УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №275/653/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2017 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати
ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.02.2017 року, якою відмовлено в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Зазначає, що дана ухвала постановлена з істотним порушенням норм чинного кримінально - процесуального законодавства України та підлягає скасуванню із-за невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.
Послався на те, що слідчий суддя безпідставно вказав, що органом досудового розслідування не наведено належних доказів щодо існування всіх заявлених ризиків для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, може переховуватись від слідства та суду, оскільки оголошувався у розшук, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а навпаки будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, під час іспитового строку вчинив нові умисні злочини проти власності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
В запереченнях захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 стверджує, що прокурор в порушення п.6 ч.1 ст.184 КПК України в клопотанні не наводить жодних доказів обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 від слідства не переховувався, а був мобілізований та проходив військову службу.
Ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду від 24.02.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок протягом двох місяців прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що органом досудового розслідування не доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2015 року у вечірній час ОСОБА_10 та ОСОБА_7 проходили по АДРЕСА_1 . Так, проходячи повз будинок під номером АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , в ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку особистих речей ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, з території подвір`я ОСОБА_11 таємно умисно викрали металеву ванну вартістю 250 гривень, металеву оцинковану бочку ємкістю 200 літрів, без дна та верху, вартістю 150 гривень та бак для нагріву води ємкістю 200 літрів вартістю 160 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 560 гривень.
Крім того, 25.01.2015 року близько 23-ї години у ОСОБА_10 та ОСОБА_7 знов виник злочинний умисел, направлений на крадіжку особистих речей з території домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_11 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, через хвіртку проникли до території домоволодіння потерпілого, звідки таємно умисно вчинили крадіжку листової жесті вагою 287 кілограм, вартістю 4 гривні за 1 кілограм, на загальну суму 1148 гривень.
Крім того, 30.01.2015 року близько 22-ї години ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи на території кооперативного ринку Брусилівського РайСТ, який розташований на площі Калініна, 1, в смт. Брусилів Житомирської області, побачили на одному із торгових лотків чоловічу куртку, яка належить ОСОБА_12 . В цей час в ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку особистих речей ОСОБА_12 , які знаходяться в даній куртці, а саме мобільного телефону. ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, із кишені куртки викрали мобільний телефон марки «Самсунг-525» вартістю 300 гривень та сім-картою мобільного оператора «Лайф» вартістю 5 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 305 гривень.
Крім того, 30.01.2015 року о 23-й годині в ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку майна із території майданчика для продажу свійських тварин кооперативного ринку Брусилівського РайСТ, який розташований на площі Калініна, 1, в смт. Брусилів Житомирської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, шляхом вільного доступу таємно умисно демонтували та в подальшому викрали 3 секції металевої огорожі вартістю 46 гривень за одну секцію на загальну суму 138 гривень та 3 чавунні труби вартістю 60 гривень за 1 трубу на загальну суму 180 гривень, чим завдали кооперативному ринку Брусилівського РайСТ матеріальної шкоди на загальну суму 318 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені в п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, то суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід.
Як видно з матеріалів судового провадження, прокурор заявляючи клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України, довів наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак не надав суду першої інстанції доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, останній не переховувався від слідства, а був призваний по мобілізації в армію, приймав участь в антитерористичній операції на сході України, також судом враховано і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Крім того, прокурор в апеляційному суді вказав, що на даний час досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 закінчено і обвинувальний акт направлений до суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.02.2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: