Єдиний унікальний № 500/1003/17
Провадження № 1-м/500/2/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , судимого 09 лютого 2016 року Кузьминським районним судом міста Москви за ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК Російської Федерації до п`ятнадцяти років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК Російської Федерації, за ознаками замаху на незакінчений збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі та призначено покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму.

Міністерство юстиції України звернулося до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального Кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнаний винним вказаним вище вироком суду Російської Федерації, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі цього вироку.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, надав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнаний винним вироком Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року, а саме: за ст.ст. 15 ч. 3 307 ч. 3 КК України із врахуванням вимог ст. 68 ч. 3 КК України не призначаючи конфіскацію майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземного суду не призначалося.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно вироку Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року та доданих до нього довідок установи виконання покарань, громадянин України ОСОБА_5 засуджений за ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК РФ до 15 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Курській області» Початок строку 11.09.2015 року, кінець строку 10.09.2030 року.

Відповідно до розпорядження Кузьминського районного суду міста Москви вирок даного суду від 09 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 набрав чинності 25 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 610 ч. 1 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.

Остання відома адреса ОСОБА_5 в Україні місто Ізмаїл, пр. Суворова, 29.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Відповідно до ст. 610 ч. 4 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:

-якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

-якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне:

На час вчинення злочину ОСОБА_5 санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Враховуючи, що максимальний строк покарання, передбачений санкцією ст. 15 ч. 3 307 ч. 3 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 ч. 3 КК України, є меншим, ніж покарання, призначене вироком суду Російської Федерації, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземної держави не призначалось.

З урахуванням викладеного, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року за ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року за ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести вирок Кузьминського районного суду міста Москви від 09 лютого 2016 року за ст.ст. 30 ч. 3, 228-1 ч. 5 КК Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 15 ч. 3 307 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 11 вересня 2015 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 вересня 2015 року по дату набрання вироком законної сили, а саме 25 квітня 2016 року, виходячи з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи діб органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя