Справа № 129/2849/17
Провадження по справі № 1-кп/129/129/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" березня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в м. Гайсин кримінальне провадження за № 0000155 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого на тимчасових заробітках, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2014 р.нар. та 2017 р.нар., раніше несудимого, учасника бойових дій, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

установив:

ОСОБА_4 в званні солдата на посаді старшого механіка взводу зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 16.05.2014 року проходив службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

З метою ухилитися від військової служби під час мобілізації на особливий період військовослужбовець ОСОБА_4 10.09.2014 р умисно, з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_1 , добровільно з`явився для проходження служби 3.02.2016 р.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалість понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в званні солдата, 10.09.2014 року умисно, з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився на військову службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_1 , добровільно з`явився для проходження служби 3.02.2016 р.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню ним нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає відсутність у обвинуваченого судимості, з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 407 КК України, у виді штрафу; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 , підлягає звільненню від призначеного покарання, оскільки він перебував безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення, раніше несудимий.
Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень) 00 коп.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_4 , підлягає звільненню від призначеного покарання, як особа, яка перебувала безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: