Справа № 206/1192/16-к
Провадження № 1-кп/206/15/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" лютого 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000164 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого:
08.07.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
05.02.2016 року приблизно о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи біля буд. № 23 по вул. Роторній в м. Дніпро, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_5 , який тримав в руках грошові кошти.

Після чого у ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Далі в цей же день приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи біля буд. №7 по вул. Карагандинський в м. Дніпро, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, наблизились разом з невстановленою слідством особою до потерпілого ОСОБА_5 , де в цей час, невстановлена слідством особа нанесла ОСОБА_5 не менше двох ударів рукою в область обличчя, від чого останній впав на землю з висоти власного зросту. Після чого ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, оцінивши, що потерпілий перебуває у безпорадному стані та не в змозі їм протистояти, розуміючи, що вони переважають його кількісно та фізично, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, де ОСОБА_3 шляхом ривку вихопив з рук лежачого на землі ОСОБА_5 , тобто відкрито заволодів належною йому з тканини чорною сумкою, в якій знаходилось: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , картка фізичної особи - платника податків НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , посвідчення «Ветеран праці» серії НОМЕР_4 та пластикова банківська картка «Ощадбанку», видані на ім`я ОСОБА_5 , а також грошові кошти в сумі 2 470 гривень та шкіряний гаманець чорного кольору вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/34-446 від 25.02.2016 року - 185 гривень 40 копійок.

Після чого ОСОБА_3 разом з невстановленою слідством особою з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2655 гривень 40 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, винним себе визнав частково та пояснив суду, що він 05.02.2016 року був на базарі разом із товаришем на ім`я ОСОБА_6 , який запропонував йому піти за потерпілим, та коли вони йшли по вул. Карандинській у м. Дніпро, наблизившись до потерпілого, ОСОБА_6 , представившись поліцейським, зі спини наніс йому удар, від якого потерпілий впав, а ОСОБА_6 йому, обвинуваченому, наказав взяти сумку потерпілого, що він і зробив, хоча розумів протиправність своїх дій, потім вони побігли з місця скоєння злочину. Після чого він віддав сумку ОСОБА_6 , який почав там нишпорити, документи (паспорт та посвідчення) на ім`я ОСОБА_5 він (обвинувачений) забрав собі, матеріальними цінностями з ним ОСОБА_6 не ділився.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що 05.02.2016 року він йшов з гаражу, зайшов до ощадбанку, що розташований біля прокуратури, де отримав пенсію у розмірі 2500 гривень, крім того у нього в гаманці з собою було 300 гривень, вийшовши з банку біля музичної школи, придбав 3 блоки цигарок, дійшов до вулиці Карагандинської, 7 у м. Дніпро, коли почув позаду себе швидкі кроки та повернувся, у цей час до нього підбігли два хлопця та вдарили два рази по голові і зірвали сумку, в якій, окрім грошей, знаходився паспорт та ощадна книжка, після чого втекли. Він забіг у перший під`їзд будинку, почав стукати у двері, на його стукіт вийшла жінка, яка спитала, що з ним трапилось, та допомогти нічим не змогла, оскільки в неї не було навіть телефону, як раптом він побав, що в інший підїзд йдуть двоє дівчат, та жінка їх побачила також, і почала гукати дівчат, після чого вийшла мати дівчат, якій він розповів про те, що сталось, і вони викликали працівників поліції. Приблизно через 3 хвилини на номер тієї жінки передзвонили з поліції та сказали, щоб він (потерпілий) вийшов на вулицю, а вони за ним під`їдуть. Однак, як виявилось, поліція вже спіймала одного з тих чоловіків, хто вкрав його сумку. Гроші йому так і не повернуті.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він того дня йшов на поштове відділення, бачив як йшов дідусь, позаду нього двоє чоловіків, як рапотом один із них схопив дідуся і хотів вдарити, та перший вдарив його Часовських, та дідусь впав, після чого вони вдвох забрали цигарки та сумку у потерпілого. Він підійшов до дідуся, та той знаходився у шоковому стані, а через 15 хвилин, коли повертався з пошти, побачив, як дідусь розмовляє з патрульними поліцейськими, після чого він підійшов та дав покази. Крім того пояснив, що він тих нападників бачив неодноразово на ринку.
Крім показів свідка та потерпілого, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме.
-квитанцією з АТ «ОЩАДБАНК» № 108 від 05.02.2016 року на суму 500 грн.; копією ощадної книжки ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_5 з записом про зняття грошових коштів 05.02.2016 року, саме у сумі 2000 грн. та відповідною квитанцією (т. 1 а.п. 13-16);
-протоколом огляду місця події від 05.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд гаражу коричневого кольору в 4 м. від дошкільного закладу № 214. З боку даного гаражу знаходиться сумка чорного кольору з двома застібками, ручки без пошкоджень, ремінець порваний з однієї сторони. У внутрішній кишені сумки знаходяться білі поліетиленові пакети. В кишені знаходяться грошові кошти банкнотами 50 грн. та 10 грн (т. 1 а.п. 19-22);
-протоколом огляду від 05.02.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд ОСОБА_3 , який добровільно видав для огляду та вилучення зі своєї куртки пачку цигарок LD синій, гаманець чорного кольору,паспорт на ім`я ОСОБА_5 , пенсійне посвідчення на його ж ім`я та пластикову картку НОМЕР_5 (т. 1 а.п. 24-28);
-протоколом огляду предметів від 06.02.2016 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якого було оглянуто речі, які були добровільно видані ОСОБА_3 , а саме сумку чорного кольору з грошовими коштами у сумі 60 грн. двома купюрами по 50 грн. та 10 грн., паспорта громадянина України (у обкладинці знаходиться довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру), посвідчення «Ветерана праці», пенсійне посвідчення, банківську карту «Ощадбанку», відкриту пачку цигарок LD blue та шкіряний гаманець чорного кольору, в якому на момент огляду знаходились грошові кошти у сумі загалом 19 грн., дані речі потерпілий ОСОБА_5 впізнав як свої, які в нього було відкрито викрадено 05.02.2016 року приблизно о 17:00 год. двома невідомими йому особами по АДРЕСА_2 (т. 1 а.п. 31-39);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впевнено впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 05.02.2016 року близько 17:00 год. разом з невстановленою особою, застосовуючи насилля, відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 42-44);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2016 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 05.02.2016 року близько 17:00 год. разом з невстановленою особою, застосовуючи насилля, відкрито заволоділа його майном (т. 1 а.п. 45-47);
-протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 10.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 впізнав гаманець, який перебував у його сумці, яку приблизно о 17:00 год. 05.02.2016 року відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я викрали дві невідомі особи, перебуваючи біля буд. 7 по вул. Карагандинській у м. Дніпропетровську (т. 1 а.п. 48-50);
-висновком експерта № 6/34-446 від 25.02.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість шкіряного гаманця чорного кольору, станом на 05.02.2016 року, могла складати 185,40 грн. (т. 1 а.п. 75-77)
Оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що він не наносив ударів потерпілому, відповідають встановленому судом та органом досудового слідства об`єму його обвинувачення і вважається судом достовірними.

Враховуючи повноту та непротирічність всієї сукупності досліджених доказів, суд вважає за необхідним розцінити покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо часткового невизнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєння кримінального правопорушення та пов`язаних з цим цивільно-правових наслідків, та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, саме у нього було вилучено сумку потерпілого та належний йому гаманець з часткою викрадених грошових коштів.

Тому, суд розцінює поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та часткове визнання ним вини в обсязі, як захисно-установчу позицію в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доказана і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання (т. 1 а.п 57).
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 п. 23 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з подальшими змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» в разі, якщо особа щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі новий злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового або повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.
Тому у відповідності до роз`ясень Пленуму ВСУ вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська стосовно ОСОБА_3 від 08.07.2016 року, яким він засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, слід виконувати самостійно.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України по конкретним кримінальним справам: за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України ,засудженим за вироком Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2006 р. (ухвала ВСУ від 26.12.2006 р.) та за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 27.11.2007 р. ( ухвала ВСУ від 13.01.2009 р.) ( вісники ВСУ № 5 за 2007 р. та № 6 від 2009 р.). При цьому ВСУ роз`яснив, що застосування в цьому випадку вимог ч. 4 ст. 70 КК України не допускається.
Крім того, до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 08.07.2016 року по день постановлення судом вироку, тобто по 28.02.2017 року, а тому цей термін підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Наступне зарахування в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведене місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у втгляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання законної сили вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 08.07.2016 року по 28.02.2017 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Наступне зарахування в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведене місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 08.07.2016 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання чинності вироком залишити незмінним.
Речові докази: сумку чорного кольору, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , картку фізичної особи платника податків НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , посвідчення «Ветеран праці» серії НОМЕР_4 , пластикова банківська картка «Ощадбанку» та грошові кошти в сумі 79 грн., передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1