№ 612/13/17
1 кп /612/18/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю : прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.11.2012 Лозівським районним судом Харківської області за ч.4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.02.2016 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , в кінці липня 2016 року, більш точну дату встановити не вдалося, перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_2 , помітив на узбіччі каналізаційний колодязь накритий чавунною кришкою люку і, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою наживи, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи повторно, викрав чавунну кришку люку, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав Близнюківській селищній раді Харківської області матеріальну шкоду у розмірі 1064.00 грн. оскільки, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №5778 від 16.12.2016, вартість викраденого майна складає зазначену суму.
У судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкременованого йому злочину визнав повністю та пояснив про обставини вчинення крадіжки так як вони викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що в липні 2016 року він не мав роботи, здійснював пошук металу для продажу. Десь сьомого липня по вул. Механізаторів, поблизу дитячого садка «Сонечко» він виявив чавунну кришку люку, забрав її собі і побивши на куски здав на пункт прийому металу. Виручені за неї кошти - трохи більше 130 гривень, витратив на придбання їжі. Збитки поки що не відшкодував, має намір їх «відпрацювати». Після того як була виявлена крадіжка, він замість кришки люку на цей люк поклав металевий лист з метою запобігання негативних наслідків. З висновками експертиз, вартістю проведення експертизи згоден. У вчиненому кається. Просить суворо не карати. Заявляє що належні для себе висновки зробив.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи, висновків експертиз, речових доказів.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доведеною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, не одружений, з середньою освітою. Має постійне місце проживання де характеризується формально позитивно. Проживає з матір`ю та батьком. Не військовозобов`язаний. На обліку у лікаря-психіатра, лікаря нарколога та військовому обліку не перебуває. Є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. 20 листопада 2012 засуджений Лозівським районним судом Харківської області за ч.4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.02.2016 на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова з урахуванням змін внесених до ст. 72 КК України. Судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку (а.п.37-40,4343,44,46-4850-77).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №10 від 10.01. 2017 ОСОБА_3 виявляє органічний емоційно-лабільний (астенічний ) розлад особи внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми із синдромом вегетосудинної дистонії, синка пальними пароксізмами із синдромом літворної гіпертензії. В період вчинення інкременованого правопорушення не перебував у тимчасово-хворобливому розладі психічної діяльності, в той час і теперішній час міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує(а.п.92-96).
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, психічний стан здоров`я.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Суд приймає до уваги, що новий корисливий злочин ОСОБА_3 вчинив через нетривалий час після звільнення із місць позбавлення волі.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого який має зазначений вище розлад особи, є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, тяжкість вчиненого ним злочину, вартість викраденого, наявність трьох обставин які пом`якшують покарання і відсутність обставин які його обтяжують, письмове клопотання Близнюківської селищної ради в якому вони у вирішенні питання покладаються на суд, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.
При цьому суд знаходить, що обставини, які помякшують покарання обвинуваченому, в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, встановлені у санкції ч.2 ст. 185 КК України, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України - призначення більш мякого покарання, ніж передбаченого законом.
Із урахуванням усього наведеного вище, суд також вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із максимально можливим іспитовим строком.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України (а.п.27,33,34).
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 351 грн. 84 коп.(а.п. 30).
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки.
Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази покримінальному провадженню:
-кувалду, передану на зберігання ОСОБА_6 , залишити йому як власнику;
-дві частини чавунного люка, передані на зберігання ОСОБА_7 , як представнику Близнюківської селищної ради Харківської області, залишити селищній раді.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1