Дата документу Справа № 333/9197/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/685/17
Єдиний унікальний № 333/9197/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09.06.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

2) 21.04.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

3) 27.01.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано по вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2011 року та визначено 4 роки позбавлення волі. Звільнився 02.06.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2014 року на 1 рік 2 місяці 24 дні;

4) 06.10.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

5) 17.12.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 198 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки 6 місяців,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та процесуального прокурора у кримінальному провадженні на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити призначене йому покарання, тому що він свою провину визнав повністю та щиро розкаявся. Просить змінити покарання на більш м`яке.

В апеляційній скарзі прокурор, не піддаючи сумніву, доведеність вини ОСОБА_6 , вважає вирок суду стосовно нього незаконним та таким, який підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частині призначення покарання.

Так, відповідно до вищевказаного вироку ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. З ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, що являється підставою для оскарження вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Встановлено, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зазначений вирок суду набрав чинності.

Враховуючи роз`яснення п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Під час судового розгляду встановлено, що інкриміновані злочини ОСОБА_6 вчинив як до так і після постановлення вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015.

Отже, судом при призначенні покарання ОСОБА_6 не застосовано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Просить вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України скасувати в частині призначення покарання за сукупністю вироків, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок відповідно до якого призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. З ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, застосувавши вимоги ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного даним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя більш суворим, призначеним за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та заперечували проти задоволеннія апеляції прокурора, колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту обрання останньому ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2015 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: з 21.12.2015 року.

В строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувано строк тримання під вартою, з застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 21.12.2015 року по день постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» матеріальну шкоду у розмірі 194 (сто дев`яносто чотири) грн. 95 коп. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв умисні злочини проти власності при наступних обставинах.

25 травня 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , побачив господарську будівлю (сарай), у приміщенні якої та поруч з нею нікого не було. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, останній, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення вказаної господарської будівлі, де скориставшись тим, що в ній нікого немає, та за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав холодильник «Bosh KGV36V00/11», білого кольору, вартістю 4 000 грн., який належить ОСОБА_10 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим холодильником на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно майнову шкоду на суму 4 000 грн.

Крім того, 10 листопада 2015 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення торгівельного залу магазину «Брусничка», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. № 124/1. Так, він почав ходити по торгівельному залу магазину, розглядаючи, при цьому, представлену там продукцію. В один із моментів, ОСОБА_6 , знаходячись в одному з відділів магазину, зі стелажу взяв в руки банку розчинної кави «Якобз Монарх», вагою 190 г, вартістю 121 грн. 66 коп., та банку розчинної кави «Якобз Монарх», вагою 95 г, вартістю 73 грн. 29 коп. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що поблизу нього з персоналу магазину нікого не має, за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, поклав вказані товари у внутрішні кармани своєї куртки. Після цього, ОСОБА_6 пройшовши касову зону магазину, вийшов з приміщення торгового залу, а в подальшому і з приміщення вказаного магазину, тим самим таємно викравши вищевказаний товар, який належить ТОВ «Український Рітейл». З місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденими товарами на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ТОВ «Український Рітейл» було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 194 грн. 95 коп. (без НДС).

Крім того, 23 листопада 2015 року, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до підвального приміщення, яке розташоване біля під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_3 , де на той момент знаходився потерпілий ОСОБА_11 , поруч з яким на столі лежав належний йому мобільний телефон «Nokia X1», в корпусі чорного кольору, вартістю 200 грн., в якому знаходились сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» (матеріальної цінності не представляє), на рахунку якої грошових коштів не було, та сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» (матеріальної цінності не представляє), на рахунку якої грошових коштів не було. Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до вказаного стола, та переконавшись, що потерпілий, та ніхто інший за його злочинними діями не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, зі столу викрав вищевказаний мобільний телефон «Nokia X1», в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_11 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 200 грн.

Також, 01 грудня 2015 року, приблизно о 17 год. 10 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення торгівельного залу магазину «Економ плюс-31», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. № 122. Так, він почав ходити по торгівельному залу магазину, розглядаючи, при цьому, представлену там продукцію. В один із моментів, ОСОБА_6 , знаходячись в одному з відділів магазину, зі стелажу взяв в руки банку шоколадної пасти «Нутелла», вагою 350 г, вартістю 60 грн. 48 коп., банку шоколадної пасти «Нутелла», вагою 200 г, вартістю 44 грн. 76 коп., та банку шоколадної пасти «Нутелла», вагою 180 г, вартістю 35 грн. 96 коп. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що поблизу нього з персоналу магазину нікого не має, за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, таємно, повторно, з корисливих мотивів, поклав вказані товари у внутрішні кармани своєї куртки. Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, пройшовши касову зону магазину, направився до виходу з приміщення магазину «Економ плюс-31», тим самим таємно викравши вищевказаний товар, який належить ТОВ «ТК «Економ плюс» на загальну вартість 141 грн. 20 коп. (без НДС). Однак розпорядитися викраденим майном ОСОБА_6 не зміг, так як був зупинений працівниками вищевказаного магазину. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Також, 01 грудня 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , знаходячись у службовому приміщенні магазину «Економ плюс-31», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. № 122, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, біля столу помітив жіночу сумку, яка належить потерпілій ОСОБА_12 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, із вказаної сумки викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме гаманець рожево синього кольору, вартістю 70 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 210 грн., банківська карта банку «Приват Банк» (матеріальної цінності не представляє), та дисконтні картки магазинів «Брусничка» та «Comfy» (матеріальної цінності не представляють). З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_12 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 280 грн.

Крім того, 13 грудня 2015 року, у денний час доби, ОСОБА_6 , знаходячись біля ЗОШ № 80, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магара, буд. № 5-а, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, побачив велосипед «Mckenzie Hill 700», чорно червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_13 , та перебуває у користування її неповнолітнього сина ОСОБА_14 , який на той момент також знаходився неподалік від ЗОШ № 80. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , переконавшись, що ОСОБА_14 а також ніхто інший за його злочинними діями не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав вищевказаний велосипед «Mckenzie Hill 700», вартістю 2 500 грн., який належить ОСОБА_13 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_13 було заподіяно майнову шкоду на суму 2 500 грн.

Крім того, 20 грудня 2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на ЗГТ «Кінотеатр Космос» поруч з будинком № 83 по вул. Космічній у м. Запоріжжі, маючи умисел, направлений на таємне викрадення майна, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_15 знаходиться у несвідомому стані та вирішив підібрати його як об`єкт для скоєння злочину. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_15 та діючи умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів, з внутрішньої кишені куртки потерпілого дістав належне йому майно, а саме мобільний телефон «Samsung SGH-X100», в корпусі сіро синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 100 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» (матеріальної цінності не представляє), на рахунку якої грошових коштів не було, грошові кошти в сумі 60 грн., паспорт громадянина України та картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_15 , пачку цигарок «LD Blue» (матеріальної цінності не представляє), та запальничку чорного кольору (матеріальної цінності не представляє), тим самим заволодівши ним. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_15 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 160 грн.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі ні обвинуваченим ні прокурором.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи прокурора про те, що суд всупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України не призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно до роз`яснень п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 винен в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку від 17.12.2015 року.

Таким чином, районний суд порушив вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, не призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Між тим, доводи прокурора про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема без призначення покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який ОСОБА_6 вчинив 20.12.2015 року, є необґрунтованими, оскільки суперечать роз`ясненню п. 25 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зокрема про те, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання призначається зокрема і за злочини, які були вчинені після постановлення першого вироку.
Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідно до ч.ч.1- 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, колегія суддів вважає, що правових підстав для скасування вироку районного суду в частині призначеного покарання та ухвалення свого вироку, немає, оскільки, по перше, апеляційний суд не має правових підстав призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який ОСОБА_6 вчинив 20.12.2015 року, а по-друге, прокурор не приводить ні одного доводу щодо неправильного не призначення покарання за цей злочин районним судом, у зв`язку з чим колегія суддів, в даному випадку не може вийти за межі апеляції прокурора, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Апеляційний суд не може також постановити в даному випадку і ухвалу про зміну вироку, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, апеляційний суд змінює вирок лише у випадках, коли при цьому не погіршується становище обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вона позбавлена права постановити ухвалу, оскільки таке судове рішення буде незаконним, тобто суперечитиме вимогам ст. 370 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що районний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 і відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, це є підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду у суді першої інстанції необхідно усунути вказані судом апеляційної інстанції недоліки, перевірити доводи в апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 та постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів залишає обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про його особу, і вважає необхідним продовжити останньому строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та процесуального прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому його складі.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 10 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: