Справа № 480/420/17-к
Провадження №1-кп - 480/124/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2017 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002330 від 22.10.2015 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терни, Лубенського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного за мобілізацією 09.07.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді заступника начальника польового вузла зв`язку по роботі з особовим складом у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні старший лейтенант, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27.08.2015 року о 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території 235 міжвідомчого центру підготовки частин та підрозділів ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 08:00 години 11.03.2017 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його відношення до скоєного злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обраний відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 17.03.2017 року - скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1
20.04.2017