Справа № 317/3724/15-к
№/п 1-кп/317/6/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«18» квітня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в кримінальне провадження № 0001847 від 27 вересня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2015 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, під час сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , яка відбулась на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до неї, маючи умисел, направлений на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, наніс їй один удар ножем в область тулуба, спричинивши таким чином потерпілій одиночне проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням 3-го сегмента печінки зі скупченням крові в черевній порожнині яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім цього не зупинившись на скоєному знаходячись у зазначеному будинку, діючи умисно, під час сварки зі своїм сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, наніс йому один удар ножем в область правої руки та один удар в область тулуба, спричинивши таким чином потерпілому одиночне проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням брижі тонкої кишки яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у вчиненому злочині визнав та пояснив, що 26.09.2015 року він прийшов до будинку колишньої дружини, перестрибнув через огорожу, дійшов до вікна, через вікно побалакав з сином, потім підійшла його колишня дружина та між ними виникла сварка, в ході якої обвинувачений вибив вікно, заліз до будинку. Колишню дружину він вдарив першою, ножем в живіт, потім вдарив сина один раз ножем, все відбувалось швидко. Чому він втік з місця злочину, а не надав допомогу пораненим пояснити не зміг.

На запитання учасників судового розгляду пояснив, що кухонний ніж, яким він наніс удари колишній дружині та сину, взяв вдома у своєї матері, поклав його до кишені та з ним пішов до будинку колишньої дружини. Про скоєне шкодує. Однак зазначає, що сина вдарив тільки один раз.

Цивільні позови пред`явлені потерпілими визнає лише в частині спричиненої матеріальної шкоди.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 16.07.2015 року вона за рішенням суду розлучилась з обвинуваченим. Після розлучення подала на аліменти, аліменти обвинувачений не сплачував. Останній місяць до пригоди, обвинувачений не давав колишній дружині з дітьми спокійно жити, постійно приходив, погрожував, 01.09.2015 року обвинувачений з`явився до школи дітей, влаштував скандал, лаявся, дуже налякав маленьку доньку 8-ми років. Саме тому на протязі останнього місяця потерпіла з дітьми завжди закривалась в будинку.

26.09.2015 року, потерпіла повернулась з роботи додому. В селі було свято - день села, тому вона була на ярмарці та повернулась додому пізно. Зачинилась у будинку разом з дітьми. Близько 23 години (точний час вона не пам`ятає) прийшов обвинувачений, підійшов до вікна кімнати доньки, син попросив обвинуваченого піти, потім потерпіла підійшла до вікна та теж просила ОСОБА_6 піти геть, також в цей час вона дзвонила до дільничного і повідомила того, що знову до них прийшов ОСОБА_9 . Потім обвинувачений вибив ногами вікно та заліз на підвіконня, потерпіла побачила в його руці ніж, залізла на стіл та намагалась виштовхнути обвинуваченого на вулицю, відчула удар в живіт, у стані шоку не зрозуміла, що її вдарили ножем. В цей час, обвинувачений вдарив ножем сина ОСОБА_10 , але останній відбив удар рукою, тоді обвинувачений наніс останньому другий удар ножем в пахову зону зліва. Всі події відбувались на очах маленької доньки, яка дуже злякалась, почала плакати та кричати. Тільки тоді потерпіла зрозуміла, що поранена, подзвонила до сестри (яка живе по сусідству). В стані шоку навіть не згадала номер швидкої. Обвинувачений втік, тому що почув, що на вулиці під`їхав автомобіль. Потім прибув дільничний, за ним приїхала швидка та поліція.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що до події, стосунки між батьком та матір`ю були поганими. Обвинувачений бив потерпілу, ображав її, погрожував їй смертю. 26.09.2015 року, приблизно о 23 годині, потерпілий сидів за комп`ютером у своїй кімнаті, почув розмову та вирушив до кімнати сестри. За вікном він побачив обвинуваченого та попросив того піти. До кімнати зайшла потерпіла ОСОБА_4 , яка вже дзвонила дільничному, та теж попросила обвинуваченого піти геть. Потім обвинувачений вибив вікно, заліз на підвіконня, потерпіла намагалась виштовхати його та отримала від останнього удар ножем в живіт. Потім обвинувачений вдарив ножем потерпілого, але він відбив удар рукою, другим ударом обвинувачений наніс рану потерпілому в пахову зону. Потерпілий почув, як в двері стукають, пішов відчиняти, на порозі був дільничний та сусід, в той час потерпіла вже лежала на підлозі в крові, а обвинувачений втік. Згодом приїхала швидка допомога та відвезла і його і останню до лікарні. Обвинувачений приховувався приблизно два тижні не дзвонив, не з`являвся та ніякої допомоги не надавав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є сестрою потерпілої. 26.09.2015 року приблизно об 23 год. 40 хв. зателефонувала потерпіла ОСОБА_4 та сказала «Света, он нас порезал, я умираю». ОСОБА_11 зателефонувала до швидкої та побігла до будинку потерпілої, коли прибігла побачила доньку потерпілої всю в крові, на місці вже знаходився дільничній. Потерпілий і потерпіла були всі в крові. Згодом приїхали швидкі і забрали потерпілих до лікарень. У ОСОБА_4 була одна рана, а у ОСОБА_8 дві. Потерпілий розповів, що прийшов обвинувачений, вибив вікно та наніс ножові поранення йому та його матері.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_13 . З ОСОБА_6 в нього конфліктів не було. 26.09.2015 року ввечері, о 22 або у 23 годині, він під`їхав на автомобілі к своєму будинку, на місці був дільничний, який повідомив йому, що ОСОБА_6 порізав колишню дружину та сина. Дільничній попросив його допомогти в пошуках обвинуваченого. ОСОБА_14 бачив, як потерпілих забирає швидка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що проживає в смт. Кушугум на сусідній вулиці від ОСОБА_9 . Особисто з ОСОБА_6 не знайомий, але з чуток знає хто такий останній. 26.09.2015 року йому зателефонував дільничний, пояснив ситуацію та попросив допомогти знайти ОСОБА_6 , оскільки власного транспорту у дільничного немає, а ОСОБА_16 має автомобіль. На місце свідок прибув раніше ніж швидка допомога, побачив потерпілу, яка була вся в крові. Потім з дільничним вони намагались знайти обвинуваченого, але безрезультатно. Згодом він залишився і був понятим під час проведення слідчих дій на місці пригоди. Зазначає, що у ОСОБА_4 була рана на животі, скільки ран у ОСОБА_8 він не бачив, але останній закривав рукою живіт та був весь у крові. Вікно було вибито.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що обіймає посаду дільничного інспектора. Коли він зайняв посаду, він вже знав, що є така сім`я ОСОБА_9 , що чоловік з дружиною розійшлись але ОСОБА_6 заважає жити спокійно ОСОБА_4 з дітьми. Неодноразово потерпіла зверталась до поліції зі скаргами на колишнього чоловіка. З ОСОБА_6 проводились профілактичні бесіди. 26.09.2015 року, приблизно о 22 годині, дільничний завершив виконувати службові обов`язки та йшов по своїм справа в бік будинку ОСОБА_9 . Подзвонила потерпіла і сказала «Приди к нам, опять пришел ОСОБА_18 , мы закрылись в доме». Буквально через декілька хвилин з телефону потерпілої подзвонив її син і повідомив, що обвинувачений їх «порізав», після чого дільничний побіг до місця пригоди. Поки біг подзвонив товаришам та поросив допомоги (так як в нього вже не було спец засобів та він був сам). Коли він прибіг на місці вже знаходився сусід, якого інспектор попросив допомогти. Вдвох вони перелізли через огорожу, зайшли до будинку, побачили потерпілу, яка лежала в крові з порізом на животі. Свідок викликав поліцію та швидку, та вони із сусідом залишились з потерпілою. Обвинуваченого вже на місці не було. Спочатку свідок не бачив, що у ОСОБА_8 теж є поранення, але коли приїхала швидка він зрозумів що останній теж був поранений, також в живіт, про інші поранення йому не відомо. Потерпілі розповіли, що обвинувачений виломив вікно порізав колишню дружину, а коли син намагався допомогти порізав і його.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що він є сусідом ОСОБА_9 . 26.09.2015 року вони сиділи з подругою на вулиці, та почули характерні звуки крики, стуки, що лунали з території домоволодіння ОСОБА_9 . Подруга почала нервувати тому, що всі сусіди з чуток знають, що відбувається між колишнім подружжям ОСОБА_9 . Потім вони почули дуже гучний стукіт, свідок побіг до будинку і підбіг до нього разом з дільничним, який одразу повідомив що трапилось. Вони перелізли через огорожу. Свідок побачив потерпілого ОСОБА_10 , всього в крові, котрий тримався за живіт, рука також була поранена. Вони пройшли в будинок і свідок побачив, як якийсь чоловік стрибнув у вікно та втік впізнати чоловіка свідок не може. Потерпіла ОСОБА_20 також була поранена в живіт. Згодом свідок вийшов на вулицю відкрив хвіртку, щоб всі могли зайти. Сторонніх предметів в будинку не було. На місці пригоди також була донька потерпілої, яка перебувала в шоковому стані.

Окрім допитаних у судовому засіданні свідків, провина обвинуваченого підтверджується інші дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2015 року за участю потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого потерпілі та обвинувачений пояснили всі обставини вчиненого правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 27.09.2015 року з фото таблицею та схемою, відповідно до якого було оглянуто місце пригоди та виявлені сліди вчиненого злочину та речові докази;

-висновком судово-медичної експертизи № 4554 від 05.11.2015 року відповідно до якого вбачається, що одиночне проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням брижі тонкої кишки у ОСОБА_8 кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення. Рана в області правого передпліччя у ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Обидва ушкодження могли виникнути від дії предмета маючого колюче-ріжучими властивостями. Давність виникнення ушкоджень не протирічить строку зазначеному в обставинах справи;

-висновком судово-медичної експертизи № 4555 від 05.11.2015 року відповідно до якого вбачається, що одиночне проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пораненням 3-го сегмента печінки зі скупченням крові в черевній порожнині у ОСОБА_4 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Зазначене ушкодження могло виникнути від дії предмету маючого колюче-ріжучими властивостями. Давність виникнення ушкоджень не протирічить строку зазначеному в матеріалах справи;

-висновком судово-психіатричної експертизи № 49 від 16.03.2017 року згідно до якого вбачається, що ОСОБА_6 хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав та в теперішній час не страждає. Під час інкримінованих йому діянь ОСОБА_6 міг надавати звіт в своїх діях та керувати ними. На теперішній час також може надавати звіт своїм діям. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами, вважає, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними, таким що узгоджуються поміж собою, а всі вони в своїй сукупності є достатніми для висновку про те, що в діях обвинуваченого безсумнівно мається склад кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Так ОСОБА_6 раніше не судимий, не працевлаштований, не одружений, має двох дітей, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до наявній у справі характеристики виконкому Балабинської сільської ради ОСОБА_6 характеризується з негативної сторони, постійно порушує громадський порядок, зчиняє бійки, зловживає спиртними напоями, на його поведінку надходять скарги від мешканців села, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Суд вважає необхідним виключити такі обтяжуючи та пом`якшуючи покарання обставини, як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не підтверджується жодним належним доказом, а також щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений в судовому засіданні хоч і надавав покази щодо обставин вчиненого злочину, однак до останнього звинувачував у всьому, що сталось потерпілу, не вибачився перед потерпілими, і у скоєному злочині фактично не розкаявся.

Інших обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання суд не встановив.

Приймаючи до уваги характер вчиненого суспільно-небезпечних діяння, що віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення злочинів та обставини, що передували вчиненню злочинів, а саме, беручи до уваги, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин щодо рідного сина, відсутність розкаяння з боку обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Однак враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин вперше, суд вважає можливим не призначати максимальне передбачене санкцією статті покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілим ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, відповідно якого потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на свою користь, в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 грн.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, відповідно якого потерпіла просить стягнути з обвинуваченого на свою користь майнову шкоду в розмірі 8605,46 грн., що є витратами на лікування та в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 грн.

Дослідивши вказані позови суд приходить до висновку, що вони підлягає повному задоволенню у зв`язку з наступним.

Так витрати на лікування, які понесла потерпіла ОСОБА_4 підтверджуються наявними в матеріалах справи виписним епікризом, випискою із медичної карти хворого та копіями квитанцій на придбання ліків. (а.с. 41-45)

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування ОСОБА_21 та ОСОБА_4 моральної шкоди суд, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, а також п. 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995. враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_4 як сина обвинуваченого, колишньої дружини та матері, на очах один-одного обвинувачений спричиняв їм тілесні ушкодження, після злочину був порушений нормальний стан їх життя. При цьому суд бере до уваги вік, стан здоров`я, соціальний статус обвинуваченого, який не визнав заявлений цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, не вибачився перед потерпілими, не поцікавився станом здоров`я потерпілих, та керуючись принципом розумності і достатності, і вважає, що цивільні позови потерпілих також підлягають повному задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на сім років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в СІ м. Запоріжжя.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.10.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 08.10.2015 р. по день набуття вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 8 605 (вісім тисяч шістсот п`ять) грн. 46 коп., та в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн.

Речові докази по справі:

-5 слідів папілярних узорів, 3 змиви РБК, жіноча нічна сорока, 5 ножів, зразки крові ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-DVD диск з відеозаписом слідчих дій залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1