко, що в свою чергу давало б можливість суду апеляційної інстанції зрозуміти прохання особи, яка подає апеляційну скаргу.
Відповідно до апеляційної скарги, апелянт просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2018 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70, 72 КК України вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2016 виконувати самостійно. На підставі ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.01.2017 у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі не зазначає про ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року про виправлення помилок у вироку Деснянського районного суду м. Києва 12.02.2018 року, яка має суттєве значення для подальшого апеляційного провадження.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_3 , на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року - залишити без руху та встановити строк для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали апелянтом.
Копію ухвали надіслати заступнику прокурора м. Києва ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_2