Справа № 502/124/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Кілія

Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Ізмаїльської місцевої Прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 , 19.01.2016 року подав заяву про самовідвід по кримінальному провадженню № 502/1921/15-к, відносно ОСОБА_5 за ст. 286 ч. 2 КК України.

Суддя в своїй заяві про самовідвід посилається на те, що відповідно до розподілу справ через систему ДЗС Кілійського районного суду, йому на розгляд, 06.01.2016 року, передано справу № 502/1921/15-к відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суддя, дійшов висновку, що не може брати участь у розгляді відповідної кримінальної справи/кримінального провадження/ на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, оскільки є інші обставини, крім передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 цієї статті, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді, оскільки як вбачається з обвинувального акту, потерпілим від кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є ОСОБА_6 , який доводиться чоловіком ОСОБА_7 , яка на посаді секретаря судового засідання Кілійського районного суду Одеської області працювала з ним в період з листопада 2009 року по липень 2015 року, включно.

Як зазначено в п. 2. 5 Бангалорських принципів діяльності судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року, - суддя заявляє самовідвід від участі у справі в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 , підтримав заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 та наполягав на її задоволенні.
Суд, розглянувши заяву про самовідвід судді, вислухавши думку прокурора, дослідивши заяву та матеріали до неї, вважає можливим задовольнити заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідноч. 5ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 80 КПК України передбачає можливість звернення з заявою про відвід в рамках кримінального провадження або під час досудового розслідування, або під час судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 11 липня 2013 року по справі «Рудніченко проти України» констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції через відсутність безсторонності суду першої інстанції, який виніс обвинувальний вирок за подібних обставин, зазначивши, що головуючий суддя, яка одноособово розглядала справу заявника сама мала сумніви щодо своєї безсторонності при розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, щоб у сторін не виникло сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також недопущення в подальшому помилкової думки про зацікавленість судді при розгляді даної справи, суд визнає заяву судді Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 , про самовідвід вмотивованою та такою,що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 75, 80, 82 КПК України,- суд,

УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 502/1921/15-к відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Передати справу № 502/1921/15-к відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України до канцелярії Кілійського районного суду Одеської області для подальшого розподілу в порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1