Справа № 175/140/17
Провадження № 1-кс/175/36/17
У Х В А Л А
Іменем України
16 січня 2017 року сел. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Слобожанське скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0002339 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0002339 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_5 .
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

До початку відкритого судового засідання від заявника захисника ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просив залишити скаргу без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти залишення скарги без розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, встановив наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
В той же час КПК України не містить норм, якими б було передбачено можливість залишення скарги без розгляду за заявою заявника, тому суд керується вимогами ч.6 ст.9 КПК України, де зазначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

В п.15 ч.1 ст.7 КПК України передбачено таку засаду кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості. Складовою цієї засади згідно ч.2 ст.22 КПК України є право та свобода сторони кримінального провадження на збирання та подання доказів, заявлення клопотань, подання скарг.

Отже, оскільки заявник користується свободою в поданні скарг і подання таких скарг є його правом а не обов`язком, відповідно він не може бути позбавлений можливості відмовитися від підтримання даної скарги під час її розгляду судом.

Таким чином, оскільки заявник на даний час не бажає підтримувати свою скаргу, суд вважає за необхідне залишити її без розгляду, що не перешкоджає заявнику звернутися з зазначеною скаргою повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.107, 206 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0002339 на незаконне тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1