Єдиний унікальний № 500/7679/13-к
Провадження № 1-кп/500/149/17
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою
16 лютого 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача - ОСОБА_8
представника потерпілих - ОСОБА_9
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.
Судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні був відкладений на 16 лютого 2017 року, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 18 лютого 2017 року.
14.02.2017 р. прокурор ОСОБА_10 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме, враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином Румунії та Молдови, перебуває у міжнародному розшуку, а отже є ризик, що він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та вплинути на свідків та потерпілих.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора ОСОБА_10 та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з підстав, зазначених в клопотанні.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 , та надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, мотивуючи його тим, що у обвинуваченого ОСОБА_6 був садовий будинок, де він тимчасово проживав, та де він і був затриманий, у нього вилучені всі паспорти, що унеможливлює його виїзд за кордон, в Румунії він не був судимий. Також, вказав на те, що однієї підозри у скоєнні тяжкого злочину не достатньо для його тримання під вартою. Також, на даний час вина обвинуваченого ОСОБА_6 не доведена у вчиненні злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора ОСОБА_5 та підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 , та вказав на те, що на протязі майже чотирьох років продовжується його тримання під вартою, прокурор не може визначитися у вбивствах скількох осіб він обвинувачується, та приховує те, що насправді сталося. Також вказав на те, що в обвинувальному акті конкретно вказана адреса його проживання, те що він є громадянином іншої країни не впливає на розгляд питання про тримання під вартою.

Представник потерпілих ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, пославшись на те, що на даний час не відпали ризики для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 слід відмовити, та строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2016 р. був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, передбачено, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК, якою суд керується також на підставі ч. 2 ст.331 КПК, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

При вирішенні клопотань про продовження строку тримання під вартою та про зміну запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, на думку суду, на даний час також продовжують існувати достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, не зникли. Як і раніше суд вважає, що є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким проти життя декількох осіб, за який передбачене покарання, у тому числі, у виді довічного позбавлення волі, він є громадянином Румунії та Молдови, постійного, а не тимчасового, місця проживання на території України не має, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2013 р. перебуває у міждержавному розшуку. Посилання захисника про наявність у ОСОБА_6 на території України тимчасового житла не приймаються до уваги, оскільки як було вище зазначено, судом встановлено, що у ОСОБА_6 відсутнє постійне місце проживання на території України. Наявність колись тимчасового місця проживання на території України, не може свідчити, що у ОСОБА_6 на даний час воно ще збереглося та він може там проживати. Саме вказані обставини та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 свідчать про наявність вказаних ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.Про наявність вказаних ризиків судом неодноразово раніше наголошувалося під час постановлення попередніх ухвал про продовження строку тримання під вартою.. На даний час суд не вбачає підстав для відступлення від вказаних висновків.

Що ж стосується посилання прокурора на існування ризику впливати на потерпілих та свідків, то суд вже раніше відкинув його як явно необґрунтований. На даний час прокурор знов не обґрунтував його наявність чи виникнення. У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою знов лише формально зроблене посилання на існування такого ризику, однак, як суд раніше вже зазначав, наявність цього ризику не була встановлена слідчим суддею при застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, а на теперішній час його існування не тільки не доведене доказами, а й знов не обґрунтоване у самому клопотанні, тому суд, враховуючи, що усі потерпілі та свідки на даний час вже допитані, не приймає до уваги посилання прокурора на наявність цього ризику та знов звертає увагу прокурора на неприпустимість подання формального клопотання без його належного обґрунтування.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки існують вищенаведені ризики, а тому справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Раніше суд вже констатував тривалість строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з причин тривалого розгляду кримінального провадження у зв`язку з недобросовісною поведінкою сторони захисту, у зв`язку з чим не порушена його розумність. Суд і надалі визнає, що сторона захисту недобросовісно поводить себе, зловживаючи своїми процесуальними правами з метою затягнення судового розгляду та порушення розумного строку розгляду провадження судом. Так, і в наявному судовому засіданні стороною захисту заявлялося клопотання, направлене лише з метою відкладення судового засідання, а не з метою з`ясування усіх обставин кримінального провадження. Суд закликає сторони кримінального провадження на дотримання загальних засад кримінального провадження, у тому числі і засади розумності строку.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особу ОСОБА_6 , а також того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не закінчений з об`єктивних причин, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, оскільки, враховуючи, що ОСОБА_6 є громадянином інших країн, не має постійного, а не тимчасового, місця проживання на території України, роботи, джерела доходів для існування, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 16 квітня 2017 року, у зв`язку з чим в задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, 201, 331, 370 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_10 задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.263 КК України, до 16 квітня 2017 року.

Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 16 квітня 2017 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити до Ізмаїльської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області (№ 22) для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:/підпис/ ОСОБА_1
Судді: 1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна
Суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_1