Дата документу 08.02.2017
Провадження № 1-кп/334/31/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя:

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2015 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України.

Під час розгляду справи виникла необхідність у вирішенні питання, щодо подовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, тому що обвинувачений зможе переховуватись від суду. Просить подовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо подовження строку тримання під вартою його підзахисного, надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , свої вимоги мотивував наступним, в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України.

Під час проведення досудового слідства, у відношенні його підзахисного було обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти способам ухилення від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Просить суд звернути увагу на той факт, що 28 вересня 2015 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, де він перебуває на протязі 1 (одного) року 2 (двох) місяців 23 ( двадцяти трьох) днів. Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні від 10 лютого у справі «Харченко проти України», згідно з якою «Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» ( п.79).

Вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як взяття під варту, з огляду на наступне:

1.Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його підзахисний жодним чином не перешкоджав встановленню істини у справі.

А тому вважає, що немає підстав вважати, що його підзахисний перешкоджатиме в майбутньому встановленню істини.

2. Ризиків, що обвинувачений може вплинути на свідків, потерпілих чи сховати або спотворити будь-яку річ чи документи не існує, викладена в обвинувальному акті інформація, стосовно вилучення зброї у ОСОБА_6 не відповідає дійсності.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитский проти Росії», пункти 111-112 рішення від 01 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

Відсутність підстав вважати, що його підзахисний перешкоджатиме встановленню істини у справі, ухилятиметься від явки до суду свідчить про те, що немає підстав для подальшого тримання його під вартою.

Просить поновити порушені права та свободи ОСОБА_6 , а саме: забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невиносності та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступність до правосуддя та обов`язковість судових рішень, безпосередність дослідження показань, речей і документів, розумність строків - викладених в Главі 2. Засади кримінального провадження.

Оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суровим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу із взяття під варту на менш суровий запобіжний захід. Просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід, звільнивши його із під варти та обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Обвинувачений, підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, захисника, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого необхідно відмовити з огляду на наступне, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні середнього ступеню тяжкості злочину та тяжкого злочину, за скоєння останнього передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років. Крім цього в судовому засіданні у відповідності до ст. 349 КПК України було визначено порядок та обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження. Відповідно до затвердженого порядку по справі необхідно допитати потерпілих та свідків, оскільки на даному етапі триває допит зазначених осіб, тому існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі зможе впливати на свідків та потерпілих, а отже суд не находить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо подовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, крім цього злочини, у вчинені яких він обвинувачується, є злочинами які відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості та тяжких, також суд вважає, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може впливати на свідків, потерпілих.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 раніше неодноразово судимого, обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості злочину та тяжкого, отже є всі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу шести десяти діб з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тому суд вважає, що прокурором доведена необхідність у подовженні строку тримання під вартою строком на шістдесят діб у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст.263 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 відмовити.

Подовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, строком на шістдесят діб, тобто з 08 лютого 2017 року по 08 квітня 2017 рік включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1