Справа № 314/6820/14-к Провадження № 1-в/314/2949/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вільнянськ 24 грудня 2014 року
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючий суддя ОСОБА_1
з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представник установи виконання покарання ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням адміністрації Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:
26.06.2006 року Центральним районним судом м.Сімферопорля за ст.187 ч.2,186 ч.2,70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 26.05.2008 року замінено покарання на виправні роботи на 1 рік 11 місяців 15 днів з відрахуваннням 10% заробітку.
По даній справі засуджений : 16.02.2012 року Київським районним судом м.Сімферополя за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 15.11.2011 року Кінець строку: 15.05.2016 року
Адміністрація кримінально-виконавчої установи, в якій засуджений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, звернулась до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від зазначеного покарання згідно положень ст. 81 КК України. Подання мотивовано тим, що засуджений, відбувши більше 2/3 строку позбавлення волі, належним чином відносився до праці, розкаявся у вчиненому злочині, характеризується позитивно, тобто своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник установи виконання покарання та сам засуджений підтримали подання, просить його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, вважаючи, що підстав для його задоволення немає.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні подання має бути відмовлено.
З 25.04.2012 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55).
Згідно наданої до суду характеристики на засудженого, вбачається, що останній вимоги режиму відбуванння покарання порушує, за що мав 6 стягнення, які погашені у встановлено законом порядку, має два заохочення 04.07.2014 року та 03.10.2014 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці правами начальника установи.
У відношенні до представників адмінстрації колонії вічливий.
У відношенні до засуджених не конфліктний товаришує з засудженим позитивної спрямованості. Підвищує загальноосвітній рівень, відвідує бібліотеку колоні. На заходи виховного впливу реагує задовільно.
Згідно довідки про працевлаштуванння засудженого ОСОБА_5 у період з 2012 року по 2013 рік в установі працевлаштований не був. У 2014 році працевлаштований був лише протягом 5-тимісяців. Але при огляді довідки (арк.спр.14) виданої на засудженого ОСОБА_5 встановлено, що засуджений за відпроцьований час має малий процент виконання норм виробітки.
Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обовязковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обовязком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
Поведінка засудженого за весь час відбуванння ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, оскільки протягом 2013 року порушував режим відбуванння покарання, за що мав 5 стягнень, що счвідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
За 2014 рік має два заохочення, які отримав безпосредньо перед настанням пільги.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватись на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенні до праці за весь період знаходження у виправних установах .
У відповідності до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуванння можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбуванння певної частини покарання а виправлення засудженого.
У відповідності з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуванння покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці дові своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про відсутність достатніх підстав для задоволення подання адміністрації Софіївської виправної колонії №55 про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, суд -
У задоволенні подання Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.
Суддя ОСОБА_1
24.12.2014 року м. Вільнянськ
Дата призначення до судового розгляду 24.12.2014 11:45