АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 720/1633/16-к; доп. ОСОБА_2 ; пров. № 11-кп/794/452/16; катег: ст. 122 ч.1 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_2 ,

СуддівОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокатаОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,
потерпілогоОСОБА_9 ,
представника потерпілого, адвокатаОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 листопада 2016 року по кримінальному провадженню № 0000295 від 29 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 122 ч.1 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 , звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_7 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування шкоди, кошти в сумі 39 853 грн. 25 коп. та накладено арешт на його майно в межах цієї суми.
Вирок суду в частині накладання арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 визначено до негайного виконання.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , визнаний винним в тому, що 28 липня 2016 року, приблизно о 11 год. 30 хв., рухаючись автомобілем по вул. Центральна в с. Тарасівці, Новоселицького району, Чернівецької області, біля магазину «Яна» на ґрунті зненацька виниклих неприязних стосунків між ним та потерпілим ОСОБА_9 , наніс потерпілому один удар ногою в область черевної порожнини, від якого ОСОБА_9 впав на землю та отримав тілесні ушкодження у виді надвертлюгового поперечного перелому правої стегнової кістки, без зміщення, які відносяться до середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , просить вирок суду змінити, зменшити розмір стягнутої із ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди з 30 000 грн. до 5000 грн., посилаючись на те, що її розмір не відповідає засадам розумності та фізичним і душевним стражданням, яких потерпілий зазнав у зв`язку з вчиненими щодо нього протиправними діями.

Потерпілий ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та постановити новий, внаслідок необґрунтованого застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 200000 грн. посилаючись на те, що суд при призначенні покарання та вирішенні питання про моральну шкоду в недостатній мірі врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, його поведінку після вчинення злочину та фізичні й моральні страждання, яких він зазнав як потерпілий.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник потерпілого, адвокат ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а апеляційну скаргу подану потерпілим ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника, адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, провівши судові дебати, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 в останньому слові та перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого злочину і визнав ОСОБА_7 винним у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, проте помилково кваліфікував ці дії за ст. 122 ч.1 КК України, безпідставно визнавши що вони були вчинені умисно.

Так обвинувачений ОСОБА_7 будучи допитаним в судах першої та апеляційної інстанції показав, що 28.07.2016 року рухаючись на автомобілі по дорозі в с. Тарасівці, Новоселицького району, Чернівецької області по середині дороги стояв ОСОБА_9 , який на поданий сигнал не реагував, тому він зупинився біля нього. ОСОБА_9 брутально лаявся, наніс удар рукою по капоту автомобіля, у зв`язку з чим він вийшов з автомашини і наніс йому ногою удар в живіт, від чого він упав.

Потерпілий ОСОБА_9 в судді першої та апеляційної інстанції показав, що 28 липня 2016 року в селі Тарасівці, Новоселицького району Чернівецької області, біля магазину «Яна» став переходити дорогу у невстановленому місці, поза межами пішохідного переходу, дійшовши до середини дороги побачив автомобіль і став рухатись назад щоб його пропустити, проте автомобіль став рухатись на нього, зупинився, він злякався і вдарив рукою по капоту, після чого з автомобіля вийшов обвинувачений і наніс йому ногою удар в груди від чого він упав, і від падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги.

З показів свідка ОСОБА_11 видно, що він бачив як 28.07.2016 року потерпілий ОСОБА_9 намагався перейти дорогу у невстановленому місці, біля нього зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , після чого потерпілий двома руками наніс удар по капоту автомобіля. У відповідь ОСОБА_7 вийшов з автомашини наніс удар ногою ОСОБА_9 в живіт від якого той упав на землю.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи (а.с. № 10), у потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого надвертлюгового поперечного перелому правої стегнової кістки, без зміщення, вищевказане тілесне ушкодження виникло в результаті дії твердого тупого предмету по строку та обставинам може відповідати вказаному в постанові і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке що призвело до тривалого розладу здоров`я.
Дослідженні судом першої інстанції докази свідчать про те, що ОСОБА_7 наносячи удар ногою ОСОБА_9 в груди не передбачав, що потерпілий впаде на землю і отримає середньої тяжкості тілесні ушкодження, але міг і повинен був передбачити такі наслідки.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_7 необхідно розглядати як необережне заподіяння середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя, в наслідок злочинної недбалості та перекваліфікувати їх на ст. 128 КК України і призначити покарання за цим законом, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно з ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до осіб з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, які дають можливість суду зробити висновок, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання.
У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
ОСОБА_7 вчинив один злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину в його скоєнні, позитивно характеризується тому суд першої інстанції правильно застосував до нього ст. 75 КК України у зв`язку з чим апеляційна скарга потерпілого про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Що стосується розміру матеріальної шкоди стягнутої із обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 , то вона явно не відповідає фізичним та душевним стражданням, яких зазнав потерпілий, а також вимогам розумності та справедливості.

Так, згідно з ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, внаслідок протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_9 , який переходив дорогу у невстановленому місці, на зауваження не реагував та вчинив умисні дії спрямовані на пошкодження автомобіля в якому знаходився обвинувачений.

За таких обставин, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину моральних та душевних страждань, які зазнав потерпілий, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні ОСОБА_9 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, протиправну поведінку потерпілого, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 з 30 000 грн. до 15 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 413, 418 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

На підставі ст. 404 КПК України вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити, перекваліфікувати його дії з ст. 122 ч.1 КК України на ст. 128 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_7 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації.

Зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 з 30 000 грн. (тридцяти тис. грн.) до 15 000 грн. (п`ятнадцяти тис. грн.), а всього розмір шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 з 39 853 грн. 25 коп. (тридцяти дев`яти тис. вісімсот п`ятдесят трьох грн. двадцять п`ять коп.) до 24 853 грн. 25 коп. (двадцяти чотирьох тис. вісімсот п`ятдесят трьох грн. двадцять п`ять коп.)

В решту частині вирок залиши без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді
[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4
"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

27.12.2016 року
(дата засвідчення копії)

27.12.2016 року

ОСОБА_2 .