ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, гр-н України, середня освіта, не одружений, працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , судимий: - 11 лютого 2010 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 296 КК України на шість років позбавлення волі, звільнений 17 жовтня 2013 року умовно-достроково (невідбутий строк покарання 01 рік 10 місяців 10 днів); - 10 січня 2017 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на один рік, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 , інші учасники потерпілий ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В:
12 червня 2017 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував за місцем проживання свого знайомого - ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . Коли, приблизно через 15 хвилин до кімнати, де вони спілкувалися, увійшла знайома ОСОБА_10 ОСОБА_11 , яка також перебувала в цій квартирі, але в іншій кімнаті, між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник словесний конфлікт з приводу того, що остання висловилась образливими словами на його адресу. Того ж дня, приблизно о 17 год. 00 хв., будучи обуреним такими діями ОСОБА_14 , ОСОБА_7 дістав з карману одягу розкладний ніж, яким спочатку погрожував ОСОБА_15 , а потім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої, хоча і не бажав, проте свідомо припускав їх настання, утримуючи ніж в правій руці, цілеспрямовано наніс їй один удар в область лівої частини грудної клітки, від якого та впала на підлогу та померла, а він втік з місця злочину. Цими діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_15 одне проникаюче колото-різане поранення грудей зліва з ушкодженням верхньої частки лівої легені та розвитком крововтрати, шоку, від якого приблизно хвилин через тридцять настала її смерть.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і показав, що 12 червня 2017 року приблизно о 16 год. 00 хв. прийшов до помешкання свого знайомого - ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час спілкування з ним, приблизно через 15 хвилин, до них в кімнату зайшла знайома УЛІЗЬКО ОСОБА_11 , яка почала звертатися до нього образливо, перебуваючи у стані сп`яніння. Будучи обуреним такими діями ПАРФЬОНОВОЇ, він дістав з карману розкладний ніж, яким спочатку погрожував ПАРФЬОНОВІЙ, а потім, обравши необхідний момент, утримуючи його в правій руці, наніс їй один удар в область лівої частини грудної клітки, від якого вона впала на підлогу та померла, а він втік з місця злочину. Як визнав обвинувачений, одне проникаюче колото-різане поранення грудей зліва з ушкодженням верхньої частки лівої легені та розвитком крововтрати, шоку, від якого приблизно хвилин через тридцять настала смерть ПАРФЬОНОВОЇ, заподіяно саме його діями за вказаних вище обставин з використанням ножа, про що він щиро жалкує. Він усвідомлював суспільно-небезпечний характер таких своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої, хоча і не бажав, проте свідомо припускав їх настання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже колегія суддів вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 12 червня 2017 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині - ОСОБА_15 , тобто вчинив умисне вбивство, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_16 покарання колегія суддів згідно з вимогами ст. ст. 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином і вчинений на ґрунті не значимого за своїм характером разового конфлікту, дані про особу винуватого, який має судимість, однак належних висновків для себе не зробив, хоча за місцем проживання характеризується посередньо, неофіційно працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_16 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_16 , є рецидив злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_17 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, не вбачаючи при цьому правових підстав для застосування ст. 69 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Остаточне покарання ОСОБА_16 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина становить один рік.

Враховуючи обґрунтованість висунутої обвинуваченому підозри у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, обраний судом вид покарання, достатність підстав вважати, що ОСОБА_7 , з огляду на його судимість, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 177, 178, 183, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_18 покарання повністю приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_16 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з 12 червня 2017 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного провадження.

Строк попереднього ув`язнення у період з 12 по 20 (включно) червня 2017 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_16 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_16 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: фрагменти тканини з плямами бурого кольору, змиви, зрізи, предмети, схожі на ножі, одяг потерпілої та обвинуваченого знищити; особисті речі обвинуваченого, вилучені 12 червня 2017 року під час огляду його квартири ( АДРЕСА_1 ) повернути належному володільцу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДІ: ОСОБА_19

ОСОБА_20

ОСОБА_21