Справа № 184/137/17
Номер провадження 1-кп/184/41/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001192 від 25 грудня 2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Покров Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-16.10.2008 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосування ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

-24.06.2010 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
24.12.2016 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кафе «Візит», що розташоване за адресою: вул. Г.Тикви, 10 у м. Покров Дніпропетровської області, побачив на підлозі біля барної стійки сумку з ноутбуком, належним ОСОБА_5 і у нього виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення вказаного майна, ОСОБА_3 в цей же день та час, перебуваючи у приміщенні кафе «Візит», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучі впевненим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, із корисливих спонукань викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук «ACER» AS5253-Е352G32MNKK вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №109 від 18.01.2017 року становить 4711 грн. та сумку для ноутбука, вартість якої встановити не надалось можливим.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 4711 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, який кваліфікований за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 24 грудня 2016 року приблизно о 18 год. перебував у кафе «Візит», коли помітив на підлозі біля барної стійки сумку для ноутбуку, в якій знаходився ноутбук марки «ACER», який він таємно разом із сумкою викрав, а потім біля «Автовокзалу» м. Покров продав його незнайомому чоловіку за 300 грн. Вказаний злочин він вчинив з корисливих спонукань.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов, який обвинувачений визнав у повному обсязі. Проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КК України не заперечував, при визначенні міри покарання наполягав на призначені обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки останній жодним чином не відшкодував збитки завдані кримінальним правопорушенням.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, разом з тим, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що в силу ст. 66 КК України визнається судом як пом`якшуюча обставина, також беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, новий злочин вчинив маючи непогашену у встановленому порядку судимість, задовільно характеризується за місцем проживання, добровільно матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував, на обліку у лікарів психіатра і фтизіатра не перебуває, але перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом «наркоманія», суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту в мінімальних межах санкції ст.185 ч.2 КК України, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлені.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої крадіжкою майна в сумі 4519 грн., підтверджений матеріалами справи і повністю визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Речові докази по справі відсутні.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити у виді особистого зобов`язання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 4519 грн.

Речові докази у справі відсутні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи по справі в сумі 170 грн.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1