справа № 462/359/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13

потерпілого ОСОБА_14

свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0003236 від 20.11.2015 року, стосовно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, громадянина України, українця, без постійного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 16.05.2012 року Євпаторійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 186 КК України, терміном на 5 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.187 КК України,-

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 04.03.2014 року Залізничним районним судом м. Львіва за ч. 1 ст.121 КК України, терміном на 5 років позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки,

за ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
19.11.2015 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_12 ,що перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у під`їзді № 4, будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, різко наблизилися до потерпілого ОСОБА_14 , та із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, схопивши останнього за куртку та збивши із ніг, стали наносити множинні удари ногами в область обличчя, спричинивши ОСОБА_14 синці на обличчі, на волосяній частині голови, на верхній губі, на лівій руці, на ногах, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

У подальшому, ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом ривка, відкрито заволоділи його сумкою, в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Samsung GT E 1200M», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю 300 грн., із сім карткою мобільного оператора «МТС», вартістю 20 грн., з абонентським номером НОМЕР_2 , паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_14 , 2 (дві) банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк», на рахунку яких були кошти в загальній сумі 680 грн., та картка клієнта «Вопак». Вказаним злочинним діянням ОСОБА_14 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України, винним себе визнав повністю, та пояснив, що він приїхав у м. Львів із АР Крим через окупацію та поселився у свого товариша ОСОБА_13 , з якими знайомий протягом декількох років за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього, ОСОБА_12 шукав квартиру для оренди, щоб проживати окремо. Отримавши чергове повідомлення від рієлторської фірми, в якому була вказана адреса по вул. Левандівська у м. Львові, де здається квартира в оренду, зателефонував до власника квартири та домовився про зустріч на 19.11.2015 року на вул. Левандівській. 19.11.2015 року він разом із ОСОБА_13 , після огляду квартири, повертаючись до дому, близько 22 початку 23 год. по дорозі зустріли ОСОБА_14 , тоді ОСОБА_13 почав сваритися з ОСОБА_14 , що викликало сварку він не пригадує, проте в подальшому, між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розпочалася бійка, в ході бійки ОСОБА_12 помітив сумку, яка лежала поруч, він взяв цю сумку та сховав її собі під паху. Потерпілий в цей час лежав на землі, згодом підвівся та знову розпочалася сварка і суперечки. Після чого ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 втекли, по дорозі зупинили таксі, сіли в нього та рушили у напрямку вул. Городоцької, через деякий час, таксі наздогнав автомобіль патрульної поліції та зупинив їх. Вподальшому вони були затримані працівникам патрульної поліції та доставлені у Залізничний відділ поліції ГУ НП у Львівській області, де в ОСОБА_12 було вилучено мобільний телефон та банківську карту, яка знаходилася у викраденій ним сумці, що належала потерпілому. ОСОБА_12 щиро розкаюється у вчиненому злочині, але зазначає, що про вчинення злочину вони з ОСОБА_13 заздалегідь не домовлялися та не планували його.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України, винним себе визнав частково, та пояснив, що 19.11.2015 року він разом із ОСОБА_12 шукали квартиру, яку можна взяти в оренду, поїхали по оголошенню на огляд квартири. По дорозі, повертаючись назад до дому він зіштовхнувся із потерпілим, в них виник конфлікт через те, що потерпілому не сподобалось, що ОСОБА_12 спілкується українською мовою, потерпілий обізвав його «бандерою» та лаявся в його сторону нецензурною лайкою чим провокував на бійку. Не стримавшись та наздогнавши потерпілого ОСОБА_13 розпочав бійку. Він зазначає, що наміру грабувати потерпілого в нього не було, сумки у потерпілого він не бачив, побачив він її уже у ОСОБА_12 в таксі. ОСОБА_13 сказав ОСОБА_12 викинути сумку із автомобіля, проте останній відмовився це робити, пояснивши, що він знайшов цю сумку біля місця де відбувалася бійка. Він щиросердечно розкаюється у вчиненні бійки, наголошує, що готовий нести покарання за бійку але не за розбій, а за ч. 1 ст.125 КК України. Звертає увагу суду на те, що на його утриманні є малолітня донька.

Заслухавши правову позицію та покази обвинувачених, з врахуванням норм ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені інкримінованого правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 , впевнено впізнав ОСОБА_13 , додатково пояснивши, що 19.11.2015 року, близько 23:00 год. він повертався додому з прогулянки, зайшов у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , в цей час за ним забігло двоє невідомих, один з яких зловив його за капюшон куртки та потягнув назад внаслідок чого він упав на спину, інший невідомий - ОСОБА_13 обійшов спереду та почав наносити йому удари ногою в лице (скільки саме ударів вказати не може), говорили до нього російською мовою, при цьому він намагався підвестись, однак перший невідомий тримав його руками за куртку на землі. Після цього він почав до них кричати, а невідомий, котрий тримав його ззаду (тому він погано його роздивився), постійно намагався вирвати в нього сумку, коли йому вдалось її вирвати, він відпустив його та вибіг з під`їзду, він піднявся, а ОСОБА_13 побіг за першим. Потерпілий вибігши з під`їзду, побіг за ними, однак наздогнати їх не зміг. Після чого викликав працівників поліції. В сумці, якою заволоділи невідомі, знаходився паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_14 , мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, вартістю приблизно 300,00 грн., дві банківські карти «Приватбанк» та «Ощадбанк», та картка клієнта «Вопак». Вартість всього викраденого становить близько 1 000,00 грн. Коли до нього приїхали працівники поліції, він пояснив їм що сталось. Вказані працівники підвезли його до кафе «Оксана», що по вул. Городоцька, 207 у м. Львові, де знаходились інші працівники поліції та невідомі йому особи в цивільному одязі, серед яких він впізнав двох осіб котрі вчинили на нього напад та забрали сумку. Вказаних осіб впізнав по зовнішньому вигляді, рисах обличчя, одязі та голосу, однак в їхній присутності він вказав, що впізнати їх не зможе, оскільки боявся їх, також особи котрі на нього напали почали вигукувати до нього «Це не ми», «Подивись добре, це ж не ми» та інші схожі фрази. Вказні особи в присутності працівників поліції назвали себе ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Після чого його привезли до Залізничного відділу поліції.

Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події.

Винуватість обвинувачених також підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_15 , зазначивши, що працює в національній поліції на посаді інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Львові. 19.11.2015 року о 20.00 год. він заступив на патрулювання в складі автопатруля № 205 на території Залізничного району разом із рядовим поліції ОСОБА_21 та старшим сержантом поліції ОСОБА_18 . О 23.30 год. отримавши виклик від оператора 102, про те, що по вул. Низинна, 4 у м. Львові здійснено грабіж, прочитавши орієнтування, вони направились за вказаною адресою, обслідуючи вулиці, в сторону яких, ймовірно втекли грабіжники, їдучи по вул. Сяйво, навпроти ресторану «Колобок» ними були помічені двоє невідомих осіб, які згідно орієнтуванню за описом були схожі на грабіжників. Вказані особи побачивши працівників поліції пришвидшили свій хід та зупинили автомобіль таксі білого кольору, марки «Фольцваген Т4» по вул. Городоцькій, 207 біля кафе-бару «Оксана» та сівши в нього направились в сторону вул. Городоцької. Після чого вищевказаними працівниками поліції було запропоновано вийти із автомобіля двом невідомим (це були ті самі особи котрих вони бачили по вул. Сяйво, навпроти ресторану «Колобок»). Ними був проведений поверхневий огляд, під час якого у одного із невідомих у лівій зовнішній кишені куртки був виявлений паспорт громадянина України, який згідно орієнтування був викрадений у потерпілого. Невідомий, як було потім з`ясовано - ОСОБА_12 , не зміг пояснити звідки у нього вказаний паспорт та кинувши на землю сумку, яка була у нього в руках раптово побіг по вул. Городоцькій, по дорозі останній викинув дві пластикові банківські картки, однак ОСОБА_15 його було затримано в дворі будинку № 217 по вул. Городоцькій у м. Львові. Працівниками поліції була викликана СОГ Залізничного ВП. Автомобіль таксі поїхав у невідомому напрямку під час того як вони наздоганяли одного із невідомих. У той час інший невідомий залишався на місці та повідомив, що він не причетний до ситуації. В таксі було тільки двоє вищезазначених осіб та водій, жодних інших осіб, які були б автомобілі чи біля нього - не було.

Свідок ОСОБА_18 надав аналогічні покази, зазначив, що працює в національній поліції на посаді інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Львові та пояснив, що 19.11.2015 року о 20.00 год. він заступив на патрулювання в складі автопатруля № 205 на території Залізничного району разом із ОСОБА_15 та рядовим поліції ОСОБА_16 . Окрім показів, які надав попередній свідок, зазначив, що після зупинки таксі ними було запропоновано вийти із автомобіля двом невідомим. Працівниками поліції було проведено поверхневий огляд, під час якого у одного із невідомих у лівій кишені куртки був виявлений паспорт громадянина України, який згідно орієнтування викрадений у потерпілого. Невідомий, як було потім з`ясовано - ОСОБА_12 , не зміг пояснити звідки у нього вказаний паспорт та кинувши на землю сумку, яка була у нього в руках, раптово побіг по вул. Городоцькій, за яким побіг він та ОСОБА_15 , а ОСОБА_21 залишився стояти із другим із невідомих, як було потім з`ясовано це ОСОБА_13 . По дорозі ОСОБА_12 викинув на землю дві банківські картки. Наздогнавши його в дворі будинку АДРЕСА_3 , працівниками поліції було застосовано до нього спецзасіб «кайданки», для власної безпеки та через опір останнього. Прийшовши на місце зупинки автомобіля таксі із невідомим котрий втікав, автомобіля таксі уже не було. Як повідомив рядовий поліції ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , сказав водієві адресу куди йому потрібно їхати, а саме вул. Зерова, де його зустріне вагітна дружина. Після чого ними була викликана СОГ Залізничного ВП.

Свідок ОСОБА_16 , пояснив, що працює в національній поліції на посаді інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Львові та надав схожі покази, окремо додав, що під час того, як він стояв із невідомим, як було потім з`ясовано це ОСОБА_13 , біля автомобіля таксі, останній дуже просив, щоб відпустили його, оскільки у нього вагітна дружина, яка ось-ось народжуватиме, однак він його не відпускав. Тоді невідомий який стояв біля нього дав водієві таксі ключі та повідомив, щоб він їхав за адресою м. Львів, вул. Зерова, де його зустріне його вагітна дружина, якій він має передати ключі, після чого водій таксі поїхав. Після цього була викликана СОГ Залізничного ВП.

Свідок ОСОБА_22 , пояснила, що 19.11.2015 року повертаючись ввечері з роботи близько 23 год. по вул. Городоцькій, неподалік від кафе «Оксана» їй було запропоновано працівниками поліції бути понятою при затриманні підозрюваних у вчиненні правопорушення, на що вона погодилася, підійшовши до місця затримання вона побачила двох невідомих їй осіб, які були в кайданках, поруч на землі вона побачила сумку, банківські картки та паспорт. Також вона зауважила, що на місці події було декілька працівників поліції, пригадує також автомобіль таксі, котрий стояв поруч. Працівники поліції пояснили понятим, що підозрюваними був здійснений напад на потерпілого через що їх і було затримано. Один із працівників поліції здійснював записи в протоколі огляду місця події, в якому були відображені обставини та факти затримання обвинувачених. По завершенні складання протоколу в її присутності та з її слів в тому числі, він був зачитаний та оголошений працівником поліції і підписаний нею власноруч та іншим понятим (ім`я якого не пригадує). Додатково пояснила, що затримані поводилися мовчазно та тихо, відповідали на запитання працівників поліції.

Винуватість обвинувачених також підтверджується наступними доказами.

Висновком експерта № 2015 від 09.12.2015 року (а.с. кримінального провадження 27-28), яким було встановлено, що на момент проведення судово-медичної експертизи виявлено у ОСОБА_14 : синці на обличчі, на волосяній частині голови, на верхній губі, на лівій руці та на ногах. При обстеженні у травмпункті № 2 м. Львова та в поліклініці було діагностовано: «Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Закритий перелом спинки носа. Діагноз: «Перелом спинки носа» не підтверджений рентгенологічно, тому при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається, згідно пп. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 19 листопада 2015 року. «Струс головного мозку» відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синці, садна відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Висновком медичного огляду ОСОБА_13 (а.с. кримінального провадження 19) № 002414 від 20.11.2015 року, встановлені сліди множинних старих та свіжих довенних ін`єкцій доріжками, переважно на лівому передпліччі з запальним процесом за ходом периферичним. Введення ін`єкції амфетаміну у вени відбувалося в то й ж день, що і обстеження, 20.11.2015 року. Встановлене наркотичне сп`яніння амфетаміном. Запах алкоголю відсутній, за результатами проходження алкотесту «Драгер» №27262: Етанол = 0. Аналізи сечі категорично відмовився здавати через побоювання перед дружиною.

Висновком медичного огляду ОСОБА_12 (а.с. кримінального провадження 21) № 002413 від 20.11.2015 року, встановлене алкогольне сп`яніння. Наявний запах алкоголю з ротової порожнини, за результатами проходження алкотесту «Драгер» №27261: Етанол = 0,31.

Постановою про визнання речових доказів та передачею їх на зберігання від 20.11.2015 року, (а.с. кримінального провадження 97) якою визнано речовими доказами: банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_3 та мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung», модель GT-E1200M, IMEI: НОМЕР_1 .

Постановою про визнання речових доказів (а.с. кримінального провадження 101) від 21.11.2015 року, якою визнано речовими доказами: чоловічу сумку з ремінцем чорного кольору, розміром 15х20 см., із двома відділеннями, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_14 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 .

Протоколом огляду предметів (а.с. кримінального провадження 100) від 21.11.2015 року встановлено наступне, що під час огляду предметів виявлена чоловіча сумка із ремінцем, чорного кольору, при відкритті цієї сумки виявлений паспорт громадянина ОСОБА_14 , під обкладинкою паспорта був виявлений ідентифікаційний код та водійське посвідчення на ім?я ОСОБА_14 , окрім цього предметом огляду була банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , огляд проводився в приміщенні службового кабінету № 404 СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, по вул. Городоцькій, 126.

Протоколом огляду предметів (а.с. кримінального провадження 91-96) від 20.11.2015 року встановлено наступне: об?єктом огляду являється прозорий поліетиленовий пакет (файл), горловина якого перев?язана чорною капроновою ниткою та опечатана паперовою біркою, на якій знаходиться два відтиски синьої печатки «Слідче відділення для пакетів…», рукописними чорними надписами та підписами (слідчого та двох понятих). В даному пакеті при його відкритті знаходиться пластикова банківська картка «ПриватБанк», мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung», в ньому сім картка оператора «МТС». Окрім цього, до протоколу додано фото таблицю із фотографіями огляду предметів.

Протоколом огляду місця події (а.с. кримінального провадження 11-13) від 20.11.2015 року, встановлено, що в приміщенні чергової частини Залізничного відділу поліції у м. Львові в якому, ОСОБА_12 було запропоновано викласти всі речі, які знаходилися у нього в кишенях, останній вийняв з правої кишені своєї куртки: мобільний телефон марки Samsung GTE1200, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 із встановленою сім карткою оператора «МТС», банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , гаманець коричневого кольору, ключі, пачку сигарет, запальничку, грошові кошти номіналом 200 грн., водійські права видані на ім?я ОСОБА_12 , мобільний телефон марки «Самсунг дуос», IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон IMEI: НОМЕР_7 . ОСОБА_12 пояснив, що все вищевикладене належить йому, окрім банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та мобільного телефону Samsung GTE1200, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , зі слів останнього, зазначені речі він знайшов у сумці, яку знайшов під банкоматом у мікрорайоні «Левандівка».

Протоколом огляду місця події (а.с. кримінального провадження 14-16) від 20.11.2015 року, встановлено, що об?єктом огляду була ділянка місцевості, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , представлена ділянка являє собою узбіччя проїжджої частини вул. Городоцької. Покриття на землі трав?яне, на відстані близько 6 метрів від кафе-бару «Оксана», яке знаходиться під № 7 за вказаною адресою знаходилася сумка чорного кольору із ремінцем під якою знаходився паспорт ОСОБА_14 . На відстані 4 метрів від вказаної сумки знаходились банківські картки «ПриватБанк» та «Ощадбанк» видані на ім?я ОСОБА_14 . На вказаному місці знаходився ОСОБА_12 , якому було запропоновано повідомити походження вказаної сумки на що останній повідомив, що знайшов цю сумку у мікрорайоні «Левандівка», інших деталей повідомити не міг. На цьому ж місці був ОСОБА_13 , якому було також запропоновано пояснити причини свого перебування у даному місці, на що останній повідомив, що він їхав у таксі та вирішив підібрати ще одну людину, яка зупиняла таксі, після чого автомобіль був зупинений працівниками поліції по вул. Городоцька, 207.
Рапортом інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної служби у м. Львові ст. сержанта поліції ОСОБА_15 (а.с. кримінального провадження 17), яким встановлено,що 19.11.2015 року о 20.00 год. він заступив на патрулювання у складі автопатруля № 205 на території Залізничного району разом із рядовим поліції ОСОБА_21 та старшим сержантом поліції ОСОБА_18 . О 23.30 год. отримавши виклик від оператора 102, про те, що по вул. Низинна, 4 у м. Львові грабіж, прочитавши орієнтування, вони направились за вказаною адресою, обслідуючи вулиці, в сторону яких, ймовірно втекли грабіжники, їдучи по вул. Сяйво, навпроти ресторану «Колобок» ними були помічені двоє невідомих осіб, які згідно орієнтуванню за описом були схожі на грабіжників. Вказані особи побачивши працівників поліції пришвидшили свій хід та зупинили автомобіль таксі білого кольору, марки «Фольцваген Т4» по вул. Городоцькій, 207 біля кафе-бару «Оксана» сівши в нього направились в сторону вул. Городоцької. Після чого вищевказаними працівниками поліції було запропоновано вийти із автомобіля двом невідомим (це були ті самі особи котрих вони бачили по вул. Сяйво, навпроти ресторану «Колобок»). Ними був проведений поверхневий огляд, під час якого у одного із невідомих у лівій зовнішній кишені куртки був виявлений паспорт громадянина України, який згідно орієнтування був викрадений у потерпілого. Невідомий, як було потім з`ясовано - ОСОБА_12 , не зміг пояснити звідки у нього вказаний паспорт та кинувши на землю сумку, яка була у нього в руках раптово побіг по вул. Городоцькій, по дорозі останній викинув дві пластикові банківські картки, однак ОСОБА_15 його було його затримано в дворі будинку № 217 по вул. Городоцькій у м. Львові. Працівниками поліції була викликана СОГ Залізничного ВП. Автомобіль таксі поїхав у невідомому напрямку під час того як вони наздоганяли одного із невідомих. В той час інший невідомий залишався на місці та повідомив, що він не причетний до ситуації. У таксі було тільки двоє вищезазначених осіб та водій, жодних інших осіб, які були б автомобілі чи біля нього - не було.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), (а.с. кримінального провадження 10) від 20.11.2015 року, вказано, що 19.00.2015 року близько 23:00 год. двоє невідомих осіб перебуваючи у під?їзді будинку № 4 по вул. Низинна, 4 у м. Львові відкрито заволоділи барсеткою потерпілого в якій знаходилися паспорт громадянина виданий на ім?я останнього, дві банківські катки («ПриватБанк» та «Ощадбанк») та картка клієнта «Вопак». Сума збитків становить 1000 грн.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. кримінального провадження 60-61) від 20.11.2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_12 був затриманий 19.11.2015 року о 23:50 год. з підстав вчинення або замаху на вчинення кримінального правопорушення та безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні. Згідно протоколу, ОСОБА_12 19.11.2015 року приблизно о 23:00 год. за попередньою змовою в групі із ОСОБА_13 , перебуваючи у під?їзді № 4, по вул. Низинній, 4 у м. Льовів, застосувавши насильство яке не є небезпечним для життя чи здоро?я потерпілого відкрито заволоділи майном ОСОБА_14 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн. Із викладеним у протоколі ОСОБА_12 не погодився про що розписався.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. кримінального провадження 76-77) від 20.11.2015 року яким встановлено, що ОСОБА_13 був затриманий 20.11.2015 року о 00:30 год. з підстав вчинення або замаху на вчинення кримінального правопорушення та безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні. Згідно протоколу, ОСОБА_13 19.11.2015 року приблизно о 23:00 год. за попередньою змовою в групі із ОСОБА_12 , перебуваючи у під?їзді № 4, по вул. Низинній, 4 у м. Льовів, застосувавши насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого відкрито заволоділи майном ОСОБА_14 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн. Із викладеним у протоколі ОСОБА_13 не погодився про що розписався, та додатково пояснив, що жодних правопорушень не вчиняв, жодних підстав для затримання та тримання його у райвідділі поліції не було, вказав також, що по вул. Низинній він не знаходився та не знає де така знаходиться.

Дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, як вчинення кримінального правопорушення, за частиною 2 статті 187 КК України кваліфіковані вірно.

Кваліфікуючи дії винних, суд виходить із об`єктивної сторони розбою, яка характеризується нападом з метою заволодіння чужим майном, який обов`язково виявляється у психічному або фізичному насильстві, яке має реальний характер: воно здатне подавати волю потерпілого примусити його передати майно винному. Суб`єктивна сторона даного злочину передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, вилучає чуже майно, на яке вона немає ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду. Обов`язковими суб`єктивними ознаками розбою є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагачення.

Обставини вчиненого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повністю кореспондуються із диспозицією частини статті особливої частини КК України та узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» , відповідно до яких розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Про наявність останнього свідчить, крім об`єктивних висновків експерта, яким встановлений тілесні ушкодження, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так і спосіб насильства, при якому ОСОБА_12 тримав потерпілого, позбавляючи його будь-якої можливості підвестися з підлоги, а ОСОБА_13 наносив удари ногами потерпілому в обличчя.

Аналізуючи обставини даної справи та надані докази, суд дійшов висновку, що в діях обвинувачених мав місце саме розбій; їх дії були узгодженими, послідовними і спрямованими на негайне заволодіння майном потерпілого шляхом застосування насильства.

Виходячи із аналізу доказів та обставин кримінального правопорушення, у суду відсутні правові підстави перекваліфікувати дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на ст. 125 КК України, як на цьому наполягав останній в судових дебатах.

Оцінюючи показання обвинувачених, суд зазначає що хоча кожен з них фактично визнає всі об`єктивно встановлені події нападу, що відбувся 19.11.2015 року, але вони надають частково неправдиві покази, применшуючи роль кожного з них в подіях, що відбувались, маючи на меті змінити юридичну кваліфікацію своїх дій в сторону її зменшення.

Версія подій ОСОБА_13 , взагалі є фантастичною, бо відповідно до неї у місті Львові «переміщена з зони АТО особа», якою є потерпілий ОСОБА_14 , будучі наодинці ніби-то знущається, ганьбить та називає «Бандерою» ОСОБА_23 , з котрим поруч знаходиться ОСОБА_12 . Крім того, суд не може довіряти поясненням ОСОБА_13 з огляду на його перші показання, що давались ним суду, про те, що він взагалі не був на місці вчинення злочину, а 19.11.2015 року, близько 23 год. 00 хв. він спілкувався з своїм адвокатом ОСОБА_9 , що здійснює зараз його захист у справі.

Покази обвинувачених спростовуються показами потерпілого, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються та підтверджуються переліченими об`єктивними доказами зібраними по справі, а також з показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Суд надає віри показам потерпілого та свідків, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами. Ні обвинувачені, ні сторона захисту не зазначили будь-яких доводів чи мотивованих аргументів, які б давали підстави для виникнення сумніву вважати, що потерпілий або вказані свідки їх оговорюють, чи вигадують щось зайве.

Отже суд, бере до уваги показання потерпілого та свідків, дані ними в судовому засіданні, оскільки, такі показання підтверджуються дослідженими доказами по справі, при цьому є логічними, послідовними, відтворюють реальні обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому суд визнає їх достовірними та бере їх за основу обвинувачення.

При призначенні обвинуваченим виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченим, враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд визнає щире каяття, наявність тяжкої хвороби, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, і те, що внаслідок його протиправних дій тяжких наслідків не настало.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням обставин події, особу обвинуваченого, що раніше судимий, на обліку у нарколога не перебуває, визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, його вік, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 ст. 69 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.187 КК.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_13 згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд визнає відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, і те, що внаслідок його протиправних дій тяжких наслідків не настало.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з урахуванням обставин події, особу обвинуваченого, що раніше судимий, вчинення ним кримінального правопорушення під час іспитового строку, його позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю, неповнолітню дитину, його вік, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК.

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 04.03.14 року, що набрав законної сили 06.05.14 року, ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначене йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 3 /три/ роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому ОСОБА_13 слід призначити покарання за сукупністтю вироків шляхом часткового приєднання невідбутой частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Оскільки згідно ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається, суд вважає, що обвинуваченим на підставі ч. 5 ст. 72 КК України /ред. чинної до 20.06.17/ слід зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, у якому до обвинувачених було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Згідно ст.337 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, у зв`язку з повним відбуттям ним покарання на час ухвалення вироку звільнивши його з під варти в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 100, 337, 368-371, 373-375 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання - на підставі ст.69 КК України 4 (чотирі) роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацієй майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 19.11.2015 року.

Зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 19.11.2015 року по день звільнення з під варти, включно, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України /ред. чинної до 20.06.17/ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання за цим вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_12 слід скасувати, звільнивщи його з під варти в залі суду, у зв`язку з повним відбуттям призначенного покарання.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити покарання - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацієй майна.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Залізничного районного суду м.Львова від 04.03.14 року, ОСОБА_13 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацієй майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 20.11.2015 року.

Зарахувати ОСОБА_13 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 20.11.2015 року по день набрання вироку законної сили включно, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України /ред. чинної до 20.06.17/ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі: банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_3 ; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung», модель GT-E1200M, IMEI: НОМЕР_1 ; чоловічу сумку з ремінцем чорного кольору, розміром 15х20 см., із двома відділеннями; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_14 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_24 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно. Суддя: