АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 .
Учасники судового провадження:
засуджений ОСОБА_5
прокурор ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 березня 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про можливість його умовно-дострокового звільнення - відмовлено.

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сокирянського районного суду від 29 березня 2017 року та задовольнити його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від покарання.

В своїй скарзі, засуджений вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, його вік та стан здоров`я, що за час перебування в установі відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, а також зрозумів протиправність своєї поведінки та стає на шлях виправлення.

Посилається на те, що за період перебування у колонії, був влаштований на роботу, працював не порушуючи режиму, здобув спеціальність «електрогазозварник», хоче звільнитись, щоб влаштуватися на роботу та допомагати рідним.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , який просив задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення, міркування прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, розглянувши матеріали судового провадження, особової

Провадження №11кп/794/171 /17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст. 81 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
справи засудженого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню.

Так, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, відповідним чином мотивув свої висновки.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В ході апеляційного розгляду даного провадження було встановлено, що ОСОБА_5 судимий вироком Жовківського районного суду Львівської області від 06.11.2014 року, який був змінений ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 03.02.2015 року за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі відраховано з моменту його затримання - 28.06.2011 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року до засудженого ОСОБА_5 застосовано Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Кінець строку відбуття покарання у виді позбавлення волі призначеного ОСОБА_5 припадає на - 16.07.2018 року.

Отже, на час розгляду справи ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження та особової справи ОСОБА_5 , характеристики начальника ДУ СВК (№67), довідок про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 24.10.2013 року, міру покарання у виді позбавлення волі засуджений відбуває в ДУ СВК №67 з 26.02.2015 року. З моменту прибуття по травень 2016 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із небажанням працювати. З червня по серпень 2016 року працював у вантажно-розвантажувальній дільниці, поставлені йому змінні виробничі завдання намагався виконувати. З вересня 2016 року по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається посилаючись на погіршений стан здоров`я, проте медичними працівниками визнаний здоровий та працездатний.

За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання, а саме за вилучення забороненого предмета (брага), був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом порядку, лише в грудні 2016 року, заохочень не має.

У відношенні до персоналу установи ввічливий. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із благоустрою установи виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки. В 2015 році подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», однак активної участі в ній не приймає. Також здобув спеціальність «Електрогазозварник» в навчальному центрі, що функціонує при установі.

Твердження в апеляції засудженого, що він хоче працювати та допомагати родині, після звільнення з місця позбавлення волі, не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з наведеного, ОСОБА_5 не виявляє бажання працювати в установі, та цим самим допомогти собі.

Відповідно до атестаційних листів та протоколів засідань атестаційної комісії протягом відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення. Ступінь оцінки його виправлення визначений станом на 12.01.2017 року, як такий, що дотримується вимог режиму.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

На думку колегії суддів, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що вимоги засудженого у клопотанні про умовно дострокове звільнення є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає судове рішення законним, а апеляційну скаргу засудженого такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537 - 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 березня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк і порядок з дня отримання копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3