Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3749/16-к
Провадження №: 1-кс/332/420/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ;.

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ;

слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 ;

адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката на рішення слідчого,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ПАТ "ЗЗБК №1" на рішення слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову в поверненні тимчасово вилученого майна.

Як зазначено в скарзі, в провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0004171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

За ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Запоріжжя від 28.11.2016 року на території ПАТ "ЗЗБК №1", розташованого по вул. Фінальна,1-Б в місті Запоріжжя, був проведений обшук, під час якого вилучено, зокрема: системний блок чорного кольору "Microlab 4" з написом "ПК 0042", ноутбук "Hp Firtech", системний блок чорного кольору "Roma PC", два жорстких лиски "Western Digital 2.0 TB", жорсткий диск у корпусі чорного кольору з записами камер відео спостереження "Alpha", два системних блоки "Logic power".

5 грудня 2016 року адвокатом в порядку ст.220 КПК України, слідчому СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , подане клопотання про повернення вилученого майна, однак отримана постанова про відмову в поверненні з підстав того, що вилучене майно зазначене в ухвалі суду про проведення обшуку.

У зв`язку з відмовою слідчого в поверненні тимчасово вилученого майна, адвокат в порядку ст.303 КПК України звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого в якій просить визнати рішення слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна неправомірним, зобов`язавши слідчого припинити тимчасове вилучення майна, повернути вищезазначене майно.

В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи та обґрунтування просить її задовольнити.

Слідчий та прокурор заперечують проти задоволення скарги, при цьому наполягають на тому, що майно вилучене не підставі ухвали суду, тобто його вилучення є законним, в подальшому вилучене майно визнане речовим доказом.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали скарги та додатки до неї, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, ухвалою слідчого судді від 28.11.2016 року наданий дозвіл на проведення обшуку на території ПАТ "ЗЗБК №1", розташованого по вул. Фінальна,1-Б в місті Запоріжжя, під час якого вилучене вищезазначене майно, тобто законність вилучення не оскаржується.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді від 28.11.2016 року, на підставі якої проведений обшук, вилученню підлягають зокрема комп`ютерна та оргтехніка за допомогою якої були виготовлені документи.

Згідно п.6 ч.2 ст.235 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються речі, документи та особи, для виявлення яких проводиться обшук, тобто законом передбачена конкретність виявлення та можливість подальшого вилучення.

Відповідно до ч.5 ст.236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Оскільки комп`ютерна та оргтехніка не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, відповідно до норм КПК України, вони мають статус тимчасово вилученого майна.
Подальша доля тимчасово вилученого майна регламентується Главою 16 КПК України, згідно якої.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї Статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Вилучення вищезазначеного майна відбулося 28.11.2016 року, але органами досудового розслідування чи прокурором, вимоги ч.5 ст.171 КПК України, щодо звернення з клопотанням про арешт майна, не виконані, що є порушенням.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що скарга обґрунтована й підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.100,168,170,171,23-236,303,306-308 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити. Визнати відмову слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 від 5.12.2016 року про повернення вилученого 28.11.2016 року під час обшуку на території ПАТ "ЗЗБК №1", по вул. Фінальна,1-Б в місті Запоріжжя неправомірною.

Зобов`язати слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , повернути, вилучені 28.11.2016 року під час обшуку на території ПАТ "ЗЗБК №1", по вул. Фінальна,1-Б в місті Запоріжжя: системний блок чорного кольору "Microlab 4" з написом "ПК 0042", ноутбук "Hp Firtech", системний блок чорного кольору "Roma PC", два жорстких лиски "Western Digital 2.0 TB", жорсткий диск у корпусі чорного кольору з записами камер відео спостереження "Alpha", два системних блоки "Logic power" власникові.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1