Єдиний унікальний номер 205/3082/17
Провадження №1-кс/205/409/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м. Дніпро
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання і просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні. Та пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину визнав в повному обсязі та щиро кається, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи. яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у вигляді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - виключно у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків ухвалою слідчого судді від 19 травня 2017 року до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишення місця мешкання за адресою АДРЕСА_1 з 22-00 години до 06-00 години та покладенням обов`язку прибувати до кабінету слідчого, прокурора за вимогою слідчого, прокурора.
Оцінивши надані прокурором докази а саме : три рапорти від 21, 25 та 27 травня 2017 року, складені одноособово співробітником поліції про виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 , які не містять навіть часу перевірки дотримання підозрюваним покладеного судом обов`язку, суд вважає необґрунтованими. Окрім того, суд відхиляє з позиції необґрунтованості, доводи прокурора щодо повторного вчинення ОСОБА_4 та допущеного ОСОБА_4 01 червня 2017 року обмеження залишати місце свого проживання, оскільки як вбачається із матеріалів, наразі ОСОБА_4 не є ні підозрюваним ні обвинуваченим у вчиненні будь-якого іншого злочину, а із пояснень протоколу допиту потерпілої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 02.06.2017 року ОСОБА_5 від 02.06.2017 року, свідчить, що 31 травня 2017 року із 12-00 год. до 00-00 останній перебував на своєму робочому місці. Взагалі не ґрунтуються на будь-яких наданих суду доказах доводи прокурора щодо фактів ухилення ОСОБА_4 від виклику слідчого та прокурора.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що при зверненні із клопотанням про заміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор не обґрунтував ні наявність у даному кримінальному провадженні доказів систематичного допущення підозрюваним ОСОБА_4 визначених ухвалою суду обов`язків, ні наявність будь-яких інших, передбачених ст.183 КПК України, підстав для застосування більш жорсткого запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-177, 183, 193-194 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1