Дата документу Справа № 320/7355/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/7355/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/1322/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0004382 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)3 жовтня 2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

2) 6 березня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.353, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 24 вересня 2017 року, приблизно о 20-00 годині, він, знаходячись поблизу приміщення кафе «Чебуречна», що розташоване по вул. Г. України в м. Мелітополь Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 знаходиться без свідомості та за своїм майном не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_9 , а саме: ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 31,8 грами, плетіння «Бісмарк», вартістю 1000 гривень за 1 грам, загальною вартістю 31 800 гривень; ладанку із зображенням Святого Миколая, виготовлену із золота 585 проби, вагою 9,2 г, вартістю 1000 гривень за 1 г, загальною вартістю 9200 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 40 000 гривень.

6 жовтня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004382.

2 листопада 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив недоведеність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурору кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим, а висновки суду щодо не доведення всіх обставин, які за законом пов`язані для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, раніше неодноразово був судимий за вчинення злочинів проти власності, даний злочин вчинив, будучи звільненим від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, що свідчить про наявність ризику вчинення нового злочину, а також наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання іншим шляхом кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає часткову задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 110, ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, слідчий суддя в ухвалі вказав про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя залишив поза увагою викладені слідчим у клопотанні докази, а саме покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в своїй сукупності та взаємозв`язку на даному етапі розслідування є достатніми для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді, постановлена з порушенням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, за матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, щодо якого висунута підозра підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 .

При цьому судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на наведене вище, колегія не приймає до уваги доводи захисника та підозрюваного щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , оскільки досудове розслідування триває.

Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування до неї обмежувальних заходів. З`ясування всіх інших обставин є завданням наступних етапів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Стосовно доводів клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, стороною обвинувачення у клопотанні було зазначено існування трьох ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, самостійно з`явився на виклик апеляційного суду, та відсутністю відомостей про переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування чи суду та перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, що, за змістом п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України повинно було мати місце як здійснені факти, колегія суддів погоджується лише з одним ризиком, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Отже вище наведені обставини провадження засвідчують малоймовірність ризиків щодо негативної поведінки підозрюваного.

Крім того, на думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 іншого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи питання щодо альтернативного виду запобіжного заходу, який слід застосувати відносно ОСОБА_7 , що відповідатиме положенням ч. 4 ст. 194 КПК України, колегія приходить до висновку, з огляду на обставини провадження, встановлений ризик, наявність постійного місця проживання, про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації останнього з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий вид запобіжного заходу є адекватним превентивним заходом відносно ОСОБА_7 .

Виконання зазначеної ухвали, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 КПК України слід доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 404, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004382 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20-00 години до 06-00 години наступного дня, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом встановити до 1 січня 2018 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції України за місцем проживанням підозрюваного.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4