Справа № 569/3162/17
У Х В А Л А

02 березня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 14.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України за фактом зайняття гральним бізнесом.

Встановлено, що ОСОБА_5 , маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів на постійній основі шляхом незаконного зайняття гральним бізнесом, організував та очолив злочинну групу, до складу якої залучив як виконавців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З метою безперебійного функціонування вказаних гральних закладів та проведення азартних ігор у період часу з початку 2016 року по 26 вересня 2016 року, в супереч Закону України Про заборону грального бізнесу в Україні від 15 травня 2009 року, під виглядом розповсюдження державних лотерей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та інтернет центрів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », орендував нежитлові приміщення від імені ТОВ «Дрім лото», ТОВ «В мережі», ФОП « ОСОБА_6 », на території Рівненської області, за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Облаштував зазначені приміщення як гральні заклади, встановивши персональні комп`ютери з відповідним програмним забезпеченням, призначене для отримання доступу до серверів, а саме симуляторами гральних автоматів, на яких надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено негласні слідчі (розшукові) дії щодо контролю за вчиненням злочину, за результатами яких задокументовано факти проведення азартних ігор за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
22.02.2017 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено:

- ноутбук марки HP s/n CNF8292RD7 із зарядним пристроєм;

- мобільний телефон «Astro», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 ;

- аркуш паперу із написом WmID НОМЕР_4 .

Окрім того у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні комп`ютерно-технічних експертиз з метою підтвердження фактів дистанційного управління гральними залами, включаючи контролю за прибутками витратами отриманими у ході незаконної діяльності від зайняття гральним бізнесом.

Перелічені вище предмети вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: квартира АДРЕСА_5 відповідають вимогам ч.10 ст.170 КПК України.

Слідчий вказує, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому просить суд його задовольнити.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено що у провадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 14.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

22.02.2017 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено:

- ноутбук марки HP s/n CNF8292RD7 із зарядним пристроєм;

- мобільний телефон «Astro», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 ;

- аркуш паперу із написом НОМЕР_5 .

Накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, яке є речовим доказом, дасть можливість проведенню ряду експертиз, забезпечення задоволення можливого цивільного позову, відшкодування завданих збитків та можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 203-2 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: квартира АДРЕСА_5 , а саме:

- ноутбук марки HP s/n CNF8292RD7 із зарядним пристроєм;

- мобільний телефон «Astro», imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 ;

- аркуш паперу із написом НОМЕР_5 , з позбавленням можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1