АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1292/17 Справа № 202/545/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши 15 серпня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження за № 0000009 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Павлограді, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 04.01.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ФОП ОСОБА_9 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 290,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винною за ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

14 грудня 2016 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи повторно, прибула до будівлі ТОВ «Руш» - магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 1, де зайшла до приміщення вказаного магазину та реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, прослідувала повз відкритих полиць, де знаходились гаманці, косметички, рукавички та жіночі дезодоранти. Після цього 14.12.2016 року о 19-45 годині ОСОБА_7 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу взяла з відкритої вітрини магазину ТОВ «Руш» «Єва № 36» майно, що належить вищезазначеному магазину, а саме: гаманець AuW 2016-21-1 вартістю 129,00 гривень, гаманець AuW 2016-22-2 вартістю 169,00 гривень, дезодорант кремовий жіночий «Гарньер НЕО інтенсив Фруктовий сплеск» 40 мл. вартістю 45,79 гривень, косметичку Au С2016-7-1 вартістю 59,90 гривень, косметичку SC2016-10-3 вартістю 49,99 гривень, косметичку Wn2017-3 вартістю 69,90 гривень, рукавички WF 2016-14 вартістю 129,00 гривень, а всього на загальну суму 652, 58 гривень, які поклала до сумки, яка знаходилась у неї на лікті правої руки.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що у неї при собі в сумці знаходиться вищезазначений несплачений товар, пройшла лінію касової зони, та вийшла з магазину «Єва №36» з викраденим, таким чином покинула місце скоєння злочину, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Руш» магазину «Єва № 36» в особі ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на суму 652,58 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності дій обвинуваченої, просить вирок суду першої інстанції - скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2017, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинила 14.12.2016, тобто до ухвалення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2017 року. Проте суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 , не застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали про особу обвинуваченої, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що принесена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, на чому ні сторона обвинувачення, ні обвинувачена не наполягали.

Оскільки суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч.3 ст. 349 КПК України, та висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, доводи прокурора щодо не застосування медом положень ч.4 ст. 70 КК України є такими, що знайшли своє підтвердження.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що якщо засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і вироку, у цьому провадженні злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинила 14.12.2016 року, тобто до постановлення вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2017 року, яким їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України, звільнена від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та який набрав законної сили 03.02.2017 року.

Втім, суд при призначенні покарання не врахував вказаний попередній вирок, не застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України, яке підлягає виправленню.

З огляду на викладене, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону судом першої інстанції про кримінальну відповідальність, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, особу обвинуваченої, колегія суддів, вважає необхідним, апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання остаточне за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком, більш суворим за даним вироком у виді двох років, та відповідно до ст. 75 КК звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з покладенням на неї відповідних обов`язків, що буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити

Вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2017 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

15 серпня 2017 року