Справа № 500/7679/13-к
Провадження № 1-кп/500/149/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинуваченого - ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

потерпілих - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

представника потерпілих - ОСОБА_22

перекладачів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Колібаш Вулканештського району Республіки Молдова, громадянин Румунії та Республіки Молдова, освіта середня, не працює, одружений, тимчасово проживав в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 травня 2013 року приблизно о 21 годині на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_13 в ході раптово виниклої сварки і обопільної бійки між ним та ОСОБА_27 і ОСОБА_28 умисно, з метою заподіяння смерті двом і більше особам ножом завдав ОСОБА_27 ножове колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини зліва, проникаюче в грудну і черевну порожнини з пошкодженням хрящової тканини шостого лівого ребра, пристінної плеври, нижньої частки лівої легені, лівого купола діафрагми та дна шлунка, від яких ОСОБА_27 помер в Ізмаїльській міській лікарні № 1, а також завдав ОСОБА_28 ножове колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини в нижній третині по навкологрудинній лінії (у 2 см. лівіше від тіла грудини), проникаюче в грудну порожнину з пошкодженням м`яких тканин п`ятого міжребер`я, пристінної плеври, навколосерцевої сорочки серця, від яких ОСОБА_28 помер на місці. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що його обвинувачують в скоєнні злочинів, які він не вчиняв. Холодної зброї ножа при ньому не було, і навіть не має уявлення, де знаходився ніж. Вину взяв на себе у відділі поліції у зв`язку з тим, що було поставлене питання про його арешт та арешт його сім`ї: дружити та дитини. Те, що було написано ним, було списано з іншого листа, який йому дали. За час арешту з його боку було написано багато скарг про те, що його обвинувачують в тому, що він не скоював, та скарги до сих пір не розглянуті. 01 травня був абсолютно тверезим, та не вживав спиртного, а 02 травня у нього взяли аналіз крові, де визначили, чи був він у нетверезому стані.

Вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, незважаючи на невизнання ним своєї вини, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні:

-показаннями потерпілої ОСОБА_19 про те, що вранці 01 травня вони поїхали в с.Озерне на базу відпочинку «Портовик». З присутніх там людей вона знала лише сім`ю ОСОБА_29 . Приблизно о 9-10 годині вечора її старша дочка відійшла в сторону, чоловік пішов за нею, взяв її на руки та зібрався переходити дорогу, раптом вимкнулося світло, та вона з ОСОБА_30 почали шукати чоловіка, побачили, що стоїть донька, яка кричала «папа», вона взяла доньку на руки, а чоловіка не було. Хвилин через сім він прибіг, все обличчя в нього було в крові, він сказав, що переходив дорогу, виїхала машина на великій швидкості, мало не збила дитину. Він підійшов до них і сказав їм, що вони не праві, вони вийшли та почали його бити, їх було чотири-п`ять чоловік, двоє тримали його, один бив, хтось зірвав з нього золотий ланцюжок. До них підійшов ОСОБА_31 та вони повернулися назад, де побили чоловіка. Вона пішла за ними, побачила свого чоловіка, поруч з ним стояв ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . Чоловік почав дорікати, що той приймав участь в бійці. Гиря сильно розмахував руками та кричав, що сам винен. Ії чоловік почав казати, що ОСОБА_32 його бив, вона перебувала від них в 5-10 метрах. Чоловік почав казати ОСОБА_34 , що той його побив, при цьому ОСОБА_33 стояв на бордюрі, а чоловік - нижче. Вона бачила, що її чоловік почав відштовхувати Тріколіча від себе, Тріколіч зняв майку та засунув її за пояс, він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вона побачила, як ОСОБА_33 зробив рух рукою, після цього її чоловік почав відходити від нього, в нього пішла кров та він крикнув, що у Тріколіча ніж. Вона зрозуміла, що чоловіка вдарили, коли він почав прикривати рукою живіт та падати. До них підбіг ОСОБА_35 , поруч бачили директора бази, вона просила його викликати швидку, він не відреагував. Брат чоловіка вже лежав без свідомості, а чоловік ще говорив. Чоловік помер у лікарні. Як завдали поранення ОСОБА_29 , вона не бачила. Під час бійки ОСОБА_33 знаходився обличчям до неї, а чоловік спиною. У Тріколіча на руці була намотана майка. Вона впевнена, що саме ОСОБА_33 вчинив злочин, вона його запам`ятала на все життя. Місце події просвітлювалося ліхтарями, бійка відбувалася на освітленому місці. Тріколіч був вдягнений в темну майку та темні брюки бриджи. Майку ОСОБА_33 зняв, коли чоловік говорив з ним. Вона ОСОБА_36 розглянула добре, так як чоловік з ним стояв на відстані 50 метрів, були ще якісь люди, але вона на них не звертала уваги. Уся увага була сконцентрована на чоловіка та стоячого поруч Тріколіча. Спочатку чоловік розмовляв з ОСОБА_37 , а коли побачив ОСОБА_36 , почав з ним розмовляти. Після чого бачила рух руки, від чого чоловік впав. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить стягнути з Тріколіча на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 30736 гривень, моральної шкоди 0000 гривень, витрати на юридичну допомогу 8000 гривень. Матеріальну шкоду, яка підтверджується документами, відшкодування моральних збитків, завданих їй у зв`язку з жорстким та звірячим вбивством чоловіка на її очах, внаслідок чого вона отримала величезний нервовий стрес. Цей момент в її пам`яті відображений з тих пір і до теперішнього часу, та неможливо передати словами той стан, ті душевні муки, які вона зазнала. Своїми діями ОСОБА_33 залишив її без чоловіка, а дітей без батька, і до сих пір порушено весь нормальний уклад їхнього життя, та для його відновлення знадобиться значні сили, час та кошти.

-показаннями потерпілої ОСОБА_20 про те, що померлий ОСОБА_29 є її чоловіком, ОСОБА_36 вона не знала. Приїхала машина, зачепила дроти, пропало світло, підійшов ОСОБА_38 , все обличчя у нього було в крові. Його мало не збили машиною. Він сказав, що в машині було 5-6 чоловік, її чоловік та ОСОБА_39 побігли туди. Вона пішла з ними туди. Там стояв ОСОБА_32 , розмовляв з якоюсь жінкою, вона їй казала вгамувати їхніх чоловіків. Стояв хлопець на бордюрі, з ОСОБА_40 також стояв хлопець, який був вищий за ОСОБА_41 , вони розмовляли один з одним на підвищених тонах. Підійшов її син, вона почала його відводити. В цей час вона почула крик «порізали», і вона побачила, що ОСОБА_42 та її чоловік вже лежали на землі, метри 2-3 один від одного, ОСОБА_35 підігнав машину, ОСОБА_29 помер у машині, а ОСОБА_42 ще говорив. Чоловік нікого не бив, його обличчя та руки були чисті, він просто стояв біля ОСОБА_41 та хотів його підстрахувати. При проведенні упізнання вона участі не брала, впізнала тільки ОСОБА_43 , який тоді не дрався та стояв спокійно. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_20 матеріальної шкоди 28270 грн., моральної шкоди 100000 гривень, відшкодування витрат на юридичну допомогу 8000 грн.; на користь ОСОБА_21 за рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. Матеріальну шкоду, яка підтверджується документами, відшкодування моральних збитків, завданих їй у зв`язку з жорстким та звірячим вбивством чоловіка на її очах, в наслідок чого вона отримала величезний нервовий стрес. Цей момент в її пам`яті відображений з тих під і до теперішнього часу, та неможливо передати словами той стан, ті душевні муки, які вона зазнала. Своїми діями ОСОБА_33 залишив її без чоловіка, а сина без батька, і до сих пір порушено весь нормальний уклад їхнього життя, та для його відновлення знадобиться значні сили, час та кошти.

-показаннями потерпілого ОСОБА_21 про те, що померлий ОСОБА_29 є його батьком, Тріколіча не знав. Приблизно об 11 годині дня вони приїхали в ОСОБА_44 , там почали накривати на стіл, ближче до вечора він гуляв з дітьми. Весь день до них неодноразово підходив директор бази. Приблизно о 21 годині пропало світло та проїхав жовтий мікроавтобус. Підійшов ОСОБА_38 та розповів, що він гуляв з дитиною та його самого трохи зачепила машина, яка стала біля будинку директора бази. ОСОБА_42 розповів, що його почали бити та зірвали з нього ланцюжок. Коли він підійшов туди, там були дві компанії на відстані приблизно 10 метрів одна від одної, хто з ким стояв, він не знає, він шукав свого батька, але мати почала його звідти відводити. Він зупинився біля них, справа стояла ОСОБА_29 , всі кричали, начальник бази підійшов до нього, сказав йому піти та вдарив його в груди, від чого він впав, чого начальник бази його вдарив, він не знає. До нього підійшов його дядько ОСОБА_45 , підняв його та відвів до дружини, яка стояла в стороні ближче до будинку. Гиря та начальник бази почали відштовхувати ОСОБА_46 та також почали всіх виганяти, щоб вони поїхали. Він зайшов у будинок, а коли вийшов, побачив свого дядька та батька на землі, він одразу побіг за машиною, однак не зміг їхати та віддав ключі ОСОБА_47 . Саму бійку він не бачив.

-показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що постраждалих знала, Тріколіча ні. Вона з чоловіком приїхали на базу раніше за всіх, через пару годин приїхали всі інші друзі. Коли стемніло, вони почали вечеряти, почули гуркіт машини, зникло світло, чоловіки почали його ремонтувати, вона побачила ОСОБА_48 , вони разом почали шукати ОСОБА_49 , зайшли в корпус, коридором йшов ОСОБА_42 , з його обличчя капала кров, він почав розповідати, що його побили троє та зірвали ланцюжок. Всі чоловіки та жінки пішли туди. Вона побачила площадку, на якій стояв помаранчевий мікроавтобус, з іншої сторони стояв ОСОБА_50 , він махав руками, голосно себе поводив. ОСОБА_51 хтось штовхав та ОСОБА_45 підняв його. Поруч з ними стояв начальник бази. Вона забрала ОСОБА_51 та сама почала відходити. Помітила біля автобусу чоловіка, це був Тріколіч, його в бік відвів ОСОБА_38 , він кричав, що той його побив, вони зупинились, ОСОБА_42 стояв напівбоком, у Тріколіча був голий торс та він стояв лицем до неї, в руці в нього вона нічого не помітила, уваги на його футболку вона не звернула, ОСОБА_33 поводив себе вальяжно, посміхався, та ніхто не очікував від нього поганих дій. Більш за всіх кричав ОСОБА_32 , майданчик добре освітлювався, та вона бачила, як ОСОБА_33 відходив від передньої частини автобуса, був без футболки. Тріколіч зробив якийсь рух правою рукою та ОСОБА_42 впав, і крикнув, що у нього ніж. Коли вона побігла до ОСОБА_41 , то побачила, як ОСОБА_52 зіткнувся з ОСОБА_53 та ОСОБА_54 впав, Тріколіч побіг у кущі, ОСОБА_42 сказав, що у Тріколіча є ніж. Викликали швидку, міліцію, чоловіків в машині відвезли. Вона бачила як ОСОБА_55 дрався з якимсь чоловіком в кущах, який потім втік. Впевнена, що удари ножом завдавав саме ОСОБА_33 , вона визначила це за його статурою, оскільки всі інші були високі та худі. На впізнанні вона спочатку не впізнала ОСОБА_36 , попрохала зняти футболку, після чого повністю переконалася, що це він, та упізнала вона його не тому, що він був схожий на ту людину, а тому що це був саме Тріколіч.

-показаннями свідка ОСОБА_56 про те, що Тріколіча не знав, померлі ОСОБА_57 його двоюрідний брат, ОСОБА_29 рідний брат. 01 травня вони святкували день народження ОСОБА_58 , під`їхали в ОСОБА_44 десь об 11 годині, чекали на друзів. Наприкінці дня пішли укладати дітей, частина людей поїхали додому. Тільки стемніло, приїхав жовтий автобус, зникло світло, вони почали його ремонтувати. До них підбіг ОСОБА_38 та сказав, що його побили, вони всі пішли туди. Назустріч їм йшли троє незнайомих людей, один з них був високий, двоє нижчі, з голим торсом був лише один. Високий кричав більше за всіх, що це зробив не він, що його всі тут знають, він ОСОБА_50 та все розпочав не він. До них підійшов директор бази, сказав їм їхати, вдарив його племінника, він його підняв, віддав племінника своїй дружині та обійшов всіх з лівого боку. Перед ним пройшов чоловік у світлому одязі, начебто це був ОСОБА_59 , ОСОБА_42 схопив його за руку, та вони відійшли в сторону. Більше поруч з ними нікого не було. Також він чув, що водій мікроавтобуса бив ОСОБА_41 . Він відволікся на чоловіка, який сидів на бордюрі та вибачався перед ним, він не знає, хто це був, потім повернувся та побачив, як ОСОБА_42 падав та кричав: « ОСОБА_54 , у нього ніж». Він підбіг до брата, брат не міг говорити та хрипів, в нього була рана в сонячному сплетінні. Вбивця був босий, без футболки, він рухався вздовж, ОСОБА_54 біг йому назустріч та між ними відбулося зіткнення. Під`їхали машина брата, вони поклали туди ОСОБА_41 та ОСОБА_60 та поїхали з бази, що там далі відбувалося, він не знає. Потім при проведенні впізнання по фотокарткам він упізнав ОСОБА_61 , ОСОБА_36 не упізнав. ОСОБА_42 казав, що його било четверо. Гиря казав, що ОСОБА_42 почав першим. З голим торсом був лише один, з чужої компанії було троє, а також директор бази. ОСОБА_57 казав, що троє його били, при цьому троє тримали, а один бив.

-показаннями свідка ОСОБА_62 про те, що ОСОБА_36 не знав, зі ОСОБА_63 познайомився на дні народження. 01 травня ОСОБА_64 запросив його на день народження на базу відпочинку «Портовик». Він спав, його розбудив ОСОБА_65 та сказав, що ОСОБА_49 побили та пограбували. Вони пішли до адміністративного будинку, майже всі знаходились там та розбиралися на підвищених тонах. Біля автобуса стояв крупний чоловік у чорній футболці, в руках у нього був якийсь предмет. Потім він почув жіночі крики, побачив, що на площадці лежав чоловік, а над ним схилилася ОСОБА_66 , вона сказала, що його вдарили ножом. Він не бачив, як були завдані тілесні ушкодження. Запам`ятав тільки одного хлопця спортивної статури з поламаними вухами, він його упізнав, це був ОСОБА_59 , в чому він був одягнений, він не пам`ятає. Спиртне вживали тільки ті, хто не був за кермом. ОСОБА_67 він не бачив.

-показаннями свідка ОСОБА_68 про те, що вона познайомилася зі ОСОБА_63 та ОСОБА_29 в день, коли все сталося. Коли стемніло, вони уклали дітей спати, пропало світло, прийшов ОСОБА_65 та розбудив чоловіка, вони пішли. Пізніше вона також вийшла, підійшла до чоловіка, просила його заспокоїтися та відійти звідти. Через деякий час вона побачила, що ОСОБА_42 впав. ОСОБА_69 було багато, нікого конкретно вона не запам`ятала. Чоловік, який знаходився біля її чоловіка, був у чорній футболці, коротко стрижений та темноволосий, вона його не розгледіла.

-показаннями свідка ОСОБА_70 про те, що Тріколіча вона не знала, ОСОБА_38 двоюрідний брат її чоловіка. 01 травня був день народження її ОСОБА_46 , з яким вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони зібралися з друзями, ближче до обіду поїхали до ОСОБА_71 , відпочивали. Вечері приблизно на початку десятого приїхав мікроавтобус, десь розірвало дроти та вони залишилися без світла. ОСОБА_54 , її чоловік та ще хтось почали лагодити дроти. З лівої сторони підійшов ОСОБА_38 у крові та сказав, що на нього напали. Всі хлопці пішли туди розбиратися. Вона взяла дітей та пішла звідти, коли повернулась, чоловіків вже занесли в машину.

-показаннями свідка ОСОБА_72 про те, що він є директором бази «Портовик». Тріколіча знав, потерпілих ні. Потерпілі приїхали заздалегідь, вся компанія протягом дня була там. Десь о пів на восьму він попередив їх, що база працює до восьмої, щоб вони збиралися додому, та пішов у будиночок. О дев`ятій вечора він сів вечеряти та хвилин через п`ять почули шум. Він відправив водія вийти подивитися, що там сталося. Він прийшов та сказав, що там зараз буде бійка. Він визирнув та побачив там ОСОБА_73 та ще трьох чоловік, серед яких упізнав ОСОБА_61 та ОСОБА_43 , підійшов до них, ОСОБА_65 пояснив йому, що його товариша побили, та він побачив, що товариш ОСОБА_73 стояв із закривавленим обличчям. З оголеним торсом там нікого не було. Він стояв приблизно за сім метрів від жовтого мікроавтобусу, Тріколіча в полі зору не було. Він запитав ОСОБА_61 , чому вони його побили, ОСОБА_59 йому нічого не відповів та він почав казати ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , щоб вони поїхали. З боку корпусу почали підходити люди. Молодий чоловік хотів підійти ближче, він його розвернув та виставив руку, а чоловік впав, він перед ним вибачився та не бив його. З ОСОБА_76 начебто спілкувався ОСОБА_65 . Потім він побачив, що частина людей побігла на майданчик. Тут він почув крики, що когось зарізали, та побачив лежачого на землі чоловіка, сказав перенести його до машини, другий лежав трохи подалі. Він хотів розібратися, але його вдарив якийсь хлопець. Першої бійки він не бачив. Охоронець йому сказав, що ворота були закриті, вони заїхали без дозволу. Приблизно о сьомій годині вечора того дня ОСОБА_33 приходив сам, потім його з території бази забрала машина. Звичайно всіх відвідувачів записували до журналу, однак ОСОБА_36 могли й не записати. Жовтий мікроавтобус ніхто не записував, його немає в журналі записів про в`їзд.

-показаннями свідка ОСОБА_77 про те, що ОСОБА_36 знав, потерпілих ні. 01 травня йому зателефонував ОСОБА_32 та попросив підвезти його в ОСОБА_78 , оскільки у нього є жовтий мікроавтобус. Вони поїхали на канал, вживали алкогольні напої, він чистив цибулю своїм маленьким ножом, був ще один великий ніж з дерев`яною ручкою. Тріколіч був за кермом його машини, також з ними були ОСОБА_32 та ОСОБА_59 . ОСОБА_59 був з голим торсом в бриджах. Тріколіч начебто був у чорній футболці та джинсах. Він не пам`ятає, як вони заїхали на територію ОСОБА_71 , потім прокинувся, почалася якась сварка, обличчя він не пам`ятає. На другий день у нього було опухле обличчя, як від ударів, однак він нічого не пам`ятає, оскільки був сильно п`яний та спав в автомобілі.

-показаннями свідка ОСОБА_79 про те, що Тріколіча та потерпілих не знав. Це було ввечері, однак ще було світло. Він сів їсти, почув шум, подивився, що там було багато людей. З будиночку вийшов директор бази, він пішов за ним. Директор розмовляв з людьми біля автобусу, казав їм, щоб вони їхали з бази. Він взяв ключі, відімкнув ворота, однак ніхто не збирався їхати. Все відбувалося між автобусом та другим корпусом будівлі. Вони почали рознімати людей, він серед них нікого не знав. Його кинули на землю, били, потім він встав, намагався викликати міліцію, саму бійку він не бачив. Він не може сказати, скільки там знаходилося людей, візуально упізнати нікого не зможе.

-показаннями свідка ОСОБА_80 про те, що померлих знала. В той день вони відпочивали на базі, були там цілий день. Приблизно на початку десятої вечора повз їхньої альтанки проїхав помаранчевий бус, вони вирішили з`ясувати, хто це був. Вона підбігла до будиночку адміністратора, коли тіла постраждалих вже заносили у мікроавтобус. Після того, як проїхав помаранчевий мікроавтобус, вона ОСОБА_81 не бачила, все було в крові. Приїхали співробітники міліції, в кущах виявили футболку та ніж. Було темно, футболка була темна, та якщо на ній і була кров, вони її не бачили. Можливо, міліція щось фотографувала, однак вони цього не бачили.

-показаннями свідка ОСОБА_82 про те, що вона проживає в Болгарії, її запросили на день народження на 01 травня, вона перетнула кордон України десь опівдні. Ввечері різко вимкнулося світло та музика. Хтось почав розбиратися з приводу світла, потім вона побачила, що їхні хлопці пішли в бік в`їзду в базу. Вона з ОСОБА_83 пішли на майданчик. Там стояв жовтий мікроавтобус, хлопець в чорній футболці, яку він не знімав, був невисокого зросту, засмаглий, це був Тріколіч, стояв тихо, спостерігав та в конфлікт не вступав, та був ще один здоровий невисокий чоловік, вони почули сварку, хтось просив принести воду та казали, що когось зарізали. Вона побачила, що лежав ОСОБА_54 та його брат. Тріколіча вона більше не бачила, бачила торс якогось чоловіка без футболки, однак описати його вона не зможе.

-показаннями свідка ОСОБА_84 про те, що він працює сторожем на базі «Портовик». Тріколіча знав, оскільки він відпочивав на базі раніше. Потерпілих також знав. 01 травня він був на роботі, з о пів на восьмої перебував на чергуванні. Закрив ворота, зайшов в сторожку. Коли до воріт під`їхав білий мікроавтобус, він його випустив. Машини до цього він не бачив, оскільки не заходив на майданчик. На майданчику світла не було, вони його вмикають о 7-8 годині вечора після того, як стемніє. Потім буфетниця сказала йому, що когось зарізали. Жовтий мікроавтобус він не бачив, він побачив його потім, хтось відкрив ворота сам, оскільки вони були замкнені на гачок, а не на замок, як звичайно.

-показаннями свідка ОСОБА_85 про те, що Тріколіча бачив пару разів, потерпілих не знав. Після роботи він приїхав до озера, там були ОСОБА_59 , ОСОБА_32 , та з ним ще кілька чоловік, всього 4-5, Тріколіча також бачив. Хтось різав барана, хтось купався, а він з Шкьопу та ОСОБА_86 зварили каварму та їли. Через кожні 10-15 хвилин приїжджали люди та вони їх пригощали, ОСОБА_43 також пригощали. Потім стемніло та вони з дружиною поїхали, ОСОБА_59 залишився, на інших він не звернув увагу. Ножа він не бачив.

-показаннями свідка ОСОБА_87 про те, що обвинуваченого та потерпілих не знала. Вона з чоловіком та дитиною відпочивали, приїхали після четвертої години, там вже було багато людей, ввечері поїхали додому. Хто в чому був одягнений, вона не пам`ятає, ножа не бачила. Коли вони від`їжджали, там ще залишалися люди.

-показаннями свідка ОСОБА_88 про те, що Тріколіча знав, потерпілих не знав. 01 травня йому зателефонував ОСОБА_89 , він взяв його дружину, ОСОБА_90 та вони поїхали на природу. Приїхали туди десь о четвертій годині, ОСОБА_32 та ОСОБА_91 вже були там. Також там були ОСОБА_89 , ОСОБА_92 , Шкьопу, все вже було приготовлене. Никодим був в шортах, в чому був обвинувачений, не знає, начебто у спортивних штанах.

-показаннями свідка ОСОБА_93 про те, що Тріколіча бачив, потерпілих не знає. Вони з дитиною, ОСОБА_94 та ОСОБА_86 поїхали на природу. Коли приїхали, там вже були ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_95 . Він з ОСОБА_86 різали барана. Ніж з дерев`яною ручкою був у казані. Вони зварили каварму, обвинувачений попросив підвезти його поспілкуватися з директором бази, він його підвіз. Він заїхав на територію бази з боку аварійного входу. Вони поговорили з директором, потім вони поїхали за сигаретами в село та повернулися на місце, сиділи там десь до о пів на восьму до дев`ятої години. Там залишився обвинувачений, ОСОБА_32 , ОСОБА_59 та жовтий мікроавтобус. Коли він підвозив ОСОБА_34 , не пам`ятає, у що був останній одягнений, також не пам`ятає. Вони були не дуже п`яні, пили алкогольні напої всі, окрім нього, обвинувачений також пив.

-показаннями свідка ОСОБА_96 про те, що він знав Тріколіча кілька місяців, потерпілих не знав. Тріколіч майже півтора місяця жив у нього на дачі в садовому товаристві АДРЕСА_1 . До цього він ОСОБА_36 не знав. До того, що сталося, ОСОБА_33 проживав у нього з середини березня, був нормальним квартирантом. 01 травня він його не бачив. Не пам`ятає, в чому він розписувався при проведенні обшуку. При ньому вилучили дерев`яний ніж та ще щось. В другий раз вилучили все, що було в гаражі: пластмасові діжки з-під вина та пакети. Він давав дозвіл на огляд.

-показаннями свідка ОСОБА_97 про те, що Тріколіча не знала, з потерпілими була знайома. 01 травня 2013 року приблизно о другій годині вона з друзями приїхали в Озерне відпочивати. Приблизно о восьмій годині вечора вимкнулося світло. Чоловіки спустилися подивитися. Приблизно через 30 хвилин підійшов ОСОБА_52 та сказав піти розібратися з чоловіками з іншої компанії. Підійшовши до адміністративної будівлі, вони побачили, що там стоять чоловіки з іншої компанії, серед них був обвинувачений. Всі розмовляли на підвищених тонах, ніхто не бився. Було багато чоловік, приблизно 10-12. вона знаходилася поруч з чоловіком, автобус був ззаду них десь посередині. Потім всі почали спускатися на інший майданчик. ОСОБА_57 почав говорити на підвищених тонах з обвинуваченим, вона почала його заспокоювати. Вона не може сказати, що вони билися, однак вони активно жестикулювали. Після цього ОСОБА_33 вдарив правою рукою ОСОБА_81 в живіт. ОСОБА_57 впав та сказав, що його зарізали. До цього ніхто не падав. Обвинувачений втік. Інші чоловіки з його компанії також втекли. Тріколіч спочатку був у чорній футболці, а після початку бійки у нього був оголений торс. Вона не бачила, як ОСОБА_33 заходив в автобус. ОСОБА_29 був позаду них, з кимось говорив, хто вдарив ОСОБА_29 , вона не бачила, вона тільки бачила, як вдарили ОСОБА_81 . Коли вона повернулася, ОСОБА_54 вже лежав на землі на відстані трьох-п`яти метрів. Окрім обвинуваченого вона ще запам`ятала чоловіка, який називав себе ОСОБА_76 та молодого чоловіка з відкопиленими вухами, який був одягнений у майку скоріше світлу, ніж темну. Обвинувачений був одягнений у більш темне, нижню частину його одежі вона не запам`ятала. Вона власними руками писала протокол.

-показаннями свідка ОСОБА_98 про те, що він є двоюрідним братом з ОСОБА_29 та ОСОБА_63 . 01 травня у нього було день народження, вони зібралися з родичами та друзями на базі «Портовик». Коли стемніло, проїхав бус, який зірвав подовжувач. Вони пішли підключати електрику. Прийшов ОСОБА_38 , він був весь в крові. Пояснив, що мало не збили дитину, а він намагався поговорити з цими чоловіками, які його потім втрьох побили та зірвали з нього золотий ланцюжок. Вони пішли до будинку директора бази розібратися. Там було 4-5 чоловіків, серед них була одна жінка, директор бази та хлопець з відстовбурченими вухами, який був у світлій безрукавці. Обвинувачений був у темній футболці. Гиря був у спортивній кофті та кепці, поруч з ним стояла жінка. Почалася колотнеча. Їх зустрів здоровий чоловік, який кричав, що він ОСОБА_32 та він вирішує все. Він спілкувався тільки з ОСОБА_76 , який казав, що ніхто ОСОБА_81 не бив та ланцюжок ніхто не зривав. Він стояв лицем до ОСОБА_99 , а ОСОБА_32 стояв обличчям до майданчика. Коли він спілкувався з ОСОБА_76 , він почув, як ОСОБА_38 кричав ОСОБА_100 не лізти, оскільки у когось є ніж. Після цих слів ОСОБА_32 почав втікати, він побіг за ОСОБА_76 , разом з ним впав, після чого ОСОБА_32 піднявся, відштовхнув його та втік. На майданчику лежав ОСОБА_38 та ОСОБА_29 , їх поклали в машину та поїхали, він поїхав позаду на своїй машині.

-показаннями свідка ОСОБА_101 про те, що Тріколіча знав, з потерпілими знайомий не був. Працює охоронцем. 01 травня він працював на базі «Портовик» з восьмої ранку до восьмої вечора, здав зміну та пішов додому. Протягом дня жовтий автобус не приїжджав, вони записують всіх, хто приїжджає на базу. З пожежної хвіртки ніхто в той день не заїжджав, ключі від неї знаходяться в охоронця. Ворота вони зачиняють просто на шпінгалет, протягом дня Тріколіч не підходив, він його в той день не бачив.

-показаннями свідка ОСОБА_102 про те, що ОСОБА_36 не знав. Потерпілого знав. 01 травня вони приблизно о другій годині приїхали на день народження до ОСОБА_103 на базу відпочинку. Ввечері приїхав бус, відімкнулася електрика, через хвилин 10-15 зайшов ОСОБА_57 , у нього були садна на шиї, перелам носа та зірваний ланцюжок. Він покликав ОСОБА_104 та інших чоловіків. Всі чоловіки пішли розбиратися та підійшли до місця. ОСОБА_57 показав на них, та вони почали розбиратися, спочатку нормально, потім почали кричати. Хлопець з відстовбурченими вухами стояв поруч з ОСОБА_105 , також з ним поряд стояв ОСОБА_106 . У ОСОБА_81 та ОСОБА_29 в руках нічого не було. В якийсь момент ОСОБА_107 сказав, що обвинувачений стоїть з ножом біля автобуса, що він його закинув у кабіну, сів у бус та захлопнув двері. Потім він побачив, як обвинувачений завдав удар правою рукою, яка була у щось замотана та після цього втік. У ОСОБА_29 та ОСОБА_81 було видно кров. Обвинувачений був у чомусь сірому без рукавів. На ногах у нього були закатані шорти або бриджі. Він бачив, як обвинувачений вдарив ОСОБА_104 ножом, на руці в нього було щось намотане, леза він не бачив. Коли він повернувся, ОСОБА_57 вже лежав на землі, а обвинувачений втік. Освітлення було нормальне. Він двічі бачив обличчя вбивці та бачив його оголений торс, обвинуваченого ОСОБА_36 він впізнає як вбивцю ОСОБА_104 . ОСОБА_57 не описував чоловіка, він йшов з дитиною алеєю, проїхав бус, його мало не збили, він хотів з ними поговорити. Тріколіч був в спортивних штанах та капцях. Перед упізнанням ніхто обвинуваченого йому не показував.

-показаннями свідка ОСОБА_108 про те, що 01 травня він був на дні народження ОСОБА_46 . Вони ремонтували електрику, одна з жінок сказала йому, що ОСОБА_81 побили. Один з чоловіків кричав, що він ОСОБА_32 , ОСОБА_57 сказав, що його побили, вказував на вусатого чоловіка, на ОСОБА_61 , на ОСОБА_43 та Тріколіча, казав, що ОСОБА_32 зірвав з нього ланцюжок, почали розбори. Там також були чоловік з вусами, ОСОБА_59 , ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , якась жінка, директор бази. ОСОБА_57 запропонував розібратися один на один та вказав на ОСОБА_43 та ОСОБА_61 . Ніхто не вийшов, після цього ОСОБА_57 з ОСОБА_33 відійшли та почали розбиратися. Він не бачив моменту нанесення удару. На майданчику було троє: ОСОБА_57 , ОСОБА_29 та обвинувачений. Тріколіч був у темній футболці та темних штанах. Коли розбиралися, Тріколіч був без футболки. Никодим був у безрукавці світло-сірій та бриджах. ОСОБА_109 намагався говорити з ОСОБА_76 . Вони стояли метрах в 8-10. Він не чув розмови, потім побачив, як ОСОБА_57 нахиляється, а потім впав ОСОБА_29 . Він надавав ОСОБА_29 першу медичну допомогу. Мікроавтобус був помаранчевого кольору. Біля нього стояли ОСОБА_110 та Водинчар.

-показаннями свідка ОСОБА_111 про те, що він був на дні народження у ОСОБА_112 . Приїжджаючий мікроавтобус відірвав подовжувач. Прийшов ОСОБА_57 з розбитим обличчям та сказав, що його побили та зірвали ланцюжок. Вони пішли туди розбиратися, їх зустріли троє чоловіків. Обвинувачений був у чорній футболці, ОСОБА_32 в яскравій футболці, був чоловік у сірій безрукавці та чоловік з вусами. Вони поставили їм питання, чому вони побили ОСОБА_81 , ОСОБА_33 був біля автобуса, потім ОСОБА_57 та ОСОБА_29 відійшли з Тріколічем. ОСОБА_42 закричав, що в нього ніж та був у крові, ОСОБА_54 також був у крові. Гиря, вусатий та чоловік у сірій безрукавці втекли з майданчика.

-показаннями свідка ОСОБА_113 про те, що він відпочивав зі ОСОБА_114 , ОСОБА_32 , ОСОБА_115 , там також познайомився з Тріколічем. Був ОСОБА_116 на жовтому автобусі. Він привіз барана та поїхав, пізніше приїхав та сидів там до першої години дня. Тріколіч був у чорному одязі, одяг ОСОБА_61 він не пам`ятає. Вони всі вживали спиртні напої, а він був за кермом.

-показаннями свідка ОСОБА_117 про те, що Тріколіча та потерпілих не знав. Першого травня вони їхали з роботи, хотіли відсвяткувати, він домовився зі Шкьопу, своїм братом та ОСОБА_118 , попросили купити барана. Вони поїхали до озера, він зарізав та зварив барана. Він більше нікого не запрошував, не знає, як туди потрапив ОСОБА_32 та всі інші. Приблизно о шостій годині він попросив ОСОБА_119 відвести його додому, всі там ще залишалися. Всі вживали спиртні напої. Великий мисливський ніж був у казані. В чому був одягнений ОСОБА_59 , він не пам`ятає.

-показаннями свідка ОСОБА_120 про те, що Тріколіча не знала. В той час працювала на базі відпочинку «Портовик» в барі. Закрила бар на початку дев`ятої вечора, сіла вечеряти з директором бази та охоронцем. Почули крики, водій вийшов, коли повернувся, сказав, що хтось свариться. Вийшов начальник бази, потім вона вийшла на ганок, побачила, що на майданчику багато людей, хтось свариться, незрозуміло було, скільки було людей, та хто з ким стояв, начебто там були жінки, коли водій та директор бази пішли туди, вона пішла в свою кімнату. Криків вона не чула. В той день мікроавтобус не бачила, помітила його наступного дня, він стояв ближче до адміністрації. На ранок стало відомо про вбивство. Директор сказав, що вбили двох осіб. Вона так зрозуміла, що там відпочивали люди з ОСОБА_121 , звідки була інша компанія, вона не знає.

-показаннями свідка ОСОБА_122 про те, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_61 . Коли вона була у нього в гостях, один раз бачила ОСОБА_36 . Чоловік телефонував їй та питав, що сталося, оскільки ОСОБА_59 десь був. Її допитували в міліції. Вони думали, що ОСОБА_59 знаходиться у неї та проводили у неї обшук. Никодим казав їй, що він цього не скоював та що він ховався від міліції, оскільки злякався, що працівники міліції будуть його бити. Никодим був судимий років десять тому. Вона нерідко бачить ОСОБА_61 , однак спілкується більше з дружиною.

-показаннями свідка ОСОБА_123 про те, що вона є дружиною ОСОБА_124 . Давно знайома з Тріколічем. Він проживав у них вдома та товаришував з її чоловіком. Ввечері першого травня вона була з чоловіком на природі. Приблизно о 19.30 годині вона поїхала додому. Там ще лишався її чоловік та ОСОБА_33 . Чоловік готував барана, він був у чорно-білій майці, в шортах трохи вище коліна, в чорних капцях, ніж вона особисто не бачила. Тріколіч приходив до них вночі першого травня приблизно о 22.30, можливо о 23 годині. Не пам`ятає, у чому він був одягнений, оскільки було темно, можливо у штанах та футболці, вона сказала йому, що ОСОБА_125 немає вдома. Вона дала ОСОБА_34 чорні капці та мастерку чоловіка. На руки та ноги Тріколіча вона не дивилася. Тріколіч сказав, що буде чекати чоловіка у дворі. Їй здалося, що ОСОБА_33 сильно п`яний, тому вона не запросила його до будинку. Пізніше вона вийшла, та у дворі вже нікого не було. Приблизно через 30 хвилин приїхала міліція. Чоловік того дня не приходив, мабуть тому, що злякався. З його слів вона знає, що він йшов додому, побачив, що біля хвіртки стоять міліціонери та втік. Чоловіка вона побачила через два тижні. Він був в ОСОБА_126 та періодично заходив додому. Приблизно тиждень працівники міліції перебували у них у дворі. Чоловіка звинуватили у вбивстві, він сказав, що він не вбивав. Вона віддала чоловікові документи та права Тріколіча. Тріколіча з того дня вона більше не бачила. Її допитували в міліції з шостої ранку до четвертої вечора, однак вона нічого не підписувала. Потім її допитували начальник міліції та Мокану, питали, де чоловік.

-показаннями свідка ОСОБА_127 про те, що ОСОБА_36 знав, потерпілих ні. 01 травня вони відпочивали. На природу він приїхав з ОСОБА_128 в мікроавтобусі, ОСОБА_129 вже був там. Коли стемніло, приблизно о дев`ятій годині вони заїхали на базу купити сигарети. Заїхати запропонував ОСОБА_33 , який і був за кермом. Також в автомобілі були ОСОБА_130 та ОСОБА_116 . В чому були одягнені ОСОБА_59 та ОСОБА_131 , він не пам`ятає. Він сам був одягнений в чорні джинси, кросівки, білу футболку, кепку та мастерку. Ножа в машині він не бачив. Вони зупинилися біля бару. Дитини на алеї він не бачив. Їх наздогнав чоловік та, нецензурно висловлюючись, почав говорити, що вони швидко їхали, спитав, чий автомобіль, ОСОБА_116 відповів, що його, у відповідь чоловік одразу його вдарив, ОСОБА_116 впав. Потім вони почали битися з ОСОБА_132 , ОСОБА_133 розбив чоловікові ніс та той пішов. Золотого ланцюжка на чоловікові не було та ніхто його з нього не зривав, у нього була барсетка. Потім чоловік повернувся зі своєю компанією. Все було освітлено. Він пропонував все вирішити, казав, що він ОСОБА_134 та його всі знають, було багато людей, він казав жінкам вгамувати своїх чоловіків, нікому не казав когось бити, чи приходив директор бази, він не знає, він з ним не спілкувався. Про ніж він нічого не чув. Жодної людини, яка була там, він в обличчя не пам`ятає, оскільки погано бачить на одне око. На нього накинувся якийсь чоловік, вони опинилися за будинком, він впав, однак тримав чоловіка за руку, потім його відвела дружина, а він пішов через виноградник. Через хвилин 15 йому зателефонував ОСОБА_116 , хвилин через 10 він побачив, як проїхали машини, він подумав, що шукають його та ліг на землю. Йти сенсу не було та вони з ОСОБА_128 лягли на фермі спати. Приблизно о першій-другій ночі приїхали працівники карного розшуку та сказали йому виходити. Працівники міліції його забрали та почали казати, що там два трупи, він подумав, що вони жартують. Ніж належав Никодиму.

-показаннями свідка ОСОБА_135 про те, що з Тріколічем перебував у добрих відносинах, знав його приблизно один рік. В той день він був у синіх шортах та майці чорно-білого кольору. Тріколіч був у джинсах та чорній футболці. Вони з друзями ОСОБА_115 , ОСОБА_76 , ОСОБА_136 домовилися святкувати 1 травня та поїхали на природу поруч з «Портовиком», зробили каварму, спілкувалися, всі вживали алкогольні напої. Пізніше о другій годині під`їхав ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . Коли стемніло, всі почали роз`їжджатися, вони сіли в помаранчевий мікроавтобус, до цього Тріколіч один раз від`їжджав за сигаретами. За кермом був ОСОБА_137 , так як ОСОБА_116 був п`яний. Тріколіч зателефонував директору бази та покликав їх туди. Центральні ворота були відчинені, вони під`їхали до будинку адміністрації. До них підійшов хлопець, сказав, що вони мало не збили дитину. ОСОБА_116 вийшов з мікроавтобусу та сказав, що він водій, вони почали розмовляти підвищеним тоном. Вийшов директор бази, вони дістали каварму, вино. Хлопець, який підійшов до цього, вдарив ОСОБА_138 . ОСОБА_116 втратив свідомість, ОСОБА_33 пояснював хлопцю, що він був водієм, хлопець почав битися з Тріколічем, бійка тривала кілька хвилин, вони також заступилися, однак вони з ОСОБА_76 ударів не наносили, ланцюжок він не бачив та не зривав його, ніхто не падав. Не знає, скільки разів він вдарив, з хлопцем бився Тріколіч, потім хлопець пішов та повернувся з друзями. При цій бійці директор бази присутній не був. Потім підійшов директор бази та пропонував викликати міліцію, він казав, що не треба. Люди, які прийшли, почали їх штовхати. Один чоловік відійшов від натовпу та почав кричати на ОСОБА_43 . Його відштовхнули у бік, він почув жіночі крики на волейбольному майданчику, думав, що там ОСОБА_33 та ОСОБА_116 . Потім всі туди побігли, він постояв кілька хвилин та втік. Мисливський ніж належав йому, він вже був засуджений за його зберігання. Ніж лежав спереду на панелі в машині. Він не бачив, хто взяв ніж. Тріколіч в той день ножом взагалі не працював. Під час конфлікту він не підходив до жовтого мікроавтобусу. Він не бачив, щоб хтось знімав майку. Крові ні у кого також не бачив. Бійку за участю директора бази він не бачив. Видати речі, в яких він був одягнений на час конфлікту, йому не пропонували. Через два тижні він пішов здаватися до міліції, до цього не ходив, оскільки злякався, тому що був двічі судимий в 2002 та в 2007 році. Раніше в міліції його допитували, він давав такі самі покази. Він не бачив, щоб ОСОБА_33 щось брав з машини. Момент нанесення ударів він також не бачив. Після того, що сталося, Тріколіча він не бачив. Ані він, ані ОСОБА_32 потерпілого не били ні руками, ні ножом.

-показаннями свідка ОСОБА_139 про те, що була включена до складу слідчої групи. Не пам`ятає в які числа проводила слідчі дії. Затримувала Тріколіча в порядку ст. 208 КПК, окрім затримання нічого не пам`ятає. Робили спеціальне повідомлення про затримання, направляли його до компетентних органів: у посольство, у слідче управління. Допитував Тріколіча ОСОБА_140 . Не пам`ятає, чи допитувала вона Тріколіча в якості свідка та хто був присутнім. Вона його затримувала, але допит не пам`ятає. Тріколіч не допитувався на детекторі брехні. Не пам`ятає, аби вона відмовлялася від участі по даній справі. Огляд місця події не проводила. Під час заповнення анкетних даних, ОСОБА_33 був записаний як громадянин іншої держави. При допиті ОСОБА_33 був сам, нікого з підозрюваних більше не було. Усією інформацією вона не володіла, так як проводила лише деякі слідчі дії. Захисником з центру був Погорілий. Вона не проводила допит за участю захисників ОСОБА_141 або ОСОБА_142 . Протокол затримання ОСОБА_143 складався без захисника в її робочому кабінеті, де йому був вручений протокол. Вона була в слідчій групі на період слідства, а надалі старший групи вирішував чи залучати інших співробітників для допомоги. Під час допиту ОСОБА_33 був у щось одягнений, а сорочку його забрали як речовий доказ. Речей у Тріколіча вона не вилучала, їх вилучали до цього. Випадки привезення поліграфа в поліцію їй не відомі. Ніякого детектора брехні не було. Тріколіч російську мову розуміє, на досудовому розслідуванні перекладача не просив. Явку з повинною писав не їй.

-протоколом огляду місця події від 01.05.2013р. про те, що на базі відпочинку «Портовик» з ігрового майданчика вилучено автомобіль Фольтсваген помаранчевого кольору, шльопанець із полімерного матеріалу темного кольору, футболка чорного кольору з емблемою у виді кішки, що стрибає, ніж мисливський зі слідами бурого кольору, змиви з речовини бурого кольору з пола коридору житлового корпусу №1, з номерного знака НОМЕР_1 , з доріжок № 2 і 3 ігрового майданчика та номерний знак НОМЕР_1 (т.2 а.п. 58-61);

-протоколом додаткового огляду місця події від 02.05.2013р. про те, що з місця події виявлено та вилучено шльопанець із полімерного матеріалу темного кольору, 19 відрізків липкої стрічки із слідами відбитків пальців рук, дактилоплівка з мікрочастинками. (т.2 а.п. 73-75);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_27 від 02.05.2013р. (т.2 а.п. 101-103, 111-113), актом судово-медичного дослідження № 223 від 31.05.2013р. (т.2 а.п. 117-119), висновком експерта № 24/223-2013 від 01.06.2013р. (т.2 а.п. 128-131) про те, що при дослідженні трупа ОСОБА_27 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини зліва, проникаюче в грудну та черевну порожнину з пошкодженнями хрящової тканини шостого лівого ребра, пристіночної плеври, нижньої долі лівого легкого, лівого купола діафрагми, дна шлунку; садна в центрі лобної області; на спинці носа та розповсюдженням на ліву акулову область та на ліву щоку; синець на нижній губі; різана рана (№2) на тильній поверхні правої кисті. Проникаюче поранення грудної клітини, з пошкодженнями внутрішніх органів, у ОСОБА_27 , утворилася від впливу плоского колюче-ріжучого предмету, маючого обушок та лезо, з максимальною шириною поринувшої частини клинку не більш 3,2 см.; раневий канал проникає в плевральну порожнину на глибину 9 см.; пошкодження внутрішніх органів (по ходу ранового каналу) з рівними краями, загостреними кінцями. Вказана травма у ОСОБА_27 викликала небезпечні для життя явища та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Вказані пошкодження виникли внаслідок дії клинку з гострим кінцем та лезом. Садна у ОСОБА_27 утворилися від місцевого впливу тупого предмета під кутом (можливо тертя). Синець у ОСОБА_27 , виник від місцевого впливу тупого предмета внаслідок удару, індивідуальні особливості якого в пошкодженні не відобразилися. Садна та сінець у ОСОБА_27 , при житті мали б незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш ніж шість днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Різана рана на тильній поверхні правої кисті при житті мали б незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш ніж шість днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_27 знаходиться в прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням грудної клітини. Після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий міг прожити короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами, і в цей короткий проміжок часу він міг здійснювати вкрай обмежений обсяг координованих дій. Характер та локалізація пошкоджень на тілі вказує на той факт, що в момент нанесення ушкоджень, потерпілий ймовірно за все був звернутий передньо-лівою поверхнею до травмуючого предмета. При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_27 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,1‰, що при житті відповідає легкому алкогольному сп`янінню.

-протоколом огляду трупа ОСОБА_28 від 02.05.2013р. (т.2 а.п. 138-140, 146-148), актом судово-медичного дослідження № 224 від 30.05.2013р. (т.2 а.п. 152-153,) висновком експерта № 25/224-2013 від 31.05.2013р. (т.2 а.п. 155-157) про те, що при досліджені трупа ОСОБА_28 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітини в нижній третині по навкологрудинній лінії (в 2-х см лівіше від тіла грудини), проникаюче в грудну порожнину з пошкодженнями м`яких тканин п`ятого міжребір`я, пристіночної плеври, навколосерцевої сорочки серця. Проникаюче поранення грудної клітини, з пошкодженнями внутрішніх органів у ОСОБА_28 утворилися від впливу плоского колюче-ріжучого предмету, маючим обушок та лезо, з максимальною шириною, поринувшої частини клинка не більш ніж на 3 см.; рановий канал проникає в плевральну порожнину на глибину близько 5 см; пошкодження внутрішніх органів (по ходу ранового каналу) з рівними краями, загостреними кінцями. Вказана травма у ОСОБА_28 викликала небезпечні для життя явища та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Вказані ушкодження виникли внаслідок дії клинку з гострим кінцем та лезом. При зануренні в тіло гострий кінець проколює шкіряні покрови, а лезо розрізає тканини. Смерть ОСОБА_28 перебуває в прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням грудної клітини. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий міг прожити короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами. В цей короткий проміжок часу ОСОБА_28 не міг здійснювати будь-які самостійні дії (ходити, розмовляти, чинити опір та ін.). При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_144 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,4‰, що при житті відповідає легкому алкогольному сп`янінню;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.05.2013р., де потерпіла ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_13 , при цьому пояснила, що впізнає його точно, не вагаючись, одразу вказала на нього, так як запам`ятала його як особу, яка вбила її чоловіка (т.2 а.с. 237-238);

-висновками експерта № 271 та № 274 від 31.05.2013р. про те, що не виключена можливість утворення ушкоджень клинком ножа як ОСОБА_27 , так і ОСОБА_28 (т.3 а.п. 3-5, 14-16);

-висновками експерта № 382 від 13.06.2013р. про те, що по ізосерелогічній еритроцитарній системі АВ0 кров потерпілого ОСОБА_28 відноситься до групи 0 з ізогемагглютининами анті-А та анті-В, потерпілого ОСОБА_27 до групи В з ізогемагглютининами анті-А, обвинуваченого ОСОБА_13 до групи А ізогемагглютининами анті-В. На майці, вилученої при огляді місця події, виявлена кров людини з властивостями групи крові В та 0, а тому не виключено її походження від потерпілих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . На ножі, вилученому при огляді місця події, виявлено на клинку кров людини, на рукоятці сліди поту без домішків крові, і можливо походження крові від потерпілого ОСОБА_27 з домішками крові потерпілого ОСОБА_28 , а також можливо змішення слідів поту підозрюваного ОСОБА_13 , носія антигену А (т.3 а.п. 62-65);

-висновками експерта № 239 від 06.06.2013р. про те, що ніж, вилучений 01.05.2013р. під час огляду місця події, є клинковою холодною зброєю колото-ріжучої дії (т.3 а.п. 156-159);

-висновком експерта №608 від 22.08.2013 р. про те, що на майці, вилученій в ході огляду місця події, виявлені сліди поту, при дослідженні якого на групову належність виявлені антигени, властиві особам з групою крові А з ізогемагглютининами анті-В, із супутнім антигеном Н, по системі АВ0, що не виключає походження поту від ОСОБА_13 (т.3 а.п. 163-165);

-висновком експерта № 36/223-2013 від 06.09.2013р. про те, що судово-медичних даних, які свідчили б про насильницьке зняття золотого ланцюжка, який знаходився на шиї потерпілого ОСОБА_27 , шляхом його зриву, не мається (т.3 а.п. 193-195);

-оглянутими в судовому засіданні речовими доказами.

Таким чином, аналіз усіх досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для єдино вірного висновку поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_13 у вчиненні ним вбивства та для ухвалення обвинувального вироку.

Суд згодний з доводами захисту про те, що в такій обстановці встежити за всім, що відбувається неможливо, а також з показаннями потерпілих та свідків про те, що кожний з них був зосереджений на певний конфлікт, і не міг охопити одразу все, що сталося, але аналізуючи їх показання можна дійти висновку, що майданчик, де сталася бійка, була добре освітлена (показання ОСОБА_19 , ОСОБА_145 ,, ОСОБА_20 , ОСОБА_127 ). З оголеним торсом був лише ОСОБА_13 (показання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_102 ), і що удари потерпілим наносив саме ОСОБА_13 (показання ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_147 , ОСОБА_102 ).

Разом з тим, суд не може погодитися з доводами захисту про те, що неможливо прийняти до уваги як доказ протокол огляду місця події в частині того, що ніж і футболка були виявлені в одному місці, в той час, як ОСОБА_13 пояснював, що він їх викинув у різні місця. Однак, таких показань в судовому засіданні обвинувачений не давав, а згідно з проколом огляду місця події і показань свідків ОСОБА_98 і ОСОБА_80 , було виявлено футболку чорного кольору, в якій був загорнутий ніж. Крім того, потерпілі та свідки в судовому засіданні показували, що на руці ОСОБА_13 щось було намотано чорного кольору.

Суд не згодний з доводами захисту про те, що в судовому засіданні не допитувались ОСОБА_127 та ОСОБА_91 , що спричинило неповноту судового розгляду, так як вказані свідки були допитані в судовому засіданні 24 грудня 2013 року, їх пояснення відображено в журналі судового засідання.

Разом з цим, суд при ухвалення вироку не приймає до уваги дані протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03.05.2013 р. ОСОБА_148 (т. 2 а.п. 181-182), ОСОБА_20 (т. 2 а.п. 185-187); від 05.05.2013 р. ОСОБА_149 (т. 2 а.п. 204-206), ОСОБА_150 (т. 2 а.п. 210-212), за якими вони впізнали обвинуваченого ОСОБА_13 , як недопустимі докази, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадку затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

Зі змісту протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_13 був затриманий слідчим СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області (далі Ізмаїльський МВ) 02.05.2013 р. о 22:30 год. у приміщенні Ізмаїльського МВ (т. 2 а.п. 92 93). Але під час судового розгляду ОСОБА_13 заявив, що його насправді було затримано за місцем його тимчасового проживання, а саме у АДРЕСА_1 , вранці 02.05.2013 р., після чого його було доставлено до Ізмаїльського МВ, де його тримали до вечора, а вже ввечері слідчий юридично оформила протокол його затримання.

У суду немає підстав не довіряти таким посиланням обвинуваченого, оскільки сторона обвинувачення не довела, яким саме чином обвинувачений ОСОБА_13 опинився в Ізмаїльському МВ. Згідно ж ст. 209 КПК, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Але в будь-якому разі, оскільки ОСОБА_13 був затриманий 02.05.2013р., тобто безпосередньо після вчинення злочину 01.05.2013р. близько 21:00 год., за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, то участь захисника в цьому випадку, згідно ч. 1 ст. 52 КПК, є обов`язковою. Тому на підставі ч. 3 ст. 54 КПК відмова ОСОБА_13 від залученого слідчим захисника для здійснення захисту за призначенням (т. 2 а.п. 87, 88), не могла бути прийнята слідчим, але слідчий прийняв таку відмову, що підтверджується його підписом на заяві ОСОБА_13 , написаної останнім 03.05.2013 р. о 12:35 год. (т. 2 а.п. 91).

В подальшому вказані слідчі дії впізнання були проведені у відсутності захисника, що є грубим порушенням права ОСОБА_13 на захист.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. А відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Отже, на підставі ст. 87 КПК, дані досліджуваних протоколів впізнання є недопустимим доказами, а тому на підставі ч. 2 ст. 86 КПК суд не приймає їх до уваги.

Крім того, пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_151 та ОСОБА_20 , згідно протоколам від 03.05.2013 р. (т. 2 а.п. 181-182, а.п. 185-187), було проведено з порушенням ч.2 ст. 228 КПК, оскільки ОСОБА_13 був пред`явлений для впізнання разом з лише двома іншими особами тієї ж статі, а за вимогами вказаної норми таких осіб мало було б не менше трьох.

З підстави порушення права ОСОБА_13 на захист, що відповідно до наведеного п.3 ч. 2 ст. 87 КПК, є істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, суд також не приймає до уваги і дані протоколу слідчого експерименту від 06.05.2013 р. (т 2 а.п.224-232) з додатком у виді відеозапису даної процесуальної дії.

Так, з вказаного протоколу вбачається, що у цій слідчій дії приймав участь захисник ОСОБА_152 , яка не була залучена до участі у провадженні в порядку, встановленому КПК. Так, за змістом ч. 1 ст. 48 КПК, захисник залучається підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. При цьому, останнім реченням ч. 1 ст. 48 КПК заборонено слідчому, прокурору, слідчому судді, суду надавати рекомендацій щодо залучення конкретного захисника. Згідно ч. 2 ст. 48 КПК захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням лише у випадках та порядку, визначених статтями 49 та 53 КПК, тобто шляхом доручення відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням.

Але, як вбачається з постанови від 05.05.2013р., слідчий всупереч встановленому імперативному порядку залучення захисника своєю постановою залучив конкретного захисника ОСОБА_153 для проведення окремої процесуальної дії, що, як було вище наведено, прямо заборонено ч. 1 ст. 48 КПК. З цих підстав суд вважає, що такими діями слідчого грубо було порушене право обвинуваченого ОСОБА_13 на захист.

При ухваленні вироку суд також не приймає до уваги дані явки з повинною ОСОБА_13 від 05.05.2013 р. (т. 2 а.п. 216-220), оскільки останній у судовому засіданні її не підтримав. Так, вказана явка з повинною була прийнята в.о. начальника СКР Ізмаїльського МВ ОСОБА_154 , в ній ОСОБА_13 фактично дає письмові пояснення в той час, коли він перебував під вартою без залученого належним чином захисника, що також свідчить про порушення його права на захист. Крім того, прийняття судом до уваги цього документу як доказ вини ОСОБА_13 , з урахуванням того, що останній не підтримав її у судовому засіданні, суперечитиме засаді свободи від самовикриття, гарантованої ст. 18 КПК.

Враховуючи, що дані протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 від 06.05.2013 р. (т 2 а.п.224-232), явки з повинною ОСОБА_13 від 05.05.2013р. визнані судом недопустимим доказами, а також того, що показання ОСОБА_13 , дані ним під час досудового розслідування судом не можуть бути прийняті до уваги при ухваленні судового рішення, згідно ч. 4 ст. 95 КПК, то суд не приймає до уваги і дані висновків судово-медичного експерта №29/223-2013 від 03.07.2013р. та №41/224-2013 від 16.09.2013р. (т. 2 а.п. 120-122, 162-164), оскільки вони були зроблені на підставі показань ОСОБА_13 , даних під час досудового розслідування та під час слідчого експерименту.

Суд також не приймає до уваги дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2013р. за участю ОСОБА_98 , ОСОБА_155 та ОСОБА_156 (т. 2 а.п. 169-170, 173-174, 177-178), як недопустимі докази, оскільки вони здобуті з порушенням вимог КПК.

Так, згідно ч. 6 ст. 228 КПК, впізнання може проводитися за фотознімками з додержанням вимог, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, лише за необхідності. На думку суду, з урахуванням того, що ОСОБА_13 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину ще 02.05.2013р., то проводити його впізнання 03.05.2013 р. за фотознімками не було необхідності. Крім того, в той же день, 03.05.2013р., ОСОБА_13 пред`являвся для впізнання іншим особам не за фотознімками. На думку, суду такими діями слідчі органи штучно створили умови, за якими позбавили обвинуваченого права безпосередньо приймати участь у слідчій дії, чим порушили його право на захист. Крім того, у вказаних протоколах відсутні дані про те, фотознімки яких саме осіб були пред`явленні для впізнання разом з фотознімком ОСОБА_13 , а також який саме з пред`явлених фотознімків належав ОСОБА_13 .

Крім того, суд не приймає до уваги дані висновків експертів №238 від 30.05.2013р. (т. 3 а.п. 31-35), №62-Д від 27.05.2013р. (т. 3 а.п. 123-144), №65-Д від 31.05.2013р. та №664 від 29.05.2013р. (т. 3 а.п. 186-189), як неналежні докази, які не містять даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Також суд не приймає до уваги дані висновку експерта № 446 від 27.06.2013р., згідно якому були досліджені спортивна куртка та джинсові брюки, оскільки при отриманні від ОСОБА_13 вказаних речей, згідно його заяви від 03.05.2013р. (т. 3 а.п. 191), стороною обвинувачення не були складені відповідні процесуальні документи та вилучені речі не були належним чином упаковані з метою надійного збереження, а також не засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у вилученні вказаних речей, що є порушенням ч. 3 ст. 105 КПК, та що викликає у суду об`єктивні сумніви в тому, чи саме видані ОСОБА_13 речі в такому вигляді, які він їх видав, були об`єктом дослідження експертом, а тому суд визнає видані ОСОБА_13 спортивну куртку та джинсові брюки недопустимими доказами та відповідно таким же недопустимим доказом суд визнає і зазначений висновок експерта.

Згідно акта комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 319 від 18.06.2013р. (т.3 а.с. 224-225) ОСОБА_13 яким-небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав та не страждає, в момент вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_13 ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_13 здатний брати участь у слідчих діях та відповідати перед судом. ОСОБА_13 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У зв`язку з викладеним суд визнає його осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_13 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

Окрім вчинення вищенаведеного злочину, ОСОБА_13 стороною обвинувачення також обвинувачується у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до обвинувального акту ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за ідеальною сукупністю зі злочином, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в тому, що 01.05.2013 р. близько 21:00 год. обвинувачений ОСОБА_13 в ході раптово виниклої сварки і обопільної бійки між ним, з однієї сторони, та ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , з іншої, підійшов до автомобіля марки «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , та умисно, маючи намір на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, взяв ніж та носив при собі, маючи намір його використати з метою умисного протиправного заподіяння смерті двом і більше особам, після чого і здійснив вбивство двох осіб вказаним ножем.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_13 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні вину за вказаним обвинуваченням не визнав, заперечивши свою участь у вбивстві та пояснив, що в той день холодної зброї ножа при ньому не було, і навіть немає уявлення, де він знаходився.

Стороною обвинувачення в обґрунтування вини ОСОБА_13 у вчиненні вказаного злочину покладені ті ж докази, що і у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, що були досліджені в судовому засіданні та наведені вище.

Суд, проаналізувавши усі надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, дійшов до того, що доведено, що ОСОБА_13 в той день вчинив умисне вбивство двох осіб із застосуванням ножа, який є холодною зброєю. Однак досліджені докази неможна визнати достатніми для того, щоб зробити безспірний та єдино правильний висновок про те, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_13 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

За вчинення незаконного носіння при собі вказаного ножа та за його перевезення на автомобілі марки «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 01.05.2013 р. в с. Озерне Ізмаїльського району, згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2013р., був засуджений ОСОБА_157 , який є свідком у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 (т.4 а.с.35-36)

На думку суду, одноразове використання холодної зброї обвинуваченим ОСОБА_13 з метою вбивства не може свідчити про наявність у нього умислу на його незаконного носіння, оскільки в цьому випадку умисел обвинуваченого був направлений на вбивство, для чого він і взяв ніж та скористався ним, після цього викинув на місці події. При цьому стороною обвинувачення не було доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_13 здійснював до цього переміщення цього ножа, який є холодною зброєю, та приніс його на місце події, тобто стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_13 здійснював носіння ножа ще до виникнення у нього умислу на вбивство, що свідчило б про наявність у нього умислу, спрямованого саме на незаконне носіння холодної зброї.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в абз. 2 п. 11 його постанови №3 від 26.04.2002 р. «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», за яким незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладко-ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Тому суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення в основу обвинувачення ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 263 КК України, покладені лише ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_13 вчинив вбивство двох осіб із застосування ножа, який є холодною зброєю. Доказів би про те, що ОСОБА_13 здійснював носіння ножа до цього стороною обвинувачення надано не було. А той факт, що ОСОБА_13 скористався при вбивстві ножем, ні в якому разі не може свідчити про те, що він мав умисел на його носіння. Це лише безпідставні припущення, зроблені стороною обвинувачення.

А відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин аналіз зібраних у кримінальному провадженні доказів дає підстави суду дійти висновку про те, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_13 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим останній підлягає виправданню за ч. 2 ст. 263 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд у відповідності до ст. 65 КК України врахує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд також приймає до уваги те, що, згідно ст.ст. 3 та 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Обвинувачений ОСОБА_13 вчинив особливо тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть двох осіб.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_13 суд не вбачає. Суд не може визнати обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 , з`явлення із зізнанням, оскільки останній під час судового розгляду не підтримав та судом не прийнята до уваги.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_13 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд враховує ту обставину, що перед вчиненням вбивства ОСОБА_13 , потерпілі зав`язали конфлікт. Суд погоджується з думкою захисту про те, що саме відключення світла не могло служити підставою для такого конфлікту, розв`язаного самими потерпілими, і враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини про те, що ОСОБА_13 керуючи мікроавтобусом, проїхав і зірвав подовжувач, від чого вимкнулося світло в бесідці, де святкував день народження ОСОБА_98 , після чого постраждалий ОСОБА_27 сам підійшов до місця зупинки мікроавтобуса, де вдарив ОСОБА_158 , після чого зав`язалася бійка між ОСОБА_27 і ОСОБА_13 , в ході якої ОСОБА_27 отримав тілесні ушкодження. Після цього за пропозицією ОСОБА_27 всі відпочиваючі пішли з ним розбиратися з особами, що приїхали на мікроавтобусі, що не заперечується усіма свідками, таким чином ініціаторами повторного конфлікту є самі потерпілі, внаслідок якого і сталося вбивство. На думку суду, вказаний конфлікт, що розв`язали потерпілі, і слугував вчинення ОСОБА_13 розглядуваного злочину. На думку суду, саме ці неправомірні дії потерпілих певною мірою сприяли вчиненню обвинуваченим злочину, ця обставина, на думку суду, суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_13 злочину.

З урахуванням вказаних обставин, а саме обстановку вчинення злочину, дії потерпілих перед вчиненням злочину ОСОБА_13 , особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, те, що обвинувачений ОСОБА_13 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у нього на утриманні знаходиться одна малолітня дитина, 2008 р.н. (т. 4 а.п. 102), суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбаченим цим законом санкцій вважає, що виправлення ОСОБА_13 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів можливо з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у верхніх межах санкції п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для призначення йому такого покарання як довічне позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 суд задовольняє в повному обсязі, так як матеріальна шкода підтверджується наданими документами, і дійсно потерпілі ОСОБА_19 була завдана матеріальна шкода на суму 30736 гривень, а ОСОБА_20 на суму 28270 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_13 . Також суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_13 підлягає стягненню на користь ОСОБА_19 200000 гривень та на користь ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по 100000 гривень, кожному, в якості відшкодування моральної шкоди. Крім того, суд вважає і обґрунтованими вимоги потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про стягнення на їх користь витрат, які вони понесли на правову допомогу, у сумі по 8000 грн., кожній.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 фактично затриманий у даному кримінальному провадженню 02.05.2013 року, що підтверджується відповідним протоколом (том 2 а.п. 92-93), та досі тримається під вартою, у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2013р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався судом у встановленому КПК порядку та спливає 16 квітня 2017 року.

З метою запобігання спробам переховатися від суду, а також забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_13 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим строк його покарання слід обчислювати з 02 травня 2013 року. Крім того, в силу ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_13 необхідно зарахувати строк попереднього його ув`язнення з 02 травня 2013 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вилучені предмети, та їх долю слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

В силу ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 6165,36 (шість тисяч сто шістдесят п`ять гривень 36 коп.).

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що в його діянні є склад цього злочину.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 02 травня 2013 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_13 у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 02 травня 2013 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_19 30 736 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 200 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 238 736 грн. (двісті тридцять вісім тисяч сімсот тридцять шість гривень). Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_20 28 270 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 136 270 грн. (сто тридцять шість тисяч двісті сімдесят гривень). Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_21 100 000 грн. (сто тисяч гривень) в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 6165,36 (шість тисяч сто шістдесят п`ять гривень 36 коп.).

Речові докази у провадженні знищити, як такі, що не мають ніякої матеріальної цінності.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_13 , що тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: 1. /підпис/

2. /підпис/

Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1