АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України про зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя в ухвалі вказав, що ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а вимоги суб`єкта звернення направлені на зобов`язання Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України повідомити про підозру особам та їх допиту, що не регламентовано та не визначено Главою 26 КПК України, через що не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України слідчому судді, а тому з посиланням на ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, як явно протизаконну, та винести ухвалу по суті самим апеляційним судом.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він оскаржив до суду ______________________________________
Справа №11-сс/796/5283/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

постанови слідчого про оголошення підозри достовірно встановленим особам і бездіяльність слідчого військової прокуратури Київського гарнізону по не розгляду ще двох його клопотань - про відмову у допитах у їх законних статусах та про відмову у призначенні експертиз по нанесенню матеріальної і моральної шкоди невиконанням корупціонерами ГСУ СБУ перших 240 судових рішень про порушення стількох же кримінальних проваджень по службовим особам, і перш за все прокурорами, по справі умисного вбивства його брата його власним сином, а слідчий суддя відмовив йому у доступі до правосуддя з підстав невірного застосування ним норм законодавства, а саме - замість ст. 303 КПК України застосовано ч. 4 ст. 304 КПК України. Крім того, слідчий суддя помилково посилається в і ухвалі і на п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України замість п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 13.06.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 364 КК України.

14 серпня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого ОСОБА_8 з клопотаннями, в яких ставив питання про повідомлення службовим особам Головного слідчого управління Служби безпеки України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 364 КК України, та про допит підозрюваних у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

Постановами старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 від 16.08.2017 року у задоволенні клопотань ОСОБА_6 від 14.08.2017 року відмовлено.

30.08.2017 року ОСОБА_6 в порядку, визначеному ст. 303 КПК України, подав до Печерського районного суду м. Києва скаргу на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотань.

Як встановив слідчий суддя, вимоги скарги ОСОБА_6 направлені на зобов`язання Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України повідомити про підозру особам та їх допиту, що не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді.

Такі висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Статтею 303 ч. 1 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Крім того, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження на досудовому слідстві рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого ОСОБА_8 вирішити його клопотання за №5 та №7 про забезпечення підозри достовірно встановленим особам за їх власноручними підписами, як з "явки з повинною", по відмові виконувати судові рішення і вказати діяти слідчому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що слідчим 14.08.2017 року прийнято протизаконні постанови про відмову у задоволенні його клопотань про оголошення підозри особам, які відмовились виконувати судові рішенні по його справам, і проведенні їх допиту, незважаючи на подання ним переконливих доказів встановлення осіб, які очевидно винні у злочинах за ст. 382 КК України, за їх власноручними підписами, тому слідчий повинен дотримуватися вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, а їх невиконання слідчим призводить до продовження злочинної діяльності.

Отже, оскільки вимоги скарги ОСОБА_6 не узгоджувались з доводами його скарги, за змістом яких його клопотання за №5 та №7 слідчим були розглянуті в порядку ст. 220 КПК України з прийняттям процесуальних рішень, а його вимоги щодо забезпечення оголошення підозри певним особам не є в розумінні глав 20 та 21 КПК України тими слідчими (розшуковими) діями, відмова в проведенні яких може бути оскаржена до слідчого судді в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за його скаргою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України про зобов`язання вчинити дії, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3