У х в а л а

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_9 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_5,

у с т а н о в и л а:

вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_5 засуджено за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 4 липня 2016 року вказаний вирок місцевого суду залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 березня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишив без задоволення, а вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 4 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_9 порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 на підставі пункту 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Посилається на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, передбаченої статтею 286 КК, викладеному в постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року № 5-18кс14 та 5 листопада 2015 року № 5-218кс15. Вважає, що суди не з'ясували характер дій інших учасників дорожньо-транспортної події, черговість допущених ними порушень (хто з них створив аварійну ситуацію) та не дослідили причинно-наслідковий зв'язок між їхніми діями та настанням злочинного наслідку.

Крім того, захисник вказує на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вимогам статті 291 КПК, оскільки не містить формулювання обвинувачення, та в зв'язку з цим стверджує, що суд касаційної інстанції не врахував висновок щодо застосування цієї норми права, викладений в постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16. Заявник просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкриття провадження у справі про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_5 на підставі пункту 3 статті 445 КПК.

Керуючись статтею 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відкрити провадження за заявою захисника ОСОБА_9 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_5.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8