АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/14/17 Справа № 707/2006/13-к Категорія: ст. 410 КПК України 1960р.Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справи за апеляцією засудженої ОСОБА_8 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі,

в с т а н о в и л а :
24.10.2016 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з поданням про заміну засудженій ОСОБА_8 несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.11.2016 року подання прокурора задоволено та замінено засудженій ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на покарання у виді 1 року 3 місяців 6 днів позбавлення волі.

Судове рішення вмотивоване тим, що засуджена ОСОБА_8 не сплатила штраф в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який їй призначено як основне покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 04.04.2016 року, а підстави для розстрочки його виплати відсутні, тому несплачена сума штрафу підлягає заміні покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у межах від одного до п`яти років позбавлення волі.

В апеляції від 28.11.2016 року ОСОБА_8 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 22.11.2016 року через неповноту судового розгляду, неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, просить ухвалити нову постанову, якою відмовити заступнику керівника Черкаської прокуратури у задоволенні подання про заміну призначеного покарання у виді штрафу на позбавлення волі.

Апелянт зазначає, що суд, задовольняючи подання прокурора, безпідставно застосував норму ч. 5 ст. 53 КК України в чинній редакції, а не зазначену норму в редакції на час вчинення злочину, яка передбачала більш м`яку заміну покарання, зокрема у виді громадських або виправних робіт, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 5 КК України.

Крім того стверджує, що суд, в супереч вимог ч. 2 ст. 410 КПК України 1960р., розглянув подання без участі представника органу, що відає виконанням покарання, не врахувавши при цьому, що таке подання може бути подане лише таким органом, а не прокурором.

Також вказує, що судом було проігноровано її клопотання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу через скрутне матеріальне становище та не прийнято до уваги, що вона є пенсіонеркою, а розмір її пенсії є меншим ніж встановлений Законом прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

В апеляції від 29.11.2016 року засуджена ОСОБА_8 , не змінюючи своїх доводів щодо мотивів скасування судового рішення, просить повернути кримінальну справу на новий судовий розгляд в той же суд, однак в іншому його складі.

На апеляції засудженої ОСОБА_8 прокурором, в порядку ст. 351 КПК України 1960р. подано заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 в підтримку поданих апеляцій, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляцій засудженої, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони належать до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 323 КПК України 1960 року, судове рішення має бути законним та обґрунтованим.

За змістом ст. 367 КПК України 1960 року, серед інших, підставою для скасування постанови суду першої інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 04.04.2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 204 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та за ч. 2 ст. 204 КК України до штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн. На підставі ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Вказаний вирок набрав законної сили 25.07.2016 року.

Після набрання вироком законної сили, 04.08.2016 року за вихідним № 1/707/1/2016 ОСОБА_8 направлено повідомлення про порядок та умови виконання вироку у виді штрафу. Проте, станом на 24.10.2016 року ( дата звернення прокурором до суду з поданням про заміну покарання) вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04.04.2016 року не виконано, штраф ОСОБА_8 не сплачено.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 26 КВК України, засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений ч. 1 ст. 26 КВК України, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що законодавець наділив правом на звернення до суду з поданням про заміну покарання виключно органи кримінально-виконавчої інспекції.

Разом з цим, судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що з поданням про заміну призначеного ОСОБА_8 покарання звернувся прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_1 , який, з огляду на вимоги ст. 26 КВК України, не має право на внесення такого подання.

Крім того, судом першої інстанції при розгляді питання про заміну ОСОБА_8 несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі, не враховано вимоги ч. 5 ст. 53 КК України в редакції Закону від 15.11.2011 року № 4025-VI (що діяв на момент виявлення продовжуваного злочину) та не вирішено питання про наявність або відсутність підстав для розстрочки його виплати через її скрутне матеріальне становище, про що порушувала питання сама ОСОБА_8 , як вбачається з викладених нею в апеляції доводів.

Так, за змістом ч. 5 ст. 53 КК України в редакції Закону від 15.11.2011 року № 4025-VI, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема у межах від одного до п`яти років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною через неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, що є безпосередньою підставою для її скасування з поверненням матеріалів кримінальної справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, в ході якого суду належить виконати вимоги процесуального закону в редакції 1960 року та постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367, 410 КПК України 1960 року, ст. 26 КВК України колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2016 року про заміну несплаченої засудженою ОСОБА_8 суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі, скасувати і повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :