Справа № 442/8286/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/33/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дрогобич Львівської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

його захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,
прокурора - ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з 30.12.2016 року до 28.02.2017 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, прокурора та суду за першою вимогою, 2) цілодобово не залишати місце постійного проживання, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Як вважає прокурор, слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна, усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити предмети кримінального провадження, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцезнаходження усього викраденого майна, ще й досі не встановлено, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше вчиняв корисливий злочин проти власності.

Окрім цього, прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 неодружений, не працює, у нього відсутні кошти для проживання, що дає підстави вважати, що він й надалі продовжуватиме злочинну діяльність та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя як на одну із обставин, що характеризує особу підозрюваного покликався на те, що в останнього є на утриманні троє неповнолітніх дітей, однак у долучених захисником підозрюваного свідоцтвах про народження дітей зазначено, що їх батьком є ОСОБА_12 , а не ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просять суд відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002789 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до переконання, що обраний вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з матеріалами клопотання, 30 грудня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Зокрема, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 26 грудня 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв., він, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території спортивного майданчика поблизу Дитячої юнацької спортивної школи, що по вул. Сахарова, 2а у м. Дрогобичі Львівської області, діючи із корисливих мотивів та прямим умислом на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, до ОСОБА_15 у вигляді нанесення ударів руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого останній втратив свідомість на незначний проміжок часу та отримав тілесні ушкодження у вигляді синців, що розташовувались на задньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу і лівого плеча в середній третині в міжлопатковій ділянці праворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 29 грудня 2016 року № 767 по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою легких тілесних ушкоджень, та відкрито викрав його майно, а саме перстень із золота 585 проби вартістю 5 000 гривень, ланцюжок із золота 585 проби масою 10 грам вартістю 10 000 гривень із позолоченим кулоном вартістю 300 гривень, шкіряний гаманець із грошима в сумі 1 200 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 16 500 гривень.
В силу ч.1, ч.4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе вказані обставини, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Поряд з тим, згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону та встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яка, зокрема, підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_15 (а.с.п. 6-7),підозрюваного ОСОБА_7 ,підозрюваного ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_16 (а.с.п.15-16), протоколом пред`явлення особи для впізнання (а.с.п.8-9), протоколом пред`явлення речей для впізнання (а.с.п.10-11), заявою ОСОБА_13 про долучення речей до матеріалів кримінального провадження від 29.12.2016 року і протоколом огляду предмету від 29.12.2016 року. Окрім цього, обґрунтував наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, врахував особу ОСОБА_7 , в якого на утриманні перебуває троє дітей, та зробив вірний висновок про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність застосування до останнього домашнього арешту. Саме такий запобіжний захід в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України.
Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що подане слідчим клопотання не містить достатніх доказів, які би обґрунтовували необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, не доведено, що потреби досудового розслідування та суду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 , про який ідеться в клопотанні, і що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Поряд з тим, наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст.177 КПК України, як на підставу задоволення апеляційних вимог та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, містять лише вказівку на наявність таких без достатнього їх підтвердження відповідними доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про помилковість врахування слідчим суддею такої обставини як наявність у підозрюваного утриманців з огляду на те, що хоч у долучених захисником ОСОБА_7 до матеріалів судового провадження свідоцтвах про народження дітей зазначено, що їх батьком є ОСОБА_12 , однак, як встановлено слідчим суддею, такі перебувають на його утриманні.
Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 неодружений, не працює та у нього відсутні кошти для проживання, це обставини, які в силу ч.1 ст.178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу, однак не можуть вважатися безумовними підставами для застосування тримання під вартою.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду робить висновок про те, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, й підстав для її скасування не вбачається.
З огляду на те, що ОСОБА_7 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, помилковим є вказівка слідчого судді про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, а тому така підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2016 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 28.02.2017 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

В порядку ст.404 КПК України виключити з мотивувальної частини ухвали слідчого судді вказівку на вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4