Номер провадження 11-кп/788/236/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2017 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не одруженому, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше судимому, засудженому

14 листопада 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
20 січня 2017 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2017 року ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що під час відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення, а тому відсутні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржуване нею рішення скасувати та винести нове, яким задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що її підзахисний неодноразово заохочувався, стягнень не має, працевлаштований в якості днювального чергового, сумлінно ставиться до праці, приймає участь в організації «Духовне відродження» та самодіяльності установи виконання покарання. З огляду на це захисник вважає, що ОСОБА_8 протягом двох років відбування покарання своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, а стягнення накладено на нього вже після його звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від покарання. Вказана обставини залишилась поза увагою суду та їй не надана жодна оцінка, зокрема суд не звернув уваги, на те, що причиною такого стягнення став не вихід ОСОБА_8 на сніданок, що не можна вважати суспільно-небезпечним діянням за якого можна зробити висновок про відмову в умовно-достроковому звільненні. Крім того, при засудженні останній визнав свою вину, щиро каявся, раніше працював слюсарем на заводі «Енергомаш», мав позитивну характеристику, він має постійне місце проживання, не працездатну матір та був єдиним годувальником сім`ї.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 та її підзахисного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, частково дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд не вправі відмовляти в умовно-достроковому звільненні засудженого від покарання з мотивів, не передбачених у ст.81 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, 14 листопада 2014 року ОСОБА_8 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. (а.о.с. 9).

14 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_8 прибув до Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області (№ 116) де відповідно до характеристик від 16 січня 2016 року (а.о.с. 29), від 04 лютого 2016 року (а.о.с. 35) та від 20 липня 2016 року (а.о.с. 43) характеризується в цілому позитивно, зокрема режиму тримання не порушує, працевлаштований днювальним міжзонного КПП, до праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу при виконанні покладених на нього обов`язків, у відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності, відноситься позитивно, спроб до втечі та схильності до суїциїдальної поведінки з боку засудженого не було, на профілактичних обліках не перебуває, за характером спокійний, врівноважений, цілеспрямований, вимогливий до себе, підтримує стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості. Крім того, ОСОБА_8 приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», заходи відвідує регулярно, подає позитивний приклад іншим засудженим. Також, засуджений ОСОБА_8 вину у скоєному ним злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.

Відповідно до довідки від 19 липня 2016 року за період відбування покарання ОСОБА_8 три рази був заохочений подяками за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не мав (а.о.с. 44).

20 січня 2017 року засуджений ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про умовно дострокове звільнення від покарання до Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с. 2).

Однак, відповідно до характеристики від 27 січня 2017 року (а.с.7) умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання є передчасним, оскільки той хоч і характеризується з позитивного боку, однак змінив власне ставлення до праці по благоустрою території установи та участі в житті відділення в гірший бік, участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» він вже не приймає, тому на даний час засуджений характеризується вже з негативного боку. Разом з тим за весь час відбування покарання ОСОБА_8 отримав одне стягнення, а саме догану за відмову 19 січня 2017 року виходити на сніданок (а.о.с. 122). Також, комісією установи ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні відносно нього пільг передбачених ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України на підставі його заяв.

Вказані обставин суд першої інстанції прийняв до уваги та положив в основу судового рішення, однак при цьому, як вірно вказує захисник та з чим погоджується і колегія суддів, не оцінив ні змісту накладеного на ОСОБА_8 стягнення, яке за своїм характером не можна вважати суспільно-небезпечним, ні дати його накладення - 19 січня 2017 року, тобто після написання 15 січня 2017 року засудженим ОСОБА_8 клопотання до суду про звільнення, що може бути упередженим, ні причин відмови у застосуванні комісією установи відносно засудженого пільг передбачених ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України, від яких той відмовився з власної ініціативи, ні інших характеристик наявних в матеріалах особової справи засудженого де ОСОБА_8 характеризується виключно з позитивного боку.

З огляду на викладене та аналізуючи матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд допустив неповноту судового розгляду, яка відповідно до п.1 ч. 1 ст. 409 КПК України виступає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення та те, що він своєю поведінкою заслуговує на умовно дострокове звільнення від покарання на не відбутий ним строк, який відповідно до довідки (а.с. 33) станом на 11 квітня 2017 року складає 9 місяців і 19 днів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2017 року, якою засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 309 ст. 71 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 309 ст. 71 КК України умовно достроково на не відбутий ним строк 09 місяців 19 днів.

Ухвала є остаточною і касаційному перегляду не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.