Справа №639/5571/17-к
Провадж. №1-кп/639/503/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
18 травня 2017 року в денний час доби, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , засудженим вироком Жовтневого райсуду м.Харкова від 28.09.2017р., перебували разом напроти трансформаторної підстанції №0995, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Тімірязєва, 30, де побачили металеві двері. Саме в той час у них виник єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння металевими дверима, які належали Холодногірському РЕМ АК «Харківобленерго».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він 18 травня 2017 р. вчинив разом із ОСОБА_5 крадіжку металевих дверей на трансформаторній підстанції за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вартість викраденого не оспорює. Просив суворо не карати його.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, не одружений, не працює, має постійне місце проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, але звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його обрання суду не заявлено. Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: металеві двері,які були передані по збережувальній розписці,залишити Холодногірському РЕМ АК «Харківобленерго» як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1