Провадження №11-сс/772/494/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 5 серпня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, громадянина Грузії, непрацюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 2.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Клопотання мотивоване тим, що у середині липня 2017 року, ОСОБА_11 , маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, вступив в попередню змову з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , прибули до м. Вінниці.

Реалізуючи свій протиправний намір, 4.05.2017 року, в період часу з 00.00 год. по 02.00 год. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підбурювані жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_13 , звідки вчинили крадіжку набору мельхіорових ложок, чим завдали вищевказаному громадянину матеріального збитку на невстановлену суму.

В подальшому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 4.08.2017 року о 2.30 год. коли вони намагались зникнути з місця скоєння крадіжки були затримані поліцейськими у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Крім цього, реалізуючи свій протиправний намір, того ж дня 4.05.2017 року, в період часу з 00.00 год. по 02.17 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підбурювані жагою до наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до приміщення квартир АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_14 , звідки вчинив крадіжку її особистого майна, а саме фотоапарат марки «Саnоn», наручний годинник, дві каблучки, дві пари сережок, два кулони з металу сірого кольору, чим завдали потерпілій матеріального збитку на невстановлену суму.

В подальшому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 4.08.2017 року о 2.30 год. коли вони намагались зникнути з місця скоєння крадіжки були затримані поліцейськими у дворі будинку АДРЕСА_3 .

4.08.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 5 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого та обрано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у мінімальному розмірі.

Вважає, що слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про існування таких ризиків як можливість переховування підозрюваного від органів досудового слідства та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, його вина не доведена.

Апелянт зазначає, що підозрюваний не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, продовжувати злочинну діяльність та переховуватись від слідства та суду, що розмір застави визначений судом є непомірним для його підзахисного.

Вислухавши доповідача, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінального провадження з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та обґрунтовано зазначив, що в наданих до суду матеріалів кримінального провадження є сукупність доказів, зібраних в ході досудового розслідування, що підтверджують вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років позбавлення волі, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи, та для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в ухвалі слідчого судді виклад відомостей про обставини, які б свідчили про існування ризиків, є голослівними та не підтверджуються матеріалами провадження.

Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу ОСОБА_9 та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Істотних порушень КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 5 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Вінницького ВП ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: