Провадження № 11-кп/792/663/16
Справа № 686/6251/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001086 від 23 лютого 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Доброгорща, Хмельницького району, Хмельницької області, українку, громадянку України, працює фармацевтом в ТОВ „Віола фарма, з середньою спеціальною освітою, одружену, утриманців немає, проживає в АДРЕСА_1 , не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
За ч. 1 ст. 357 КК України виправдано за недоведеністю її вини у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Речові докази:

- компакт диск з відеозаписом камер спостережень Хмельницької філії «УкрСиббанку» по вул. Подільській, 28 у м. Хмельницький, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, постановлено залишити при матеріалах кримінального провадження;

- компакт диск з відеозаписом камер спостережень з магазину «Шик і Блиск», який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, постановлено залишити при матеріалах кримінального провадження;

- засіб для миття посуду «Galla» в пластиковій пляшці об`ємом 0,5 л., запакований флакон об`ємом 200 мл., з засобом для щоденної інтимної гігієни «Lactacup», упаковка з засобом проти плям «Vanish» в розпакованому виді, пральний порошок «Galla», вагою 3 кг., в поліетиленовій упаковці, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернуто ОСОБА_7 .

За вироком суду, 23.02.2016 року близько 10 год. 59 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні відділення АТ «Укрсиббанк», що по вул. Подільській, 21 у м. Хмельницькому, скориставшись тим, що ОСОБА_9 залишив у терміналі самообслуговування вказаного банку пенсійну картку № НОМЕР_1 , видану на його ім`я, та відійшов до каси відділення банку, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, з терміналу самообслуговування АТ «Укрсиббанк», вилучила пенсійну картку на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_1 . В подальшому того ж дня о 11 год. 10 хв. у магазині «Шик і Блиск», що по вул. Кам`янецькій, 50 в м. Хмельницькому, через термінал самообслуговування, розрахувалась за куплену побутову хімію на суму 190,05 грн. з пенсійної картки № НОМЕР_1 , чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 190,05 грн., таким чином таємно викравши зазначену суму у потерпілого з його рахунку.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, просить вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за ч. 1 ст. 185 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначити штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вказує, що відповідно до ст. 1 Закону України „Про інформацію, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, ч. 4 ст. 51 Закону України „Про банки та банківську діяльність платіжні картки повністю відповідають визначенню поняття „офіційні документи і є різновидом офіційних документів, відтак суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України, а резолютивна частина вироку не відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечила проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, провівши повторне часткове дослідження доказів (в частині допиту обвинуваченої, дослідження даних про її особу, виписку з карткового рахунку), в зв`язку з неповним їх дослідженням судом першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок в разі скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 , 23.02.2016 року близько 10 год. 59 хв., перебуваючи у приміщенні відділення АТ «Укрсиббанк», що по вул. Подільській, 21 у м. Хмельницькому, скориставшись тим, що ОСОБА_9 залишив у терміналі самообслуговування вказаного банку пенсійну картку № НОМЕР_1 , видану на його ім`я та відійшов на 4 хвилини до каси відділення банку, діючи умисно, з корисливих мотивів, з терміналу самообслуговування АТ «Укрсиббанк», викрала пенсійну картку на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_1 з метою подальшого використання.

23.02.2016 року, близько 10 год. 59 хв. вона, перебуваючи у приміщенні відділення АТ «Укрсиббанк», що по вул. Подільській, 21 у м. Хмельницькому, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , залишив у терміналі самообслуговування вказаного банку пенсійну картку № НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього та відійшов на 4 хвилини до каси відділення банку, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, з терміналу самообслуговування АТ «Укрсиббанк», викрала пенсійну картку на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_1 , після чого о 11 год. 10 хв. у магазині «Шик і Блиск», що по вул. Кам`янецькій, 50 в м. Хмельницькому, за допомогою викраденої пенсійної картки № НОМЕР_1 , через термінал самообслуговування, розрахувалась за куплену побутову хімію на суму 190,05 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 190,05 грн.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні коштів в сумі 190,05 грн. потерпілого ОСОБА_9 , за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, та такі її дії в цій частині суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для виправдання обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст. 357 КК України за недоведеністю її вини у вчиненому кримінальному правопорушенні. При цьому в мотивувальній частині вироку суд вказав про відсутність в діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу злочину, вказуючи, що картка не є офіційним документом ОСОБА_9 , в мотивувальній частині вироку вказав, що дії по заволодінню банківською карткою потерпілого обвинувачена вчиняла з корисливих мотивів, тобто суд дійшов суперечливих висновків у вироку. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. В той же час доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку суду з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої не можуть бути прийнятими до уваги, зважаючи, що за ч. 1 ст. 357 КК України покарання обвинуваченій не призначалось взагалі, а за ч. 1 ст. 185 КК України прокурор просить призначити покарання таке ж, яке і було призначене судом першої інстанції.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про інформацію, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, ч. 4 ст. 51 Закону України „Про банки та банківську діяльність документом визнається будь який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. При цьому один із видів доступу до банківських рахунків це спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо), які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Таким чином, платіжні картки як платіжні інструменти - засоби доступу до банківських рахунків, відповідають визначенню поняття „офіційний документ і є різновидом офіційних документів.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 мала умисел на викрадення коштів у ОСОБА_9 , а для реалізації свого умислу, з корисливих мотивів, викрала пластикову платіжну картку, держателем якої був потерпілий, яка за функціональним призначенням, як засіб доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України „Про інформацію від 02.10.1992 року, Законів України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05.04.2001 року, „Про банки та банківську діяльність від 07.12.2000 року).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 червня 2011 року, за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки, як платіжні інструменти, засоби доступу до банківських рахунків повністю відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів, а тому за певних умов можуть виступати предметом злочинів, склади яких передбачені ч. ч. 1 та 2 ст. 357 КК України.

Ті обставини, що пенсійна картка видана банківською установою, та перебуває у власності банку, не вказує про наявність підстав вважати, що в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України ( ОСОБА_9 , як держатель пенсійної картки, є потерпілим в розумінні ст. 55 КПК України).

В суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 , розкаювалась у вчиненому, визнавала, що заволоділа з терміналу самообслуговування карткою потерпілого та розрахувалась нею за побутову хімію. Колегія суддів критично оцінює її показання в апеляційному суді про те, що вона випадково взяла картку потерпілого та розрахувалась нею в магазині, позаяк такі її суперечливі показання не узгоджуються з іншими дослідженими в суді доказами. Обвинувачена в момент виявлення картки в приміщенні банківської установи усвідомлювала, що ця картка їй не належить, однак вона її забрала, та як видно з показань потерпілого, виписки з рахунку, розрахунок карткою був проведений практично зразу ж після заволодіння останньою. Твердження обвинуваченої про те, що вона думала, що розраховується карткою чоловіка, не приймаються до уваги, позаяк з її показань видно, що на картці чоловіка коштів не було.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції вказав, що у вказаний час та місці, залишивши банківську картку в терміналі, звернувся за допомогою до оператора банку, однак, повернувшись до терміналу, виявив, що картка зникла, після чого звернувся до оператора банку з проханням її заблокувати, проте, на його телефон надійшло повідомлення, що з картки було знято кошти на придбання товару, після блокування оператором картки, йому ще приходили повідомлення про спроби зняти кошти з вказаної картки.

Такі їх покази узгоджуються з даними виписки за картковим рахунком, який належить ОСОБА_9 № НОМЕР_1 від 04.03.2016 року за період з 23.02.2016 року по 26.02.2016 року, де відображено розрахунок пенсійною карткою у магазині «Шик і Блиск». Вказані докази свідчать, що обвинувачена викрадаючи пенсійну картку потерпілого вчиняла ці дії з корисливих мотивів, а також використовуючи викрадену картку, таємно викрала кошти в сумі 190,05 грн., розрахувавшись чужою карткою в магазині.

Таким чином, наведені докази, досліджені в процесі судового розгляду за епізодом викрадення обвинуваченою з терміналу самообслуговування банку АТ „Укрсиббанк пенсійної картки, з корисливих мотивів, вказують на наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 1 ст. 357 КК України (викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів).

При призначенні обвинуваченій покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що обвинувачена вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості; обставинами, що пом`якшують її покарання, колегія суддів визнає часткове визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, щире каяття, відшкодування потерпілому шкоди; відсутність обтяжуючих покарання обставин. Суд також враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, одружена, утриманців немає, в провадженні відсутні дані, які б негативно характеризували її, відтак їй слід призначити покарання в виді штрафу в межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинене, а остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів з дотриманням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання колегії суддів, буде необхідним та достатнім, для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 411, 413, 420 КПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2016 року в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України за недоведеністю її вини у вчиненому кримінальному правопорушенні - скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання в виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання в виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення.Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2