АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1294/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка працює на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

задоволено клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_6 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 25 жовтня 2017 року до 23 грудня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 256 000 гривень, а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави,
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі (з урахуванням доповнень) захисник просить ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року скасувати, та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хв. наступної доби.

В обґрунтування вимог апелянт послалася на наступні обставини:

- пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, оскільки вказана особа не є службовою особою у розумінні ст. 364 КК України та Закону України «Про державну службу», а тому не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- опис матеріалів до клопотання по кримінальному провадженню №0000235 від 27.04.2017 року за ч. 3 ст. 368 КК України, не містить посилання на протоколи НСРД та вони не надавалися стороні захисту, проте, під час судового засідання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , прокурор посилався на такі протоколи, а слідчий суддя, незважаючи уваги на зауваження сторони захисту про неможливість оголошення змісту протоколу НСРД, який був привезений до суду співробітником СБУ, без з`ясування належності та допустимості цього доказу, оголосив цей протокол, на надавши йому оцінки;

- у порушення приписів ч. 5 ст. 91 КПК України, слідчий суддя, незважаючи на необхідність безпосереднього надання пояснень в судовому засіданні, взяв до уваги показання свідків по цій справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 саме з протоколів цих свідків, та проігнорував вимогу сторони захисту щодо безпосереднього допиту в судовому засіданні цих свідків;

- ризики, які зазначалися в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді щодо переховування ОСОБА_8 від слідства або знищення доказів, є недоведеними та необґрунтованими, а посилання як на ризик виключно на тяжкість злочину суперечить практиці ЄСПЛ;

- визначаючи розмір застави, який вдвічі перевищує встановлений законом розмір застави, який є занадто непомірним для ОСОБА_8 та не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, слідчий суддя не взяв до уваги позитивні характеристики з місця роботи та проживання ОСОБА_8 , її майновий стан, а саме, що вона мешкає разом із 82-річною матір`ю, не має іншого доходу та місця роботи, а тому утримує себе та свою мати одна, стан її здоров`я, зокрема, знаходження на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні після судового засідання, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 від 27.04.2016 року, за ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Запорізького регіонального управління водних ресурсів № 29/1-к від 01.06.2004 року ОСОБА_8 призначена на посаду заступника начальника Запорізького регіонального управління водних ресурсів.

Запорізьке регіональне управління водних ресурсів (далі Запорізьке РУВР) згідно з п. 1.1 Положення про Запорізьке РУВР, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України №142 від 28.11.2016 року, є бюджетною неприбутковою організацією, яка утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, і належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України.

Відповідно до п. 3.5 Положення про Запорізьке РУВР вказана установа бере участь у розгляді питань та надає пропозиції територіальному органу Держводагенства стосовно висновків щодо можливості видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України (в редакції від 01.05.2016 року), службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, який набрав чинності з 01.05.2016 року, до категорії «Б» посад державних службовців, серед інших, відносяться посади керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників.

Таким чином, згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, п. 1 примітки до ст. 364 КК України, п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ОСОБА_8 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно з наказом № 21 від 04.01.2010 року «Про розподіл функціональних повноважень між керівником управління та його заступником» постановлено обов`язок заступнику начальника управління ОСОБА_8 :

- розроблення поточних та перспективних водогосподарських балансів на водні об`єкти в зоні діяльності з метою обґрунтування заходів по збереженню та відтворенню водних ресурсів та визначення лімітів на їх використання;

- розгляд та погодження лімітів водоспоживання та дозволів на спеціальне

водокористування в межах своєї компетенції.

У вересні 2017 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_11 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку».

У вересні 2017 року, більш точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_8 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку».

Так, у вересні 2017 року, у денний час, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, директор ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» ОСОБА_10 зателефонував заступнику начальника Запорізького РУВР ОСОБА_8 та повідомив про намір укласти договір із надання послуг щодо «Розрахунку-обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки». ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з начальником Запорізького РУВР ОСОБА_11 , з метою одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, повідомила ОСОБА_10 , що за позитивне погодження «Розрахунку-обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки» необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 15 000 гривень, на що ОСОБА_10 погодився.

Після цього, 17.10.2017 року ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» звернулося до Запорізького РУВР з «Розрахунком-обґрунтуванням потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».

25.10.2017 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому на другому поверсі будинку по проспекту Соборному, 105 у м. Запоріжжі, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з начальником Запорізького РУВР ОСОБА_11 , з метою одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, отримала від начальника відділу екологічного проектування ТОВ «Інститут регіонального екологічного розвитку» ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 15 000 гривень за позитивне погодження Запорізьким РУВР в інтересах ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» «Розрахунку-обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , приблизно о 14:25 годині, перебуваючи у службовому кабінеті начальника Запорізького РУВР, розташованому на другому поверсі будинку по проспекту Соборному, 105 у м. Запоріжжя, передала ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 7 500 гривень, що є частиною отриманої від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, за позитивне погодження Запорізьким РУВР в інтересах ТОВ «Інститут регіонального екологічного дослідження» «Розрахунку - обґрунтування потреби у воді з розрахунком індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення ТОВ «ПЖК-Запоріжжя» на 2018-2020 роки».

Таким чином, заступник начальника Запорізького РУВР ОСОБА_8 , за попередньою змовою з начальником Запорізького РУВР ОСОБА_11 , одержала неправомірну вигоду у розмірі 15 000 гривень.

27.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000235 за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України.

25.10.2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.10.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також на наявність ризиків, передбачених п. 2, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення, просив клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі не менше 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 800 000 гривень.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали провадження, встановив, що висунута ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, дані про особу підозрюваної та дійшов висновку про обґрунтованість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник в інтересах підозрюваної звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної ОСОБА_8 , доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , думка прокурора, доводи слідчого, а також були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано врахована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 2, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана, перебуваючи на волі, використовуючи своє службове становище та міцні зв`язки з підлеглими працівниками, може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази її вини; незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а саме примушувати їх до дачі неправдивих показань на її користь, що перешкодить встановленню істини під час досудового розслідування та судового розгляду, а також незаконно впливати на експертів, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; будучи обізнаною про своїх спільників, речі та документи, що підтверджують її причетність, причетність ОСОБА_11 та невстановлених осіб до вчинення злочину, може вживати заходи до їх приховання, таким чином перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, а, виходячи з того, що ОСОБА_8 використовує своє службове становище для прикриття вчинення нею тяжкого злочину з метою особистого збагачення, у разі подальшого перебування на волі, вона з метою збагачення може продовжувати вчиняти злочинні дії, оскільки згідно з матеріалами досудового розслідування, остання підозрюється у вчиненні триваючого кримінального правопорушення, період якого становить з вересня по 25 жовтня 2017 року, тому, ОСОБА_8 матиме змогу вчинити нові аналогічні злочини.

Також при прийнятті рішення слідчим суддею вірно було враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі її засудження, конкретні обставини вчинення злочину, сам характер скоєного злочину, її соціальний рівень свідомості та ставлення до вчиненого, що посилюється корисливим мотивом, а також наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За змістом абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, врахувавши обставини провадження та дані, що характеризують її особу, слідчий суддя визначив заставу у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 256 000 грн., який хоча й перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте, як вважає колегія суддів, належним чином забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у випадку внесення застави.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставин кримінального правопорушення, даних про її особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання її під вартою з визначенням зазначеного в оскаржуваній ухвалі розміру застави, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Також колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року, якою відносно ОСОБА_8 задоволено клопотання прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_6 , та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 25 жовтня 2017 року до 23 грудня 2017 року включно, з визначенням застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 256 000 гривень, а також з роз`ясненням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: