Справа № 289/1224/17
Номер провадження 1-кп/289/128/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000348 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, на утриманні нікого не має, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше судимий:

-22.08.2013 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України - штраф у розмірі 1 190,00 гривень;

-04.12.2015 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 389 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, маючи судимості, які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

13.06.2017 року близько 10 години, ОСОБА_4 прийшов до будинку знайомого ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 , в якому господарі були відсутні, та, враховуючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, через не замкнені двері проник в середину будинку, де зі спальної кімнати таємно викрав ноутбук НР 250 G 5, вартістю 4 000,00 гривень після чого з місця вчинення кримінального злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах, пояснив, що взяв ноутбук з метою його подальшого продажу, зазначив що в стані алкогольного сп`яніння під час крадіжки не перебував, кається у вчиненому та просить суд його суворо не карати та врахувати, що його мати являється інвалідом.

Окрім визнання обвинуваченого провини у пред`явленому обвинуваченні, винуватість ОСОБА_4 у скоєному підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що вона проживає зі своєю сім`єю в АДРЕСА_2 , обвинуваченого ОСОБА_4 знає, так як останній інколи допомагав їм по господарству. В червні місяці 2017 року, точну дату не пам`ятає, в день скоєння крадіжки, вона зранку поїхала з дитиною до школи, чоловік був на роботі, а коли повернулася виявила зникнення ноутбука НР, який знаходився у спальній кімнаті, про що ОСОБА_5 повідомила в поліцію. На даний час ноутбук їй повернули працівники поліції, претензій до обвинуваченого не має, на суровому покаранні не наполягає.

Судом досліджувалися письмові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000348, а саме:

-заява та рапорт про вчинення крадіжки ноутбука НР 250 G 5 з будинку по АДРЕСА_2 (а.с.1а,4);

-протокол огляду від 13.06.2017 року місця події - домоволодіння по АДРЕСА_2 та фото таблиці до нього (а.с.6-10);

-протокол огляду від 13.06.2017 року в якому зафіксовано як ОСОБА_4 видав добровільно працівникам поліції ноутбук та фото таблиці до нього (а.с.11-14);

-постанова про визнання речовим доказом ноутбука НР 250 G 5 від 13.06.2017 року (а.с.37);

-розписка ОСОБА_5 про отримання ноутбука НР 250 G 5 (а.с.38);

-висновок товарознавчої експертизи вартості ноутбука НР 250 G 5 з урахуванням зносу 4 000,00 грн. (а.с.36).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені; офіційно не працевлаштований, однак, неофіційно працює в лісовому господарстві; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; на утриманні нікого не має.

На час вчинення даного злочину ОСОБА_4 мав матір пенсіонера-інваліда, що жодним чином не втримало і не завадило йому вчинити новий злочин (при цьому відсутні дані про необхідність стороннього догляду за матір`ю та надання їй допомоги обвинуваченим). Цими обставинами він намагається прикритися і маніпулювати судом на свою користь, з метою отримання поблажливості для себе.

Із змісту досудової доповіді Радомишльського РВ з питань пробації вбачається, що ОСОБА_4 характеризує себе як не агресивного, не схильного до антисоціальної поведінки, спиртними напоями не зловживає. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства середній. Беручи до уваги вказане, органом пробації зроблено висновок, що у ОСОБА_4 відсутня мотивація до позитивних змін та він не має можливості виправлення без позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд критично відноситься до викладеної в обвинувальному акті та зазначеної прокурором в судовому засіданні обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини про вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння за відсутні підтверджуючих доказів. В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував факт вчинення злочину в стані сп`яніння, матеріалами справи даний факт не підтверджено. У відповідності до ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надав пояснення, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При призначені покарання, суд враховує ступінь тяжкості - злочин є тяжким, та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення діяння, вчинене обвинуваченим, є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, враховує думку прокурора та потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, бере до уваги, що обвинувачений був неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, вироком від 04.12.2015 року був засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 389 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, однак, ніяких висновків для себе не зробив і під час іспитового строку вчинив новий злочин, тому суд приходить до переконання про не можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, однак, враховуючи наведені в даному вироку на користь ОСОБА_4 позитивні дані: щире каяття, наявність матері інваліда-пенсіонера, суд все ж вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

За роз`ясненнями, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями), у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбутий строк покарання, призначений за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.12.2015 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати до набрання вироком законної сили, після чого обрати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання.

Речові докази по кримінальному провадженню: ноутбук НР 250 G 5, який знаходяться на зберіганні в ОСОБА_5 , залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)