Ухвала іменем україни 08 червня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, за касаційними скаргами заступника прокурора Хмельницької області та захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановив:

у касаційних скаргах:
- прокурор стверджує про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 , яку просить скасувати з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що, залишаючи апеляцію сторони захисту без задоволення, апеляційний суд із посиланням на відповідні докази не спростував твердження, наведені в апеляційній скарзі, про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, не доведена, оскільки в матеріалах провадження, досліджених судом, відсутні докази вчинення крадіжки ОСОБА_6 поєднаної з проникненням в житло, а обвинувальний вирок суд обґрунтував недопустимими доказами. Зазначає про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України при складанні ухвали.
- захисник ОСОБА_5 вказує про формальність розгляду провадження щодо ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції, що грубо порушило права останнього на законний судовий розгляд. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводи, наведені в його апеляції, у тому числі про незаконність засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України і про порушення права останнього на захист. Висуває вимогу про скасування оскаржуваного судового рішення з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.

Вироком Хмельницького міськрайонного судуХмельницької областівід 30 червня 2016 рокуОСОБА_6 , який був раніше неодноразово судимий, останнього разу 04 липня 2012 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці, звільненого 22 травня 2014 року умовно-достроково на строком 10 місяців 29 днів,
- визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області від 04 липня 2012 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання касаційних скарг, які просив задовольнити, перевіривши матеріали провадження, доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла такого висновку.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що він 18 лютого 2015 року близько 12:30 год. шляхом зламу навісного замка дверей незаконно проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 13729,52 грн.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Одночасно ст. 419 КПК України містить вимоги до ухвали апеляційного суду, в якій має бути зазначено: імена учасників судового провадження, короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження, встановлені судом першої інстанції обставини, встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, не погоджуючись з постановленим вироком місцевого суду щодо ОСОБА_6 , захисник звернувся з апеляційною скаргою на це судове рішення, у якій висував вимогу про його скасування із закриттям кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому захисник, наводячи відповідні мотивовані доводи, наголошував на тому, що вирок суду першої інстанції є незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Захисник звертав увагу на те, що суд в оскаржуваному вироку посилався на недопустимі докази. З наведенням відповідних мотивів сторона захисту стверджувала про відсутність доказів винуватості ОСОБА_6 у вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 на загальну суму 13729, 52 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Розглядаючи апеляцію захисника на ухвалу, постановлену щодо ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції усупереч вимогам статей 370, 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, не зазначив мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.
Суд апеляційної інстанції формально погодився з правильністю прийнятого місцевим судом рішення про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та, посилаючись на загальні обставини, визнав безпідставними доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі.
При цьому, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника, апеляційний суд не перевірив і не мотивовано визнав безпідставними твердження сторони захисту, у тому числі, про відсутність належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_6 у вчинення крадіжки майна ОСОБА_8 , поєднаної з проникненням в житло, обмову потерпілою ОСОБА_6 у вчиненні злочину з мотивів особистої неприязні, що виникла через конфлікт, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені при проведенні досудового розслідування, у зв`язку з чим, надані стороною обвинувачення докази є недопустимими, відсутність беззаперечних доказів викрадення майна саме на суму, зазначену в обвинувальному вироку, та інше.

Апеляційний суд наведені вище та інші доводи апеляції захисника належним чином не перевірив і не спростував внаслідок чого істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, дійшовши передчасного висновку про правильність застосування місцевим судом кримінального закону.

З огляду на викладене, ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 є такою, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а касаційні скарги захисника та прокурора задоволенню.

При новому апеляційному розгляді суду належить перевірити доводи апеляції, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, з урахуванням усіх обставин прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

постановив:

касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та захисника ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3