ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0014037 від 08 жовтня 2016 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2009 року за ч. 1 ст.309 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2010 року за ч. 1 ст.185 КК України, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2012 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробовуванням, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи не зняті і не погашені судимості, 07 жовтня 2016 року близько 18 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Білла», розташованого по вул. Будівельників, 40, в м. Києві, вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно, яке належало ПІІ «Білла Україна».
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 підійшла до вітрин з товаром, звідки взяла 2 дезодоранти аерозольних «АХЕ», загальною вартістю 85 грн. 98 коп., 2 дезодоранти гелі «Свіжість хмаринки», загальною вартістю 85 грн. 98 коп., 2 дезодоранти спреї «NIVEA», загальною вартістю 63 грн. 98 коп., дезодорант део фреш «SOYSS», вартістю 52 грн., а всього, на загальну суму 288 грн. 73 коп., після чого поклала їх до сумки, яку тримала при собі.
В подальшому ОСОБА_5 не оплативши за вказаний товар на касі, намагалась вийти за межі приміщення магазину, однак довести свої злочинні дії до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками охорони магазину.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, дала суду показання, які відповідають інкримінованим їй фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаялась у вчиненому і просила суворо її не карати.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, оскільки виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, і тому знаходить правильною кваліфікацією її дій за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про її особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризуються посередньо, раніше скоювала злочини.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненні злочину.
Обставиною, яка обтяжує її покарання, є рецидив злочинів обумовлений не знятою і непогашеною судимістю за ч. 1 ст.309 КК України.
З урахуванням даних про особу обвинуваченої, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі та надати їй можливість виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства шляхом звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному проваджені 2 дезодоранти аерозольних «АХЕ», 2 дезодоранти гелі «Свіжість хмаринки», 2 дезодоранти спреї «NIVEA», дезодорант део фреш «SOYSS» залишити у володінні ПІІ «Білла Україна».
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: