Провадження № 1-кп/742/10/17
Єдиний унікальний № 742/1931/16-к
ВИРОК
Іменем України
27 квітня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальне провадження № 0000728 від 13 квітня 2016 року , про обвинувачення у вчиненні злочину,що передбачає кримінальну відповідальність передбачену ст.186 ч.3 КК України , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,українця з середньою освітою,гр. України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого , за участю інших учасників провадження : прокурора ОСОБА_4 захисника адвоката ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілої ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним,що 24 березня 2016 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_3 , з метою заволодіяння чужим майном та особистого збагачення, прибув до господарства потерпілої ОСОБА_6 ,яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 ,де маючи прямий умисел та корисливий мотив,відкривши хвіртку,проник на територію господаства,де вікрито викрав велосипед марки « Ardis «,модель « Либідь «,червоного кольору ,належний потерпілій ,вартістю 1474 грн, ,після чого з відкрито викраденим велосипедом зник з місця вчинення злочину . Кримінальне правопорушення ,у вчиненні якого визнається винуватим обвинувачений ОСОБА_3 є ст.186 ч.3 КК України ,як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з проникненням у сховище . В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе виним у вчиненому злочині і суду пояснив, що він не вчиняв злочину а 24 березня 2016 року перебував в с.Мазках,Прилуцького району і разом з ОСОБА_7 у господарстві ОСОБА_8 пиляли дерева а після сімнадцятої години розпивали за місцем проживання ОСОБА_7 могорич. Дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає ,що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні вказаних вище дій. Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтвержується слідуючими дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала,що 24 березня 2016 року близько 17 год. 40 хв. вона перебувала у власному будинку за АДРЕСА_2 .Внучка повідомила, що в них з двора викрали велосипед.Вона вийшла з будинку і побачила свою дочку ОСОБА_9 ,яка повідомила їй,що викрали велосипед.Грабіжник залишив під двором господарства старий велосипед ,відкривши хвіртку господарства,яку вона закрила, проник в двір господарства та викрав її новий велосипед марки « Ardis «,модель « Либідь»,який вона придбала в магазині в 2010 році . Вона разом з внучкою пійшли шукати злодія до п`ятого магазину розташованого по вул. Київській .Вони побачили,що на її велосипеді їде незнайомець,відштовхуючись ногами об землю,тому що на транспортному засобі спала цепка.Вона схопила за велосипед в почала кричати на нього.Грабіжник вирвася і втік ,залишивши викрадений в неї велосипед. Про вчинення злочину вона повідомила працівників поліції,які приїзджали на місце вчинення злочину.Вона видала працівникам поліції велосипед,який залишив грабіжник біля її двору.Через декілька днів грабіжника затримали сусіди,якого вона одразу впізнала.Грабіжником виявився обвинувачений ОСОБА_3 ..Через деякий час обвинувачений ОСОБА_3 приходив до неї з братом проситися .Брат сказав,що робить в поліції.Через деякий час брат також приходив до них із захисником з тим же питанням. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала ,що 24 березня 2016 року близько 17 год. 40 хв. вона перебувала в будинку за АДРЕСА_2 .В дворі господарства почав гавкати собака.Вона виглянула у вікно і побачила,що незнайомий чоловік виводить з двора велосипед марки « Ardis «,моделі « Либідь «,який її мати потерпіла ОСОБА_6 придбала новим в магазині в 2010 році .Вона стала стукати у вікно.На стукіт незнайомець оглянувся і пійшов з двора з велосипедом. Вона вибігла з будинку ,але наздогнати грабіжника не змогла,тому що була боса.Її мати потерпіла ОСОБА_9 разом з її дочкою пійшла шукати злодія по вул. Київській в напрямку до п`ятого магазину.Через деякий час її мати повернулася разом з велосипедом.Грабіжник залишив інший велосипед біля двору і проникнув в їх двір,відкривши хвіртку,яка до цього була закрита .Про вчинення злочину мати повідомила працівників поліції,які приїзджали на місце вчинення злочину.Працівникам поліції мати видала велосипед,який залишив грабіжник. В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала,що вона проживає по сусідству з потерпілою ОСОБА_6 . 2 квітня 2016 року з райлікарні через огорожу із сітки в її двір перестрибнув незнайомець,який був в неадекватному стані і став заглядати в автомобіль та налякав дитину.Потім незнаймець перестрибнув через пакан і побіг.Її чоловік наздогнав незнайомця і затримав .Сусідка викликала працівників поліції.Працівники поліції,які приїхали на виклик на двух автомобілях затримали незнайомця,яким виявився обвинувачений ОСОБА_11 ,який і викрав у її сусідки ОСОБА_6 з господарства ,незадовго до цього велосипед,якого потерпіла впізнала під час затримання. В ході огляду місця подій 24 березня 2016 року слідчий за участю понятих та власника , оглянувши місце вчинення злочину ,яким є господарство розташоване в АДРЕСА_2 ,яке належить потерпілій ОСОБА_6 , в ході якого потерпіла видала працівникам поліції добровільно велосипед марки Аіст ,який залишив біля її господарства грабіжник ,що підтвержується протоколом ( а.с.26-27 т.1). Зазначений доказ отриманий в порядку ,встановленому кримінально-процесуальним кодексом ,а тому зазначений доказ на думку суду є допустимим доказом.Тверження захисника ОСОБА_5 проте,що в даному випадку проведена фактично слідча дія обшук а не огляд місця подій і що велосипед вилучений у потерпілої саме під час проведення обшуку є надуманим і не заслуговує на увагу.В даному випадку з дозволу власника був проведений огляд місця подій ,яким є господарство належне потерпілій ОСОБА_6 ,в ході якого потерпіла добровільним шляхом видала працівникам поліції велосипед,що підтвержується складеною нею власноручно заявою ( а.с. 25 т.1),який залишив грабіжник під двором її господарства і який не є предметом викрадення та не є власністю потерпілої.Про дані обставини потерпіла ствержувала в судовому засіданні,що також є процесуальним джерелом доказування,належність і допустимість якого не оспорюється стороною захисту в судовому засіданні. Та обставина ,що в зазначеному протоколі слідчим описано місце знаходження коридору будинку в якому знаходився зазначений велосипед,не свідчить проте,що в даному випадку проведений обшук а свідчить про те,що слідчий з метою виявлення і фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відповідно до положень ст. 237 КПК України провів огляд місцевості і приміщення. Із висновку експерта за № С-77 від 18 квітня 2016 року ( а.с.33 т.1) вбачається,що з врахування відсотку зношування вартість велосипеду марки « Ardis «,модель « Либідь «,придбаного в 2010 році станом на 24 березня 2016 року становить 1475 грн.. Під час призначення судово-товарнознавчої експертизи в ході досудового розслідування,як обвинувачений так і його захисник не заперечували проти призначення експертизи до Чернігівської регіональної торгово-промислової палати . Відповідно до положень ст. 1 Закону України " Про судову експертизу" від 25 лютого 1994 року ,судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об"єктів,явищ і процесів,які місцять інформацію про обставини справи,що перебуває у провадженні органів досудового рослідування чи суду. Відповідно до положень ст. 7 зазначеного Закону для проведення деяких видів експертиз,які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами,за рішенням особи або органу,що призначили судову експертизу, можуть залучатися,крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань. Гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку передбачені ст. 4 зазначеного Закону , в тому числі і щодо попередження про кримінальну відповідальність судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов"язків при призначені даної експертизи дотримано. Дослідження вартості предмета вчинення злочину не є складним дослідженням і не потребує яких небудь спеціальних знань матеріального об"єкта. Вартість велосипеду визначалася шляхом аналізу роздрібних цін на велосипед марки « Ardis «,модель « Либідь «,придбаного в 2010 році та врахування відсотку зношування а тому не вірити висновку експерта не має жодних правових підстав . Суд приймає до уваги саме зазначений висновок експерта щодо оцінки викраденого майна, оскільки інших доказів щодо вартості викраденого майна ,як стороною обвинувачення так і стороною захисту надано не було. В судовому засіданні зазначені сторони не заперечували проти вартості і кількості викраденого майна. Даний висновок надався досвідченим експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати за прийнятною для суду методикою .Зазначений доказ отриманий в порядку ,встановленому кримінально-процесуальним кодексом ,шляхом призначення в ході досудового слідства судово-товарознавчої експертизи а тому зазначений доказ на думку суду є допустимим доказом.Розмір викраденого майна є незначним і не впливає на кваліфікацію вчиненого злочину навіть при умові деякого його збільшення або зменшення та не є предметом позову в даному кримінальному провадженні . Формальне заявленні захисником претензій до оцінки викраденого майна,без прозицій щодо їх вирішення не свідчить про сприяння стороною захисту у вирішенні даної претензії.Прокурор же не побажав повернути обвинувального акту прокурору а підтримав обвинувачення в такому обсязі в якому таке предявлено обвинуваченому. При предявленні фотознімків для впізнання свідок ОСОБА_9 в присутності понятих ,впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 ,як особу ,яка вчинила викрадення велосипеда з її господарства ,що підтвержується протоколом ( а.с.42-43 т.1). При предявленні фотознімків для впізнання потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих ,впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 ,як особу ,яка вчинила викрадення велосипеда з її господарства ,що підтвержується протоколом ( а.с.77-78 т.1). Дані два докази отримані в порядку ,встановленому кримінально-процесуальним кодексом а тому зазначений доказ на думку суду є допустимим доказом. Припущення захисника ОСОБА_5 проте,до часу проведення зазначених слідчих дій свідку ОСОБА_9 та потерпілій ОСОБА_6 слідчим були показані фотографії обвинуваченого ОСОБА_3 не заслуговують на увагу ,оскільки зазначений свідок під час вчинення злочину бачив і запамятав обвинуваченого з вікна будинку та коли доганяв грабіжника а потерпіла бачила і запамятала грабіжника двічі,як під час затримання після вчинення злочину з належним їй велосипедом так і після затримання сусідами через декілька днів,якого вона також впізнала,як особу що вчинила щодо неї злочин,про що свідок і потерпіла показували в судовому засіданні і їхні покази є іншими процесуальними джерелами доказів ,які в совокупності із зазначеними вище протоколоми є належними та допустими доказами про ці ж самі обставини,і їх належність та допустимість не оспорюється стороною захисту в судовому засіданні. Дані припущення захисника ОСОБА_5 не носять в собі логічного обгрунтування. Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину підтвержується дослідженими в судовому засіданні речовими доказами по кримінальному провадженню ( а.с.28,30 т.1). Тверження захисника в судовому засіданні проте,що речові докази не булили відкриті стороні захисту не заслуговує на увагу і спростовується наявними в матеріалах кримінального провадження дорученням про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та протоколом надання доступу до матеріалів досудового розслідування в якому наявний підпис обвинуваченого і його захисника ( а.с.101,104 т.1). Після ознайомлення з матеріаалами кримінального провадження ні обвинувачений ні його захисник з приводу не відкритя їм доказів в тому числі і речових, ніяких клопотань не заявляли. Суд не приймає до уваги покази свідків сторони захисту, яким є ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ,що до часу спилювання дерев обвинуваченим ОСОБА_3 біля господарства першого свідка 24 березня 2016 року,оскільки покази зазначених свідків є надуманими,не узгоджують з іншими доказами по справі та висказані на прохання обвинуваченого і його родичів ,саме які і попросили посвідчити зазначених свідків в судовому засіданні згідно заяви ( а.с.127 т.1 ) 8 липня 2015 року в даному кримінальному провадженні з метою сприяння своєму односельцю уникнути кримінальної відповідальності за вчиненний ним злочин.Під час досудового розслідування ні обвинувачений ,ні його захисник не заявляли клопотання слідчому про допит зазначених свідків,як не заявляли про це і самі зазначені свідки.В решті покази зазначених свідків не носять доказового значення по даному кримінальному провадженні а тому і не підлягають викладенню в даному процесуальному документі. Незначні порушення кримінально-процесуального законодавства допущені в ході досудового розслідування щодо оформлення документів по даному кримінальному провадженню в Прилуцькому відділі поліції на які звертає увагу захисник в судовому засіданні не можуть бути підставою для визнання зазначених вище доказів досліджених в судовому засіданні недопустимими. За таких обставин, суд вважає доведеною доказами в судовому засіданні та обставина,що обвинувачений ОСОБА_3 є винуватим у вчиненні вікритого викрадення велосипеду марки « Ardis «,модель « Либідь « ,належного потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 1474 грн., з її господарства,хоча відновідно до зазначеного вище висновку судов-товарознавчої експертизи вартість даного транспорного засобу становить 1475 грн.,однак суд діє в межах пред"явленого обвинувачення і не вправі збільшити його обсяг а тим більше що до збільшення вартості предмету викраденого майна. Одночасно , суд вважає,що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.186 ч.3 КК України ,як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),поєднане з проникненням у сховище,оскільки обвинувачений ,відкривши хвіртку,про що ствержували в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_9 з метою викрадення велосипеда,який зберігався в дворі поза спеціальним сховищем,вчинив проникнення до двору з метою викрадення такого майна і в даному випадку його дії кваліфікуються,як проникнення у сховище. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник не висказали своїх заперечень щодо кваліфікуючої ознаки предявленої в обвинуваченні щодо обвинуваченого,якою є проникнення в сховище. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні злочину , суд розцінює,як один із способів уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин і така версія обвинуваченого спростовується логічними і послідовними показами самої потерпілої ОСОБА_6 ,свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,які в своїх зазначених вище показах подробно розповіли про обставини вчинення злочину,протоколом огляду місця подій, протоколами предявлення фотознімків для впізнання та висновком судово-товарознавчої експертизи наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні . Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено . Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те,що він вперше притягується до кримінальної відповідальності та посередньо характеризуються за місцем проживання . Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину , особу винного , суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства,тобто звільнити його від відбування покарання призначеного за даним вироком з випробуванням та покладенням на нього зобов`язань відповідно до положень ст.ст. 75,76 КК України. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку передбаченому ст.100 КПК України . Керуючись ст.ст. 373,374 ,475 КПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки .
На підставі ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування міри покарання призначеного за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати .
Речові докази по справі велосипед марки « Ardis «,модель « Либідь» - залишити в законному володінні і розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 , де такий і знаходиться на зберіганні ( а.с.28,30 т.1) а велосипед марки « Аіст» - залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів Прилуцького ВП ,де такий і знаходиться на зберіганні ( а.с.31 т.1).
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію
вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1