01 березня 2017 року
Справа № 203/1691/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000054, стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, українця, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого за ч.3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000054 ОСОБА_5 обвинувачується у наступному.
Так, ОСОБА_5 відповідно до наказу № 2533к від 21.08.2014 прокурора Дніпропетровської області, ОСОБА_5 призначено на посаду старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району Дніпропетровської області, а наказом Генерального прокурора України № 1360к від 26.09.2014 ОСОБА_5 присвоєно класний чин юрист 3 класу.

21.08.2014 ОСОБА_5 , прийняв присягу працівника прокуратури, відповідно до якої вступаючи на службу в прокуратуру, він присвячує свою діяльність служінню Українському народові і Українській державі та урочисто присягає: неухильно додержуватись Конституції, законів та міжнародних зобов`язань України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури, а також усвідомлює, що порушення присяги несумісне з подальшим перебуванням в органах прокуратури.
Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України термін «Прокурор» означає Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Також, у відповідності до примітки 2 до статті 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364, посади яких згідно зі статтями 2, 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників органів державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Наказом прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська «Про розподіл обов`язків між працівниками прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська» № 30 від 18.12.2014 на старшого прокурора прокуратури району ОСОБА_5 покладені наступні обов`язки: участь у судовому розгляді та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях; готування апеляцій на незаконні та необґрунтовані судові рішення по вказаних вище кримінальних провадженнях, заперечення на апеляції; за дорученням керівника прокуратури здійснює процесуальне керівництво за розслідуванням кримінальних правопорушень з подальшим затвердженням обвинувального акту та підтримання державного обвинувачення за всіма категоріями злочинів. В апеляційному та касаційному порядку реагує на незаконні судові рішення.

Таким чином, перелік службових обов`язків ОСОБА_5 свідчить про те, що останній є представником влади, тобто особою, яка наділена правом пред`являти вимоги, приймати рішення, у тому числі щодо складання письмового повідомлення про підозру у кримінальних провадженнях, які є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами і громадянами, а також службовою особою яка займає відповідальне становище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2014 за вхідним номером на адресу прокуратури Красногвардійського району від слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014, за фактом протиправних дій директора ТОВ «Аверс К» ОСОБА_6 , який в період часу 2011-2013 років при здачі звітів за формою 10ПІ, які подаються до відділення Фонду соціального захисту інвалідів в Дніпропетровській області, знизив середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу, чим зменшив норму інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке зареєстровано у книзі вхідної кореспонденції прокуратури району за вхідним № 73-3980вх.14 від 08.07.2014 та розписане на ОСОБА_5 , для здійснення процесуального керівництва.

28.01.2015 старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зустрівся з директором ТОВ «Аверс К» ОСОБА_6 , де під час розмови повідомив останнього, що за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.366 КК України ОСОБА_6 повинен передати йому 15000грн., а ОСОБА_5 в свою чергу притягне до кримінальної відповідальності лише головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України.

30.01.2015 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 своїми підписами погодив наступні документи у кримінальному провадженні №0001842: 1). повідомлення про підозру головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; 2). обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014 відносно ОСОБА_7 ; 3). угоду про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , в зв`язку з чим, фактично виконав раніше обумовлені з ОСОБА_6 домовленості, щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та притягнув до кримінальної відповідальності лише головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7

30.01.2015 старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за попередньою домовленістю з директором ТОВ «Аверс К» ОСОБА_6 , про одержання від нього неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн., за не притягнення його до кримінально відповідальності за ст. 366 КК України, домовився з ним про зустріч на парковці ресторану «Макдональдс» за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Островського, 5.

30.01.2015 о 15 годині 30 хвилин в робочий час, старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , під час виконання своїх службових обов`язків, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, на власному автомобілі марки «MG» д.з. НОМЕР_1 прибув на заплановану зустріч на площу Островського, 5 м. Дніпропетровська, де пересів до автомобілю марки «Порш Панамера», д.з. НОМЕР_2 належному ОСОБА_6 та знаходячись у салоні зазначеного автомобіля, який розташовувався на парковці ресторану «Макдональдс» за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Островського, 5, одержав від директора ТОВ «Аверс-К» ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 8079 гривень та 5000 гривень за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.366 КК України у кримінальному провадженні № 0001842 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.366 ч. 1 КК України.

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 затримано співробітниками правоохоронних органів.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе не визнав та пояснив, що дійсно він працював на посаді прокурора Красногвардійської прокуратури м. Дніпропетровська, при цьому в січні 2015 року до нього звернулася слідча Красногврадійського РВ Ткач, яка повідомила його про те, що він є процесуальним керівником по кримінальному провадженню стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс К», яке доручено їй розслідувати. Зі слідчою він домовився, що після збору нею необхідних доказів вони обговорять цю справу. 27.01.2015 слідча ОСОБА_8 знову прийшла до нього на роботу, при цьому разом з нею була бухгалтер ТОВ «Аверс К» Кальнєй, яка зі слів ОСОБА_8 була винною у вчинення кримінального правопорушення. Ознайомившись із матеріалами, він розпочав бесіду з Кальнєй, яка визнала що навмисно зробила дане порушення і вона погоджується на угоду про визнання винуватості для того, щоб отримати мінімальне покарання у найкоротший строк. Оскільки пояснення ОСОБА_9 відповідали зібраним доказам, він не мав сумніву в її винуватості. Ткач прийшла вже з роздрукованим повідомлення про підозру, обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості. Однак, 27.01.2015 дані документи підписані не були, оскільки ОСОБА_9 хотіла проконсультуватися з юристом.

30.01.2015 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та її юрист прийшли до ОСОБА_10 на робоче місце, де вже були оперуповноважений Красногвардійського РВ ОСОБА_11 та юрист Фонду соціального захисту інвалідів. Юрист Фонду відповіла на питання юриста ОСОБА_9 , дала консультацію, після чого ОСОБА_9 було підписано повідомлення про підозру, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, а матеріали кримінального провадження повернуті слідчій ОСОБА_8 .

При цьому питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_12 ніколи не підіймалося, оскільки звіт за формою 10ПІ з заниженими даними щодо кількості інвалідів складала, підписувала та подавала бухгалтер ОСОБА_9 , яка до того ж визнала свою винуватість. З ОСОБА_12 він до 30.01.2015 не зустрічався і знайомий не був.

Згодом в цей же день йому на мобільний телефон зателефонував раніше невідомий чоловік, який представився директором ТОВ «Аверс К» ОСОБА_12 , який повідомив про якій помилки в документах, що були підписані по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_9 і запропонував зустрітись, однак він відмовив ОСОБА_12 у зустрічі. Зокрема, слідча ОСОБА_8 в деяких документах забула змінити дату з «27» на «30». По обіді ОСОБА_12 знову зателефонував і попросив про зустріч. Погодившись на цей раз на його пропозицію, він запропонував зустрітися біля кафе «Макдональдс» на пл. Островського. Згодом ОСОБА_12 зателефонував втретє і повідомив, що купив каву та чекає на парковці біля автомобіля «Порше». Зустрівшись біля автомобіля, вони на пропозицію ОСОБА_12 сіли в автомобіль, де ОСОБА_12 почав розмову про бухгалтера ОСОБА_9 , зокрема розказував яка вона людина і як вона працювала. Жодних грошових коштів ОСОБА_13 йому не передавав, про грошові кошти розмови між ними не було. В ході розмови раптово відкрилися двері і його затримали люди в камуфляжній формі, які витягли примусово його на вулицю,одягли наручники і посадили назад до машини. Вподальшому було проведено його особистий обшук, в ході якого окрім належних йому 300 гривен та документів нічого виявлено не було. Змиви з рук після затримання не брали, хоча напочатку обіцяли взяти.

Щодо помилки з датою в документах, обвинувачений пояснив, що згодом слідча виправила дану помилку, однак він н пам`ятає, чи підписував він ці документи.

При цьому обвинувачений заперечив участь в нарадах щодо кримінальних проваджень, не заперечуючи що міг надавати усні консультації працівникам поліції

Щодо даного кримінального провадження також буда зустріч з оперуповноваженим ОСОБА_11 , який також запросив юриста Фонду соціального захисту інвалідів в Дніпропетровській області, яка надала консультації з приводу звіту форми № 10ПІ.

Після того, як він вивчив матеріали кримінального провадження думка обвинуваченого щодо притягнення директора до відповідальності була неоднозначна, оскільки винуватість директора за ст.366 прослідковувалася по справі, однак це було важко доказати в суді. Після того, як бухгалтер ОСОБА_9 сказала що вона вчинила дії навмисно і визнала свою вину і згодна на укладення угоди, він як прокурор мав негайно підписати обвинувальний акт, угоду та направити кримінальне провадження до суду, що він і зробив. Щодо ОСОБА_12 жодне процесуальне рішення не приймалося, бо питання про притягнення його до кримінальної відповідальності не стояло. Допомогу у вирішенні питання щодо сплати штрафних санкцій він ОСОБА_12 не пропонував, це не входить до його компетенції.

Також обвинувачений пояснив, що він особисто не перевіряв чи був він призначений процесуальним керівником в кримінальному провадженні стосовно ТОВ «Аверс-К», а дізнався про це від слідчої ОСОБА_8 і не придав цьому значення бо згідно усталеної практики слідчі самі перевіряють хто є процесуальним керівником і йдуть до нього з матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, обвинувачений пояснив, що не може підтвердити чи саме він зображений на відеозаписі зустрічі двох чоловіків, дослідженому в судовому засіданні

Обвинувачений пояснив, що будь-яких розмов між ним та працівникам СДСБЕЗ Красногвадійського РВ, слідчою ОСОБА_8 та іншими особами про те, що ОСОБА_6 має передати неправомірну вигоду не було.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках,- на потерпілого.
Прокурор в ході судового розгляду вказав, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:
-показаннями свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ;
-копією наказу № 7к від 11.10.2002 року, згідно якого ОСОБА_6 приймається на посаду директора з 11 жовтня 2002 року;
-протоколом огляду від 30 січня 2015 року, згідно якого за участю ОСОБА_6 були оглянуті грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів США та вручені ОСОБА_6 для подальшої передачі особисто ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , а також розпискою ОСОБА_6 про отримання даних коштів;
-протоколом обшуку від 30 січня 2015 року, згідно якого при обшуку автомобіля «Порш» д/н НОМЕР_2 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 гривень та 500 доларів США;
-висновком судової технічної експертизи від 05.03.2015 року;
-протоколом огляду речей від 30.01.2015 року, згідно якого оглянуто речі та документи, вилучені під час обшуку автомобіля «Порш» д/н НОМЕР_2 ;
-протоколу огляду місця події від 30.01.2015 року, згідно якого було оглянуто робочий кабінет ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено належні останньому ноутбук та блок живлення до нього;
-протоколом огляду від 02.02.2015 року, в ході якого було оглянуто вилучений під час огляду робочого місця ОСОБА_5 ноутбук, який ввімкнено, але вхід до системний даних неможливий через запит паролю;
-протоколом обшуку від 30.01.2015 року, згідно якого в ході обшуку в приміщенні Красногврадійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області виявлено та вилучено матеріали кримінального провадження № 0001842 в двох томах; розписку ОСОБА_24 від 30.01.2015 року; обвинувальний акт стосовно ОСОБА_24 в двох екземплярах; угода про визнання винуватості від 30.01.2015 року по кримінальному провадженню № 0001842 в двох екземплярах; реєстр матеріалів кримінального провадження № 0001842 в двох екземплярах; список осіб, які підлягають виклику до зали судових засідань в двох екземплярах; супровідний лист на ім`я прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 30.01.2015 року в двох екземплярах;
-копіями матеріалів кримінального провадження № 0001842;
-матеріалами наглядового провадження № 0001842;
-копією наказу про надання відпустки прокурору прокуратури Красногврадійського району ОСОБА_25 з 12.01.2015 по 05.02.2015;
-копією наказу прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська № 30 від 18.12.2014 про розподіл обов`язків між працівниками прокуратури;
-повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2015 року;
-обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001842 стосовно ОСОБА_7 ;
-угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001842 стосовно ОСОБА_7 ;
-висновком судово-почеркознавчої експертизи № 62/04-564 від 27.02.2015 року;
-висновком службового розслідування щодо дій окремих працівників СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ;
-листом Головного управління ДФС в Дніпропетровській області від 16.02.2015 року із додатками;
-протоколом огляду від 25.02.2015 року, в ході якого за участю ОСОБА_6 було оглянуто належний останньому мобільний телефон «Sony» imei НОМЕР_3 та прослухано наявні на ньому 23 аудіофайли, за результатом прослуховування яких складено стенограми;
-протоколом огляду від 25.02.2015 року, в ході якого за участю ОСОБА_6 було оглянуто належний останньому мобільний телефон «iPhone» imei НОМЕР_4 та прослухано наявні на ньому 1 аудіофайл, за результатом прослуховування якого складено стенограму;
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2015 року (розпочато о 11 годині, закінчено о 12 годині);
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2015 року (розпочато о 12 годині, закінчено о 13 годині);
-копією звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік ТОВ «Аверс-К»;
-копією особової справи ОСОБА_5 , в тому числі наказу № 2365к від 05.09.2013 року про призначення ОСОБА_5 стажистом на посаду старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, наказу № 2533к від 21.08.2014 року про призначення ОСОБА_5 на посаду старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, присяги працівника прокуратури;
-постановою від 17.03.2015 року про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_18 та ОСОБА_20 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-3 КК України;
-копією аркушів журналу вхідної кореспонденції прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська за 07.07.2014 року;
-речовими доказами, якими згідно постанови від 18.03.2015 року були визнані грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів, а також відео-касета «sony», на якій знаходиться відео з обшуку проведеного 30.01.2015 року, оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»; оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело», протокол про результати проведення аудіо-відео контролю за особою із використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2015 № 55/3-648 із додатком диском DVD-R (обл.№ 55/2929), протокол про результати проведення контролю за вчинення злочину від 31.01.2015 № 55/3-649.
-прослуханими в судовому засіданні аудіозаписами розмов ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_6 та переглянутими в судовому засіданні відеозаписами зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка мала місце 30 січня 2015 року, а також обшуку 30 січня 2015 року автомобіля ОСОБА_6 ;
-висновком судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 10322 від 22.08.2016.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , дослідивши надані прокурором та стороною захисту інші докази та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, суд встановив наступне.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснив, що він працює на посаді оперуповноваженого СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області і в його обов`язки входить виявлення злочинів в бюджетній сфері. З ОСОБА_5 він має службові стосунки, оскільки в більшості кримінальних проваджень про злочини в економічній сфері процесуальним керівником призначався саме прокурор ОСОБА_5 .
В процесі своєї службової діяльності ним при співставленні відомостей наданих Фондом захисту інвалідів та Пенсійним фондом встановлено факт внесення завідомо неправдивих даних до офіційних документів, а саме: ТОВ «Аверс-К» до Фонду захисту інвалідів було подано звіт 10-ПІ, в якому було занижено середньооблікову кількість штатних працівників вказаного підприємства. Внаслідок подачі завідомо неправдивих даних, дане підприємство зменшило середньооблікову кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях и уникнули сплати штрафних санкцій до Фонду захисту інвалідів в сумі приблизно 20000 гривень.
Обставини вказаного порушення були ним викладені в рапорті, на підставі якого в Єдиний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості про відкриття кримінального провадження, слідчим було призначено ОСОБА_14 . При розслідуванні було підтверджено факт заниження ТОВ «Аверс-К» середньооблікової кількості працівників, зокрема така інформація містилась в акті перевірки, проведеної Інспекцією з охорони праці в Дніпропетровській області. Після цього відбулася нарада, в якій приймали участь слідчий ОСОБА_14 , керівник СДСБЕЗ ОСОБА_18 , прокурор прокуратури ОСОБА_5 , юрист Фонду захисті інвалідів на ім`я ОСОБА_26 , за результатом якої було прийнято рішення з врахуванням конкретних посадових інструкцій та судової практики, притягнути до відповідальності за даний злочин бухгалтера ТОВ «Аверс-К» ОСОБА_7 . Директора ж ТОВ «Аверс-К» ОСОБА_6 було вирішено не притягати до відповідальності, оскільки вказаний звіт складала і здавала до Фонду саме бухгалтер ОСОБА_7 , а директор в силу своїх посадових обов`язків не міг знати про середньооблікової кількість штатних працівників, яка обраховується по спеціальній складній формулі. До того ж судова практика свідчила, що за такою категорією злочинів до відповідальності притягається саме бухгалтер, який складав звіт. Юрист Фонду захисту інвалідів була запрошена за порадою ОСОБА_5 з метою з`ясування судової позовної практики по даній категорії справ та ї думки щодо наявності складу злочину. При цьому ОСОБА_5 він сприймав як процесуального керівника по даній справі, однак відповідної постанови або інших документів, які б це підтверджували він не бачив.
Доручення по даній справі йому давала виключно слідчий ОСОБА_27 , прокурор ОСОБА_5 ніяких доручень та вказівок йому не давав.
В січні 2015 року була операція «Бюджет», в ході якої потрібно було виявити певну кількість злочинів в бюджетній сфері та направити до суду обвинувальні акти. У зв`язку із тим, що на той момент була недостатня доказова база та деякі погрішності в документах Фонду захисту інвалідів, а також складнощі із доказуванням однієї з ознак даного злочину прямого умислу, на оперативній нараді по даній справі було вирішено запропонувати бухгалтеру укласти угоду про визнання винуватості. Однак, бухгалтер ОСОБА_7 не з`являлася на виклики. У зв`язку із чим ним неодноразово викликався ОСОБА_6 , який 28 січня 2015 року прибув до його службового кабінету. В ході бесіди він повідомив ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 скривається, на телефон не відповідає, спілкується лише з ОСОБА_6 та юристом, а також довів до відома ОСОБА_6 про необхідність явки ОСОБА_7 до слідчого для укладення угоди з прокурором про визнання винуватості, розтлумачив йому юридичні тонкощі судового розгляду кримінального провадження при наявності такої угоди та просив вжити заходи для явки ОСОБА_7 . Дана розмова відбувалася спочатку між ними вдвох, а потім до кабінету зайшов ОСОБА_5 який був присутній до кінця зустрічі. Окрім того, до кабінету на деякий час заходів ОСОБА_18 І ОСОБА_18 , і ОСОБА_5 також роз`яснювали ОСОБА_6 необхідність явки ОСОБА_7 та укладення угоди з прокурором про визнання винуватості. Також при даній зустрічі вони обговорювали питання сплати ТОВ «Аверс-К» штрафних санкцій до бюджету та їх суму, однак оскільки ніхто з них не знав формулу, за якою обраховуються ці штрафні санкції було вирішено запитати про це в юриста Фонду захисту інвалідів.
Вподальшому зі слів співробітників йому відомо, що ОСОБА_7 з`явилася до слідчого, їй було вручено підозру та укладено угоду із прокурором про визнання винуватості.
Ані в ході оперативних нарад по вказаному кримінальному провадженню, ані при спілкуванні з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розмови про отримання неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не велось. Таких пропозицій зі сторони ОСОБА_6 не було та таких вимог йому ніхто не висказував.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2015 року він працював заступником начальника СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. За результатом перевірки проведеної очолюваним ним сектором було відкрито кримінальне провадження стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К», суть якого полягала у внесенні бухгалтером ОСОБА_7 в звіт, який подавався в Фонд захисту інвалідів, завідомо неправдивих відомостей щодо кількості штатних працівників, внаслідок чого підприємство недоплатило до бюджету значні кошти. Вказане кримінальне провадження розслідувалось слідчим ОСОБА_27 , оперативне супроводження якого здійснював оперуповноважений ОСОБА_20 .
При цьому в ході оперативної наради від співробітників йому стало відомо, що по вказаному кримінальному провадженню є домовленість із головним бухгалтером ОСОБА_7 про те, що вона визнає вину, підпише угоду із прокурором про визнання винуватості. Водночас зі слів співробітників йому відомо, що при невизнанні ОСОБА_7 своєї вини дане кримінальне провадження потребує додаткових слідчих дій і не може бути направлене до суду в найближчий час. Питання притягнення директора ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності фактично не обговорювалося, оскільки здача таких звітів не відноситься до його посадових обов`язків і за практикою розслідування такої категорії справ до відповідальності притягається саме бухгалтер, яка обраховувала кількість штатних одиниць та вносила їх у звіт.
28 січня 2015 рок він зайшов до службового кабінету ОСОБА_20 , де окрім останнього також знаходився ОСОБА_5 та раніше незнайомий йому чоловік, якого йому представили як директора ТОВ «Аверс-К» ОСОБА_6 , які розмовляли з приводу кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 . У зв`язку із необхідністю підвищення кількісного показнику направлення справ до суду, він також включився до розмови та пояснив ОСОБА_6 переваги укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_7 зокрема, розгляд кримінального провадження за скороченою процедурою та призначення мінімального покарання. Також він просив ОСОБА_6 переказати ОСОБА_7 цю інформацію та забезпечити її явку до слідчого, оскільки на телефонні дзвінки працівників міліції ОСОБА_7 не відповідала. На що ОСОБА_6 погодився та пообіцяв, що ОСОБА_7 найближчим часом з`явиться до слідчого та підпише угоду про визнання винуватості. Також мала місце розмова стосовно штрафних санкцій, які підлягають сплаті ТОВ «Аверс-К» до бюджету.
Окрім того, він запропонував ОСОБА_6 у разі вимагання у нього співробітниками податкової інспекції грошових коштів повідомляти про це, на що він також дав свою згоду.
Зустрічався він з ОСОБА_28 лише один раз, декілька разів спілкувався телефоном з приводу явки бухгалтера ОСОБА_7 до слідчого та прокурора.
ОСОБА_5 він сприймав як процесуального керівника по даній справі, оскільки як правило по даній категорії справ він радився із ОСОБА_5 та ОСОБА_29 , проте відповідних документів він не бачив. При обговоренні кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 прокурор ОСОБА_5 лише висказував свою думку, приймав участь в обговоренні практики, при цьому йому невідомо щоб ОСОБА_5 давав будь-які вказівки по вказаному кримінальному провадженню слідчому чи оперуповноваженому ОСОБА_20 . По даному кримінальному провадженні він спілкувався з ОСОБА_5 два рази, останній не виявляв особливого ставлення до цієї справи.
Лише після допиту в якості свідка йому стало відомо, що ОСОБА_5 насправді не був процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні.
Свідок наполягав, що в його присутності розмови про отримання неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не велось. Таких пропозицій зі сторони ОСОБА_6 не було та таких вимог йому ніхто не висказував.
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює слідчим Красногврадійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. При цьому їй в провадженні знаходилось кримінальне провадження № 0001842 за ст. 366 ч.1 КК України стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К». Оперативне супроводження даного кримінального провадження здійснював оперуповноважений СДСЕЗ Красногврадійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 . В первинних матеріалах, що надійшли до неї був акт перевірки Фонду захисту інвалідів, копія звіту ТОВ «Аверс-К» за формую № 10-ПІ. Суть правопорушення полягала в тому, що в звіті №10-ПІ було занижено реальну кількість штатних працівників ТОВ «Аверс-К», що призвело о зменшення платежу в бюджет на суму понад 18000 гривень.
Вказаний звіт було підписано директором ОСОБА_6 та бухгалтером ОСОБА_7 . Однак, в ході допиту ОСОБА_7 пояснила, що розрахунок штатної кількості працівників вона зробила особисто, внісши ці відомості до звіту, причому ОСОБА_6 лише підписав звіт. З врахуванням цих обставин та практики розгляду судами аналогічних справ на оперативній нараді було прийняте рішення притягнути до відповідальності за даним фактом лише бухгалтера ОСОБА_7 .
Водночас на одній із нарад, яка відбувалась в приміщенні УДСЕЗ, обговорювалося питання про те, що після направлення до суду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за цим же фактом можливе внесення відомостей до ЄРДР стосовно директора ОСОБА_6 та притягнення його до кримінальної відповідальності. Однак хто приймав участь в даній нараді і хто саме висловлював таку думку свідок не пам`ятає.
В оперативних нарадах по даній справі приймав участь ОСОБА_5 , якого вона сприймала як процесуального керівника, оскільки по такій категорії кримінальних проваджень процесуальним керівником досить часто призначали ОСОБА_5 і на одній з оперативних нарад вона бачила у нього в руках наглядове провадження стосовно ТОВ «Аверс-К». Однак, постанова про створення групи прокурорів в справі була відсутня, відомості про процесуального керівника по даному кримінальному провадженню в ЄРДР вона не перевіряла. Водночас конкретних вказівок ОСОБА_5 не давав, а лише висловлював свою думку з приводу перспективи розгляду даного кримінального провадження судом.
30 січня 2015 року вона приїхала в приміщення прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, куди також приїхала ОСОБА_7 з юристом, однак в кабінет ОСОБА_5 він не заходив. В кабінеті ОСОБА_5 вона вручила ОСОБА_7 повідомлення про підозру, після чого допитала її склавши протокол та вручила обвинувальний акт. Також між прокурором ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_7 було підписано угоду про визнання винуватості. Після цього вона разом із ОСОБА_7 повернулася до Красногврадійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де ознайомила її з матеріалами кримінального провадження. Після цього при внесені відомостей про закінчення розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань, нею було виявлено, що згідно відомостей в ЄРДР прокурор ОСОБА_5 не є процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню.
Після оформлення матеріалів кримінального провадження, вона знову прибула в приміщення прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, щоб з`ясувати питання внесення ОСОБА_5 до ЄРДР як процесуального керівника по вказаному кримінальному провадженню та здачі справи для подальшого направлення до суду. Однак, канцелярія була вже закрита та ОСОБА_5 був відсутній, тому вона повернулася на роботу, де її керівник забрала в неї матеріли провадження. Вподальшому їй стало відомо про те, що директор ТОВ «Аверс-К» ОСОБА_6 звернувся з заявою до правоохоронних органів, також вона давала свідчення в прокуратурі.
При цьому свідок пояснила, що в її присутності розмови про отримання неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не велось.
Проекти підозри Кальнєй та угоди, готувала вона особисто, а ОСОБА_5 вносив свої правки при зустрічі 27.01.2015 із Кальнєй, після цього ці процесуальні документи вже не редагувалися.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 суду пояснив, що станом на 30 січня 2015 року він працював заступником прокурора Красногврадійського району м. Дніпропетровська, та у зв`язку із перебуванням останнього у відпустці він виконував обов`язки прокурора району. З осені 2013 року в прокуратурі стажистом працював ОСОБА_5 , який вподальшому був атестований та прийнятий на посаду прокурора прокуратури. Станом на січень 2015 року за ним було закріплено здійснення процесуального керівництва в кримінальних провадженнях розслідуваних Красногвардійським РВ ДМ ГУМВС України в Дніпропетровській області, зокрема в сфері службових та економічних злочинів.
З приводу обставин скоєння інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення йому стало, коли йому близько 16-17 години 30 січня 2015 року зателефонували з прокуратури області та попросили привезти наглядове провадження стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К». Дане провадження містило витяг, супровідний лист на витяг та декілька процесуальних документів, причому на супровідному листі містилася резолюція прокурора про здійснення ОСОБА_5 процесуального керівництва. Водночас за Законом процесуальний керівник визначається прокурором шляхом внесення даних до реєстру та винесення постанови про створення групи процесуальних керівників, яка як правило виноситься протягом декількох днів після внесення відомостей в ЄРДР. Проте така постанова в наглядовому проваджені на момент його направлення в прокуратуру області була відсутня.
Перед направленням вказаного наглядового провадження він особисто робив витяг з ЄРДР, однак не пам`ятає чи була на той момент проставлена відмітка про оголошення підозри.
Свідку невідомо фактів виготовлення проектів постанов про створення групи прокурорів працівниками міліції. В той же час або 29, або 30 січня 2015 року до нього в службовий кабінет прибула слідча з постановою про внесення змін до групи прокурорів по кримінальному провадження стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К» з проханням підписати, на що він відповів що підпише таку постанову тільки після доповіді процесуального керівника. Більше до нього з приводу підписання постанови про групу прокурорів ніхто не звертався і ніхто крім нього таку постанову в ті дні не міг підписати.
На прокурора ОСОБА_5 розписувались не тільки кримінальні провадження, що стосуються службових та економічних злочинів, проте на практиці до суду кримінальне провадження направляв той прокурор, за яким закріплено цей напрямок діяльності. Спеціалізація прокурорів була офіційно закріплена у відповідному наказі прокурора.
На практиці процесуального керівництва призначав прокурор району, проте у випадку його відсутності, то призначав він, за окремою вказівкою прокурора. Призначали двох процесуальних керівників відповідно до розподілу обов`язків одночасно, чи почергово.
Що стосується пред`явлення підозр, свідок пояснив, що відповідно до розпорядження генеральної прокуратури та прокуратури області, повідомлення про підозру мали погоджуватись процесуальними керівниками із прокурором району. Проте на практиці бували випадки, коли такі підозри погоджувались вже після їх оголошення, зокрема, при направленні справи до суду. Непогодження повідомлення про підозру з прокурором району, тягло дисциплінарну відповідальність процесуального керівника.
Також свідок зазначив, що перед направлення кримінального провадження до суду воно в обов`язковому порядку доповідалось керівнику прокуратури, причому направити провадження до суду міг тільки процесуальний керівник, внесений до ЄРДР. Якщо процесуальний керівник внесений до ЄРДР був відсутній на роботі через відпустку, лікарняний тощо, то в обов`язковому порядку мала бути винесена постанови про внесення змін до групи прокурорів та внесені зміни до ЄРДР.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що в січні 2015 року він працював прокурором Красногврадійського району м. Дніпропетровська, однак з 29 січня 2015 року перебував у черговій відпустці. Причому 30 січня 2015 року йому зателефонував заступник ОСОБА_16 та повідомив, що прокурор прокуратури ОСОБА_5 був затриманий за підозрою в отриманні неправомірної вигоди. На той час ОСОБА_5 був процесуальним керівником у кримінальних провадженнях, брав участь в судах. Розподілу категорій справ між процесуальними керівниками в прокуратурі не було, крім ювенального прокурора. Призначав процесуальних керівників тільки він та його заступник, причому через великий обсяг кримінальних проваджень він лише проставляв відповідну резолюцію та вносив відомості в ЄРДР, а вже сам процесуальний керівник готував постанову про створення групи прокурорів та приносив йому на підпис.
Причому свідок наполягав, що постанова про призначення групи прокурорів по кримінальному провадженню стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К» ним не підписувалась, проте на супровідному листі була резолюція і прокурор міг здійснювати процесуальне керівництво.
Стосовно кримінального провадження у відношенні посадових осіб ТОВ «Аверс-К» йому нічого не відомо.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 пояснив суду, що він в січні 2015 року працював на посаді прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, при цьому йому було доручено здійснювати процесуальне керівництво по кримінальному провадженню стосовно посадових осіб ТОВ «Аверс-К», про що він дізнався з ЄРДР, т.я. проглядаючи кримінальні провадження побачив це провадження, в якому він згідно відомостей ЄРДР був призначений процесуальним керівником. Також свідок вказав, що функціонал програми ЄРДР не дозволяє йому, як і іншим процесуальним керівникам, бачити провадження, в який він не є процесуальним керівником. Про обставини проведення розслідування він один раз поцікавився у слідчого, при цьому ніяких вказівок він не давав. При цьому йому не відомо чи здійснював ОСОБА_5 фактичне процесуальне керівництво по даному провадженню. Водночас, свідок зауважив, що на практиці бували випадки коли через великий обсяг роботи наглядові провадження помилково передавали іншим процесуальним керівникам, не зазначеним в ЄРДР. У разі відсутності процесуального керівника на роботі, прокурором або заступником виноситься постанова про зміну групи прокурорів та вносяться відповідні зміни до ЄРДР.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив суду, що він працює директором ТОВ «Аверс-К», що розташоване по вул. Суворова, 35 у м. Дніпропетровську. В один із днів на початку січня 2015 року його біля роботи за вказаною адресою чекав чоловік, який представився працівником СДСБЕЗ Красногврадійського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області Мазан. В ході розмови з останнім, яка відбулася в його кабінеті, він вперше дізнався, що стосовно нього та головного бухгалтера відкрито кримінальне провадження за фактом умисного заниження кількості працівників підприємства в звіті. Зі слів ОСОБА_11 це було зроблено з метою не брати на роботу ще одного інваліда та при цьому уникнути донарахувань в бюджет. Він домовився з ОСОБА_11 , що після з`ясування цього питання у своїх співробітників, він знову зустрінеться з ним. Після розмови з бухгалтером ОСОБА_30 та юристом ОСОБА_31 , які пояснили йому суть претензій ОСОБА_11 , він знову зустрівся із ним. Зустріч відбулася за участі ОСОБА_32 , в службовому кабінеті ОСОБА_11 , де також була дівчина, яка весь час мовчала, а тому фактично розмова велась із ОСОБА_11 . Мазан в ході цієї розмови повідомив, яка передбачена кримінальна відповідальність для нього, як для керівника підприємства, показав приклади аналогічних справ, копії вироків. Наполягав, що дане порушення законодавства сталося умисно, з метою уникнення платежів до бюджету, а тому директор має нести кримінальну відповідальність за таке порушення разом із бухгалтером. По риториці ОСОБА_11 свідок дійшов до висновку, що він намагається налякати його кримінальною відповідальністю. Вже після зустрічі він сказав ОСОБА_33 готуватися до суду, оскільки умисного порушення не було, а якщо і була допущена помилка, то технічна, неумисна, бо для його підприємства 12000 гривень донарахувань не є суттєвими коштами, через які був сенс вносити умисно помилкові дані до звітів.

Вподальшому підготовка документів була вже без його участі, але йому зі слів ОСОБА_34 відомо, що він зустрічався з ОСОБА_11 , обговорював якісь питання, через знайомих намагався дізнатися наскільки серйозні проблеми можуть виникнути через цю ситуацію. Приблизно через тиждень ОСОБА_35 повідомив йому, що зі слів знайомого працівника органу внутрішніх справ питання з кримінальним провадженням можна вирішити за 4000 доларів США. Згодом ОСОБА_35 сказав, що сума може бути зменшена до 1500 доларів США.
Він став підозрювати ОСОБА_34 в зговорі з працівниками міліції, які висували обвинувачення, тому сказав йому що хоче говорити із ОСОБА_11 особисто та буде вирішувати це питання особисто. ОСОБА_35 передав його прохання ОСОБА_11 і невдовзі останній зателефонував йому та призначив зустріч. Оскільки він зрозумів, що буде йти мова про хабар, він перед зустріччю включив диктофон в телефоні та зайшов до кабінету ОСОБА_11 , де останній вручив йому листок паперу на якому були три строки: 1 строчка: 15000 гривень, 2 строчка: директор без відповідальності; 3 строчка: бухгалтер мінімальна відповідальність, штраф.
Після цього вони деякий час розмовляли на побутові теми, але згодом мова зайшла про конкретику та мінімальну відповідальність бухгалтера, в цей момент ОСОБА_11 зателефонував комусь і через декілька хвилин до кабінету зайшов ОСОБА_5 , якого він бачив вперше і який представився прокурором.
Далі, вони почали обговорювати питання штрафних санкцій для підприємства, які мали складати приблизно 20000 гривень. На його питання, яким чином уникнути платежів в бюджет, ОСОБА_10 відповів, що у нього є знайома юрист в Фонді захисту інвалідів, яка готувала документи по ТОВ «Аверс-К» та з якою можна вирішити це питання. Після чого всіма учасниками зустрічі активно обговорювалось питання суми винагороди за уникнення платежів до бюджету. Оскільки названа йому сума в 10000 гривень його не влаштовувала, він запропонував передати 5000 гривень та 5000 гривень передати на потреби АТО, на що йому сказали що у них своїх бійців вистачає. Під час другої частини розмови, коли в кабінеті вже був ОСОБА_10 , до кабінету зайшов начальник ОСОБА_36 , який підключився до розмови стосовно відповідальності бухгалтера, казав якісь загальні фрази. При ОСОБА_37 про грошові кошти розмови не було.
За результатом розмови він погодився на умови ОСОБА_11 , однак питання про штрафні санкції в бюджет залишався відкритим, але його запевнили, що після вирішення питання з кримінальним провадження, зокрема укладенням угоди с бухгалтером, питання з Фондом захисту інвалідів буде вирішене.
Після цих подій він написав заяву в прокуратуру про вимагання у нього хабара за не притягнення його до кримінальної відповідальності.
За домовленістю із ОСОБА_11 на кінець січня 2015 року було заплановане підписання угоди про визнання винуватості між бухгалтером та прокурором, після чого він мав передати йому 15000 гривень за те, що бухгалтер несе мінімальну кримінальну відповідальність, а його як директора, взагалі не притягатимуть до будь-якої відповідальності.
Наступного дня йому почав телефонувати ОСОБА_11 з приводу явки бухгалтера на підписання угоди. На той момент ОСОБА_9 вже звільнилась і, оскільки боялась притягнення до кримінальної відповідальності, намагалась відмежуватися від цієї ситуації та уникала спілкування з цього приводу, а тому він повідомив ОСОБА_11 про те, що йому потрібен деякий час щоб знайти ОСОБА_9 та забезпечити її явку до слідчого. Одразу після цього йому зателефонував ОСОБА_38 , який також наполягав на терміновій явці ОСОБА_39 до слідчого, тобто кінець місяця і їм терміново потрібно направити справу до суду. Всі ці телефонні розмови він записував і вподальшому надав ці записи слідчому.
Фактично на цей момент він вже звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання грошей і ці два дні він відкладав зустріч на їх прохання, оскільки їм необхідно було оформити документи.
Коли працівники СБУ сказали, що вже можна передавати гроші він наказав ОСОБА_40 та ОСОБА_9 їхати в прокуратуру та підписувати угоду. Зі слів ОСОБА_32 на підписанні угоди був присутній ОСОБА_10 , ОСОБА_38 та слідча, однак вже після підписання угоди він помітив, що в угоді були невірні дати. Дізнавшись про це він одразу зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що є помилка в датах, на що останній пояснив, що просто слідча переплутала дати і він підпише заново аркуш, на якому вказана невірна дата.
Одночасно із цим, він домовився із ОСОБА_41 , що після підписання угоди вони зустрінуться в приміщенні СДСБЕЗ Красногвардійського району для передачі грошей. Однак, в ході телефонної розмови ОСОБА_10 дав йому зрозуміти, що грошові кошти він може передати будь-кому із них на свій розсуд, в тому числі і йому. Оскільки він вирішив передавати гроші саме йому, він договорився із ним про зустрів біля кафе «Макдональдс» на пл. Островського. Після чого він зустрівся із працівниками СБУ на вулиці біля ресторану «Чарлі» навпроти входу в парк ім. Т.Г. Шевченка, які вручили йому помічені купюри 500 долларів США та 5000 гривень та зафіксували на ньому приховані мікрофони та відеокамери. Про передачу грошових коштів було складено протокол, куди були переписані номери купюр, купюри також фотографували. Після цього дані грошові кошти він поклав в карман, гроші нічим скріплені не були.
Із ОСОБА_10 вони зустрілись у вказаному місці о 15 годині 20 хвилин та після короткої розмови на побутові теми, яка відбулася перед його автомобілем «Порше Панамера» днз НОМЕР_2 , вони сіли до салону він на місце водія, ОСОБА_10 на місце переднього пасажира. В салоні автомобіля він сказав ОСОБА_10 , що частина грошових коштів в доларах США, а частина в гривнях, і передав йому грошові кошти, які ОСОБА_10 не перераховуючи поклав до кишені. Одразу після передачі грошових коштів відбулося затримання та обшук його автомобіля. При обшуку автомобіля він весь час був поряд з автомобілем, однак в автомобіль не заглядав, не цікавився обшуком автомобіля і не бачив де виявили грошові кошти. При цьому свідок наполягав, що в його автомобілі грошових коштів точно не було і на момент допиту в судовому засіданні йому невідомо, що грошові кошти передані ним ОСОБА_10 були виявлені в його автомобілі. Протокол обшуку свідок підписав не читаючи його змісту.
При цьому свідок пояснив, що не бачив куди поділися гроші в момент затримання, також він не бачив щоб ОСОБА_10 їх викинув.
На додаткові запитання свідок ОСОБА_12 пояснив, що при першій зустрічі із ОСОБА_10 він сам був ініціатором діалогу з приводу несплати штрафних санкцій.
Свідок не зміг пояснити, чому при дачі своїх первинних свідчень він не вказав, що ОСОБА_10 був при зустрічі та був обізнаний про вимагання грошових коштів.
При цьому свідок зауважив, що в основному він зустрічався із ОСОБА_11 , який на його думку був основним ініціатором обвинувачення, оскільки він приїжджав до нього на роботу, показував приклади кримінальних справи та вироків, пугав його кримінальною відповідальністю, бажав створити проблеми для нього та для підприємства та отримати грошові кошти, а тому асоціювався у нього із «корінням зла».
Водночас після бесіди в якій, окрім ОСОБА_11 , приймали участь ОСОБА_38 та ОСОБА_10 , у нього склалось враження, що всі учасники тої бесіди були в курсі вимагання ОСОБА_11 у нього грошових коштів. Однак ОСОБА_10 та ОСОБА_38 грошових коштів у нього не вимагали.
Вранці 30 січня 2015 року при допиті він згадав окрім ОСОБА_11 і про ОСОБА_42 , оскільки в цей день він неодноразово телефонував йому і активно нагадував про необхідність передачі грошових коштів, повторюючи фразу: «ми все всім вже наобіцяли». При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_38 дали зрозуміти, що грошові кошти можна передати вже після підписання угоди про визнання винуватості між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В той же час ОСОБА_10 в своїх заявах та при допитах у слідчого, він не згадував як особу, що вимагає у нього грошові кошти, оскільки ОСОБА_10 у нього грошових коштів не вимагав, не нагадував, не підганяв, і він не припускав, що грошові кошти він буде передавати саме ОСОБА_10 , це було його спонтанне рішення. Він лише припускав, що за ієрархією правоохоронних органів ОСОБА_10 може якось впливати на питання притягнення його до кримінальної відповідальності, однак неодноразово ОСОБА_11 запевняв його що фактично він одноособово вирішує це питання.
При зустрічі, в якій брали участь ОСОБА_11 , ОСОБА_38 та ОСОБА_10 , була обговорена процедура укладення угоди із ОСОБА_9 , міра покарання для неї та була оголошена сума 15000 гривень, яка включала в себе мінімальне покарання для ОСОБА_9 та уникнення ним кримінальної відповідальності. Водночас за звільнення ОСОБА_9 взагалі від кримінальної відповідальності та звільнення підприємства від штрафних санкцій треба було додатково заплатити 10000 гривень.
З приводу звернення до правоохоронних органів свідок ОСОБА_12 пояснив, що його знайомі порадили звернутися до СБУ, а тому він зустрівся біля Троїцького ринку зі співробітником СБУ ОСОБА_43 . Біля 09 години 29.01.2015 він звернувся до прокуратури на вул. Миронова із відповідною заявою, текст якої набирали на комп`ютері там же. Також в цей день його допитав слідчий.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 пояснив суду, що він за освітою є юристом і допомагав ТОВ «Аверс-К» по юридичним питанням, при цьому документально це не було оформлено. В кінці осені 2014 року йому від працівників цього підприємства стало відомо, що приходив оперуповноважений Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області Мазан із запитом на отримання інформації та вилучення копій документів через недоплату до Фонду захисту інвалідів та лишив повістки бухгалтеру та директору. Вподальшому йому стало відомо що ОСОБА_11 приходив на підприємство та спілкувався із директором ОСОБА_12 . Приблизно в 20 числах січня 2015 року ОСОБА_12 запросив його прийняти участь в зустрічі з працівниками СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, куди він прибув у призначений час. В кабінеті, окрім нього, були ОСОБА_12 , оперуповноважений ОСОБА_11 та слідча по справі ОСОБА_8 , які показали документи перевірки ТОВ «Аверс-К» щодо виявлення факту подачі звіту до Фонду захисту інвалідів із заниженою кількістю працівників. Також ОСОБА_11 повідомив про можливе кримінальне переслідування посадових осіб, які підписали даний звіт, проте офіційно жодних обвинувачень не висувалось і зустріч була закінчена. Через кілька днів 27.01.2015 він на прохання бувшого бухгалтера ТОВ «Аверс-К» Кальнєй, разом з нею, знову прибув до СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, де ОСОБА_11 провів бесіду із Кальнєй, показав звіт, поданий до Фонду інвалідів України та пояснив про кримінальну відповідальність. Також їй повідомили про можливість підписання угоди із прокурором про визнання винуватості, в такому випадку їй буде призначене мінімальне покарання. Ознайомившись із наданим текстом угоди, ОСОБА_9 заперечила зазначене в тексту угоди формулювання «умисно в корисливих цілях», заперечила отримання будь-якої вигоди через неправильне зазначення кількості працівників та відмовилась підписувати угоду. Чи була присутня слідча при цій зустрічі, свідок не пам`ятає.
Вподпльшому йому зателефонував ОСОБА_11 та попросив роз`яснити ОСОБА_9 , що підписавши угоду вона отримає покарання у вигляді мінімального штрафу, на що він повідомив, що вона не підпише угоду із формулюванням «в корисливих цілях», на що ОСОБА_11 попросив під`їхати до прокурора ОСОБА_10 та поспілкуватися із ним з приводу тексту угоди. Прибувши в прокуратуру до ОСОБА_10 , він поговорив з ним щодо тексту обвинувачення та скорегували текст угоди, виключивши із нього вказане формулювання. Також було обговорена можливість не призначати ОСОБА_9 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посаду бухгалтера, але законодавство цього не дозволяло. Про результати зустрічі із ОСОБА_10 , зокрема про зміну формулювання обвинувачення, він по телефону повідомив ОСОБА_9 .
30 січня 2015 року він разом із ОСОБА_9 прибув до прокуратури Красногврадійського району, де разом із слідчою ОСОБА_44 зайшли до кабінету ОСОБА_10 , де також був юрист чи представник Фонду захисту інвалідів. Слідча ОСОБА_8 надала флешку з текстом угоди ОСОБА_10 , який змінив оговорене раніше формулювання обвинувачення та роздрукував текст угоди про визнання винуватості. Після цього, прокурор та ОСОБА_9 підписали дану угоду. Слідча ОСОБА_8 сказала, що угода підписана, але потрібно їхати із нею до Красногвардійського РВ та підписати інші процесуальні документи. Прибувши в кабінет до ОСОБА_8 вони звернули увагу, що в угоді на першій сторінці зазначена дата 30.01.2015, а на останній неправильна дата 27.01.2015. Про дану ситуацію він одраз ж повідомив ОСОБА_12 , який через деякий час сказав, щоб знову їхали до прокурора ОСОБА_10 , який підпише останній аркуш угоди із правильною датою. Те ж саме сказала і слідча ОСОБА_8 , яка роздрукувала останній аркуш угоди із правильною датою та сказала їхати до ОСОБА_10 на підпис. Цього ж дня приїхавши до прокуратури Красногврадійського району, вони зустріли ОСОБА_10 на вулиці, де він і підписав останній аркуш угоди.
При цьому свідок наполягав, що при ньому розмови про можливе уникнення відповідальності бухгалтера або директора не було.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що з 2010 року по серпень 2014 року вона працювала головним бухгалтером ТОВ «Аверс-К». Приблизно в грудні 2014 року вона прибула до слідчого Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_44 на бесіду, в ході якої вона повідомила що за результатом перевірки виявлені недостовірні відомості в звіті щодо кількості працівників, який було подано в Фонд захисту інвалідів. 27 січня 2015 року вона на запрошення слідчого ОСОБА_44 прибула разом зі знайомим юристом ОСОБА_19 до СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, де ОСОБА_11 їй запропонував підписати угоду про визнання винуватості. Ознайомившись із тестом запропонованої угоди вона не погодилась із формулюванням обвинувачення «умисно, в корисливий цілях», оскільки це не відповідало дійсності, а тому відмовилась підписувати угоду. Текст угоди був уже готовий, але підпис прокурора був відсутній, прокурора при цій зустрічі не було. Вподальшому ОСОБА_12 повідомив, що у нього вимагають хабар і попросив підписати угоду, однак не повідомив хто саме і за що вимагає хабар. 30 січня 2015 вона разом із ОСОБА_19 прибула до прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська і в кабінеті прокурора ОСОБА_10 , де також перебувала слідча ОСОБА_8 , підписала угоду. Після цього вони разом зі слідчою ОСОБА_44 прослідували до Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області для підписання інших процесуальних документів і вже у неї в кабінеті побачили, що на останньому аркуші угоди стояла неправильна дата 27.01.2015, а також не було підпису прокурора. Після цього вона з ОСОБА_19 знову поїхала до прокуратури, де ОСОБА_10 підписав останній аркуш угоди із правильною датою 30.01.2015.
Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що вона працює юристом Дніпропетровського обласного відділення Фонду захисту інвалідів. 08.12.2014 року до неї надійшов акт перевірки з Державної інспекції з питань праці, згідно якого ТОВ «Аверс-К» було занижено середньооблікова чисельність працівників в формі звітності 10-ПІ, внаслідок чого були донараховані штрафні санкції. Дані матеріали були направлені в правоохоронні органи для реагування.
27.01.2015 року вона була запрошена до прокуратури Красногврадійського району м. Дніпропетровська в якості спеціаліста для дачі пояснень стосовно форми 10-ПІ, при цій зустрічі були присутні юрист та головний бухгалтер ТОВ «Аверс-К» Кальнєй, причому остання в усній формі пояснила, що при заповненні вказаної форми вона перенесла відомості зі звіту за попередній рік, не проводячи відповідних розрахунків. ОСОБА_10 в ході розмови повідомив в чому обвинувачується ОСОБА_9 , а вона в свою чергу пояснила, що також необхідно сплатити штрафні санкції, пеню. При зустрічі обговорювалась відповідальність тільки головного бухгалтера, директор взагалі не згадувався та розмови про винагороду за уникнення будь-ким відповідальності не було.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 , пояснив суду, що між 07 та 08 годинами 30.01.2015 він погодився на пропозицію працівника служби безпеки бути понятим при передачі грошових коштів у якості хабара, після чого прослідував у приміщення СБУ по вул. Чкалова, де в його присутності, присутності ще одного понятого та раніше незнайомого йому ОСОБА_45 були оглянуті грошові кошти в сумі 5000 гривень та 500 доларів США, номери купюр були переписані, після чого повернуті ОСОБА_46 . Всі дії були відображені у протоколі, який підписали всі учасники. Грошові кошти ніякими засобами не оброблялися. В будівлі СБУ він пробув декілька годин, після чого біля 15 години він разом із двома працівниками СБУ та іншим понятим прибув на стоянку біля кафе «Макдональдс» на площі Островського у м. Дніпропетровську, де зі слів працівників СБУ мала бути передача вказаних грошових коштів. Також поряд з ними з правої сторони був автомобіль з людьми в камуфляжній формі, який було не менше трьох. Деякий час він перебував в автомобілі працівників СБУ, який знаходився позаду автомобіля «Порше» білого кольору, який стояв на стоянці кафе «Макдональдс». Після чого люди в камуфляжній формі із сусіднього автомобіля вийшли та направились в сторону вказаного автомобіля «Порше» і він, разом із іншими понятим та працівниками СБУ, вийшов із автомобіля і разом із людьми в камуфляжній формі підійшов до даного автомобіля. В цей момент працівники в камуфляжній формі відкрили передні двері автомобіля «Порше» та дістали звідти водія та пасажира, при цьому в руках у пасажира були грошові кошти, які впали на підлогу автомобіля, коли його діставали. При цьому грошові кошти лежали разом, не розсипавшись. Пасажир автомобіля «Порше» представився працівником прокуратури ОСОБА_10 , вів себе спокійно та пояснив, що грошові коти йому не належать.
Після затримання було проведено обшук автомобіля, в ході якого були вилучені грошові кошти з підлоги переднього пасажирського сидіння, при цьому номери вилучених купюр співпали із тими, які було напередодні передані ОСОБА_47 в приміщенні СБУ. Про проведення обшуку було складено протокол, який він підписав.
Також свідок пояснив, що безпосередньо в момент затримання він перебував між автомобілем «Порше» та сусіднім автомобілем, який стояв паралельно, причому відстань між даними автомобілями була біля одного метру, достатньою щоб повністю відкрити передні двері і між автомобілями в момент затримання перебувало чотири людини: він, другий понятий, співробітник СБУ, людина в камуфляжі. При цьому свідок наполягав, що всі чотири людини помістилися у відстань між автомобілями і він бачив ОСОБА_10 в момент коли були відкриті двері.
Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що вранці 30.01.2015 до нього підійшов раніше незнайомий працівник СБУ та запропонував взяти участь у слідчих діях по документуванню дачі хабара у якості понятого, на що він погодився та пройшов до приміщення СБУ по вул. Чкалова, де в його присутності, присутності ще одного понятого та раніше незнайомого йому ОСОБА_45 були оглянуті грошові кошти в сумі 5000 гривень та 500 доларів США, номери купюр були переписані, а грошові кошти повернуті ОСОБА_46 . Всі дії були відображені у протоколі, який підписали всі учасники. Після цього він разом із двома працівниками СБУ та іншим понятим прибули на стоянку біля кафе «Макдональдс» на пл. Островського, де він перебуваючи в автомобіля бачив, як із водійського місяця автомобіля «Порше», що перебував попереду в полі його зору, вийшов ОСОБА_48 , потім до нього підійшов ОСОБА_10 , вони поговорили і разом сіли до автомобіля. Через деякий їм дали знак підійти до автомобіля «Порше», тому він разом із іншим понятим та двома працівниками СБУ підбіг до автомобіля «Порше», з якого люди в камуфляжній формі дістали ОСОБА_45 та ОСОБА_10 . Люди в камуфляжній формі вийшли із автомобіля, що стояв на в`їзді на стоянку. При цьому в момент затримання він знаходився перед відкритими пасажирськими дверцятами автомобіля «Порше» та побачив на підлозі перед сидінням грошові кошти, які вподальшому були вилучені в ході обшуку даного автомобіля. Причому номери вилучених під час обшуку купюр співпали із номерами купюр, які були напередодні передані ОСОБА_46 .
Разом із тим, свідок наполягав що, коли відкрили пасажирські двері йому було видно ОСОБА_10 та частину підлоги перед сидінням, на якій лежали грошові кошти. При цьому він не бачив грошових коштів в руках ОСОБА_10 , не бачив щоб він їх викидав. Свідок наполягав, що ОСОБА_10 із автомобіля витягали 2-3 людини, де в цей момент перебував інший понятий він не бачив.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_49 пояснив суду, що до 18.02.2015 він працював слідчим СВ Красногврадійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, працював по лінії економічних злочинів. Зі слідчою ОСОБА_8 він добре знайомий, у нього провадженні були справи аналогічні тим які розслідувала ОСОБА_8 , тому вони радились по робочим питанням. Начальник СВ кожен день вранці проводив оперативні наради, давав завдання слідчим, а ввечері кожен слідчий доповідав що зроблено за день. На таких нарадах начальник СВ ОСОБА_50 неодноразово згадувала кримінальне провадження бухгалтера ТОВ «Аверс-К», яке перебувало в провадження слідчої ОСОБА_44 , зокрема піднімала питання чому досі кримінальне провадження не направлене до суду і що в діях директора складу кримінального правопорушення немає. Свідок стверджує, що на оперативних нарадах питання про притягнення директора ТОВ «Аверс-К» до кримінальної відповідальності не піднімалося і такої задачі не ставилося. Працівники прокуратури участі в таких нарадах не приймали. В практиці свідка процесуальне керівництво підтримували виключно ті прокурори, які були внесені в ЄРДР. Перед закінченням кримінального провадження всі процесуальні документи готували слідчі, в тому числі і документи за підписом прокурора, постанову про призначення прокурора як правило готувалась ним особисто на підставі відомостей з ЄРДР.
При перехресному допиті свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , свідок ОСОБА_14 підтвердила, що на нарадах по справі ТОВ «Аверс-К» піднімалося питання притягнення до кримінальної відповідальності директора на що вона отримала відповідь, що директор буде притягнутий вже після бухгалтера, для того щоб був окремий показник для звітності для працівників міліції. Однак, хто саме їй сказав про це вона не пам`ятає.
В той же час свідок ОСОБА_18 пояснив, що питання стояло щодо бухгалтера, питання щодо притягнення директора до відповідальності піднімалося, така вірогідність була. Питання притягнення до кримінальної відповідальності директора обговорювалося із ОСОБА_51 кримінальне провадження відкривалося щодо директора, але саме бухгалтер більше підпадав під відповідальність за своїми посадовими обов`язками. В разі винесення судового рішення щодо бухгалтера, можливо постало би питання і про притягнення директора ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.
Свідок ОСОБА_20 при перехресному допиті в суді пояснив, що не пам`ятає чи обговорювалося питання про притягнення директора до кримінальності, але на його думку склад злочину є лише у бухгалтера і підстав для притягнення директора немає, оскільки в його посадових обов`язках немає обов`язку подачі звітності, про що свідчить і судова практика.
Окрім того, в судовому засіданні було досліджено речовий доказ прослухано аудіо записи розмов (оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»), на яких зафіксовано 19 телефонних розмов ОСОБА_6 з чоловіками на ім`я ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , а також 4 телефонних розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_5 .
З прослуханих аудіозаписів розмов ОСОБА_6 з чоловіками на ім`я ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , вбачається, що останні є працівниками міліції, а суть даних телефонних розмов зводиться до забезпечення явки бухгалтера до відділу міліції.
Окрім того, на даному диску наявні 4 аудіозаписи розмов між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що на початку співрозмовники обговорюють помилково зазначену дату в обвинувальному акті, а згодом домовляються про зустріч біля кафе «Макдональдс» на пл. Островського. Розмови про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, про передачу грошових коштів з даних аудіозаписів не вбачається.
Також судом було досліджено речовий доказ прослухано аудіозапис розмови (оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело»), на якому зафіксовано розмову ОСОБА_6 з чоловіками на ім`я ОСОБА_54 та ОСОБА_53 , також ОСОБА_5 .
З даного аудіо запису вбачається, що ОСОБА_6 зустрічається з працівником міліції на ім`я ОСОБА_52 , з ким вони обговорюють побутові теми. Вподальшому розмова переходить до питання притягнення бухгалтера на ім`я ОСОБА_55 до кримінальної відповідальності за неправдиві відомості щодо кількості працівників в звіті. При цьому ОСОБА_6 пояснює працівнику міліції на ім`я ОСОБА_52 , що він просив деяких своїх знайомих звернутися до працівників міліції та вирішити питання з кримінальним провадженням за грошові кошти, на що працівник міліції ОСОБА_52 пояснює, що це не відповідає дійсності.
Згодом до розмови приєднуються працівник поліції на ім`я ОСОБА_53 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 в ході розмови пояснює ОСОБА_6 особливості покарання за вчинений його бухгалтером злочин, його строки, а також роз`яснює йому про необхідність сплати підприємством штрафних санкцій в фонд інвалідів. Далі в ході розмови працівник міліції на ім`я ОСОБА_53 пропонує ОСОБА_6 повідомляти йому про факти вимагання грошових коштів працівниками податкової інспекції з метою документування цих фактів. В ході розмови співрозмовники обговорювали грошові кошти, однак по характеру розмови, висловлюванням всіх співрозмовників однозначно трактувати цю розмову як обговорення суми неправомірної вигоди неможливо, зокрема незрозуміло кому мають бути передані грошові кошти і за яку конкретну дію чи бездіяльність.
Розмови про можливе притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності з даного аудіозапису не вбачається.
Судом також було переглянуто відеозапис зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 30 січня 2015 року (диск DVD-R обл.№ 55/2929), з якої вбачається що ініціатором даної зустрічі виступає ОСОБА_6 , який на початку зустрічі обговорює з ОСОБА_5 побутові теми, а потім обговорює питання пов`язані із притягненням бухгалтера до кримінальної відповідальності та пояснює яким чином бухгалтер готувала звіт.
Надалі співрозмовники сідають в автомобіль, де розмовляють про особливості комплектації автомобіля ОСОБА_6 . Під час розмови в автомобілі, співрозмовника ОСОБА_6 на відеозаписі не видно, наявний лише голос.
Перебуваючи вже в автомобілі ОСОБА_6 несподівано, за своєю ініціативою повідомляє про наявність у нього грошових коштів в сумі 500 доларів та 5000 гривень та запитує ОСОБА_5 чи правильна ця сума з врахуванням курсу валюти. На що ОСОБА_5 відповідає позитивно. Надалі зазначені співрозмовники продовжують розмову щодо сплати штрафних санкцій, а також обговорюють відклик з податкової інспекції вимоги про перевірку підприємства та людські якості бухгалтера на ім`я ОСОБА_55 .
За результатом перегляду даного відеозапису судом встановлено, що в розмові між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про можливе притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не йшлося. Також не вбачається з даного відеозапису чи передавав ОСОБА_6 перебуваючи в своєму автомобілі будь-кому грошові кошти, в тому числі ОСОБА_5 . Не вбачаться з даного відеозапису і того, що ОСОБА_5 погодився на отримання грошових коштів від ОСОБА_6 та отримав їх.
Також судом було досліджено речовий доказ переглянуто відеокасету «sony», на якій знаходиться відео з обшуку проведеного 30.01.2015 року, з якого вбачається що грошові кошти в сумі 500 доларів США та 5000 гривень вилучаються з полу перед переднім пасажирським сидінням автомобіля марки «Порш Панамера», д.з. НОМЕР_2 належному ОСОБА_6 .

Окрім того, судом були досліджені письмові матеріали, надані прокурором у якості доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_56 від 29.01.2015, останній звертається до Начальника УСБУ України в Дніпропетровській області із заявою про притягнення ОСОБА_57 та ОСОБА_5 до відповідальності за вимагання грошових коштів в сумі 15000 гривень за не притягнення його до кримінальної відповідальності. Згідно даної заяви грошові кошти він мав передати 29.01.2015 ОСОБА_20 .
Дана заява не містить відомостей про посадову особу СБУ, яка прийнята та зареєструвала цю заяву. Водночас, відповідно супровідного листа дана заява того ж дня, 29.01.2015, була направлена прокурору Дніпропетровської області для спільної перевірки та прийняття заходів реагування.
Також в матеріалах кримінального провадження наявний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_58 , який складено старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_59 о 09 годині 30 хвилин 29.01.2015. Згідно змісту даного протоколу ОСОБА_6 стверджує, що ОСОБА_57 вимагає у нього 25000 гривень за сприяння у питанні не притягненні його до кримінальної відповідальності.
Відповідно до копії наказу № 7к від 11.10.2002 року ОСОБА_6 прийнятий на посаду директора ТОВ «Аверс К».
Згідно протоколу огляду від 30.01.2015, за участю ОСОБА_6 були оглянуті надані ним грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів США, після чого вручені ОСОБА_6 для прийняття участі у проведенні слідчих-розшукових заходах з метою перевірки інформації про вимагання у нього хабара.
Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2015 (розпочато о 12.00 годині, закінчено о 13.00 годині), працівник УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_60 на підставі постанов старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_18 здійснив НС(Р)Д контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, який мав місце 30.01.2015. В ході даного слідчого експерименту працівником УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_60 в присутності понятих оглянув грошові кошти в сумі 5000 гривень та 500 доларів США, які були передані вподальшому заявнику ОСОБА_6 для передачі у якості неправомірної вигоди за не притягнення заявника до кримінальної відповідальності працівникам ВБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 та ОСОБА_18 .
Після цього, ОСОБА_6 направився до ресторану «MacDonalds» розташованому на пл. Островського у м. Дніпропетровську на призначену ОСОБА_20 та ОСОБА_18 зустріч, де розташувався на парковці цього ресторану та вийшов з автомобіля в очікування вказаних осіб.
Приблизно о 15.22 год. до нього підійшов ОСОБА_61 з яким вони разом сіли до автомобіля ОСОБА_6 та почали розмову щодо обговорення шляхів вирішення проблеми щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності, в ході якої ОСОБА_6 з`ясував чи наявна можливість вирішення вказаного питання у разі передачі раніше обговореної суми 15000 гривень, після чого передав ОСОБА_62 в якості неправомірної вигоди 500 доларів США та 5000 гривень. Приблизно о 15.35 год. відбулося затримання ОСОБА_63 співробітниками СБУ під час отримання неправомірної вигоди, після чого контроль за вчиненням злочину було припинено. Розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_64 фіксувалася за допомогою технічних засобів (здійснювався аудіо, відеозапис).
З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2015 року (розпочато об 11.00 годині, закінчено о 12.00 годині), вбачається що працівником УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_60 на підставі ухвал слідчих суддів проводився аудіо-відео контроль стосовно ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , в ході якого зафіксована зустріч двох чоловіків та розмова з приводу грошових коштів та кримінального провадження.
Згідно протоколу огляду від 25.02.2015 року, за участю ОСОБА_6 було оглянуто належний останньому мобільний телефон «Sony» imei НОМЕР_3 та прослухано наявні на ньому 23 аудіофайли, за результатом прослуховування яких складено стенограми.
Окрім того, згідно протоколу огляду від 25.02.2015 року, за участю ОСОБА_6 було оглянуто належний останньому мобільний телефон «iPhone» imei НОМЕР_4 та прослухано наявні на ньому 1 аудіофайл, за результатом прослуховування якого складено стенограму.
З протоколу обшуку від 30.01.2015, вбачається що в ході обшуку автомобіля «Порше» д/н НОМЕР_2 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 , при цьому в ході обшуку на резиновому коврику переднього пасажирського сидіння було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 гривень та 500 доларів США. Також було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено телефон «Nokia» з сім-карткою, службове посвідчення, паспорт громадянина України, телефон «Iphone4S», дві банківські карти, грошові кошти в сумі 300 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, ідентифікаційний номер, приписне свідоцтво.
Вподальшому відповідно до протоколу огляду від 30.01.2015 слідчим було оглянуто вилучені при обшуку у ОСОБА_5 речі та документи: службове посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , оригінал ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_5 , технічний талон на автомобіль д/н НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , дві картки для виплат «ПриватБанк» без зазначення власника картки, грошові кошти в сумі 300 гривень, мобільні телефони «Iphone4S» та «Nokia». Причому при огляді було увімкнено обидва вказані мобільні телефони та при перегляді інформації, що зберігалася на кожному із них встановлено, що даних, які мають значення для слідства, немає.
Згідно протоколу огляду місця події від 30.01.2015 року, було оглянуто робочий кабінет ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено належні останньому ноутбук та блок живлення до нього.
Вилучений в робочому кабінеті ОСОБА_5 ноутбук вподальшому було оглянуто слідчим, про що складено протокол огляду від 02.02.2015, згідно якого даний ноутбук було ввімкнено, але вхід до системних даних неможливий через запит паролю.
Відповідно до протоколу обшуку від 30.01.2015 року, в приміщенні Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області виявлено та вилучено матеріали кримінального провадження № 0001842 в двох томах; розписку ОСОБА_24 від 30.01.2015 року; обвинувальний акт стосовно ОСОБА_24 в двох екземплярах; угода про визнання винуватості від 30.01.2015 року по кримінальному провадженню № 0001842 в двох екземплярах; реєстр матеріалів кримінального провадження № 0001842 в двох екземплярах; список осіб, які підлягають виклику до зали судових засідань в двох екземплярах; супровідний лист на ім`я прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 30.01.2015 року в двох екземплярах. Вподальшому дані матеріали були повернути в прокуратуру Красногвардійського району м. Дніпропетровська.
Також в матеріалах даного кримінального провадження в якості доказу наявні копії деяких матеріалів кримінального провадження № 0001842, з яких вбачається, що постановою слідчого СВ Красногврадійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.11.2014 було про призначено перевірку щодо дотримання керівництвом ТОВ «Аверс К» вимог Закону України «Про працю», вимог трудового законодавства та законодавства в сфері працевлаштування та соціального захисту інвалідів. У відповідь на дану постанову була проведена відповідна перевірка, за результатами якої складено акт № 04-01-21/350 про порушення підприємством ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» щодо дотримання нормативу робочих місць для інвалідів, а також винесено припис № 04-01-21/350-233 від 08.12.2014 на адресу директора ТОВ «Аверс К» щодо усунення даного порушення.
Також судом було досліджено матеріали наглядового провадження № 0001842, з яких вбачається що 07.07.2014 слідчою СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області складено повідомлення про початок досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001842. Дане повідомлення зареєстровано в прокуратурі Красногвардійського району м. Дніпропетровська 08.07.2014 року, на даному повідомленні в правому верхньому аркуші міститься рукописний текст (резолюція): « ОСОБА_5 для проц.кер-ва» та підпис невідомої особи. Дата складення даного рукописного тексту відсутня.
Також в матеріалах наявний витяг з кримінального провадження 0001842 від 07.07.2014 зроблений слідчою Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_65 . В даному витягу розділ «Прокурор» не заповнено, тобто прізвища прокурора відсутнє.
Водночас витяг з кримінального провадження № 0001842 від 30.01.2015 зроблений заступником прокурора району ОСОБА_16 в графі «Прокурор» містить прізвища ОСОБА_15 , ОСОБА_25 .
Також в матеріалах наглядового провадження наявна роздруківка з ЄДРДР по кримінальному провадженню № 0001842 зроблена 30.01.2015 заступником прокурора району ОСОБА_16 , в якій відсутні відомості щодо прокурора у даному кримінальному провадженні.
Окрім того, в матеріалах наглядового провадження наявний рапорт оперуповноваженого Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 .
Згідно копії наказу № 22-к від 06.01.2015 про надання відпустки, прокурору прокуратури Красногврадійського району ОСОБА_25 було надано відпустку з 12.01.2015 по 05.02.2015
З копії наказу прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська № 30 від 18.12.2014 про розподіл обов`язків між працівниками прокуратури, вбачається що до посадових обов`язків ОСОБА_5 віднесено: участь в судовому розгляді та підтримання державного обвинувачення в кримінальних провадженнях; підготовка апеляцій на незаконні та необґрунтовані судові рішення по вказаних вище кримінальних провадженнях, заперечень на апеляції; розгляд звернень громадян з питань законності вироків та інших судових рішень по вказаних кримінальних провадженнях; постійне підвищення свого професійного рівня, участь в обласних та міських семінарах з підвищення ділової майстерності прокурорських працівників; за дорученням керівника прокуратури здійснення процесуального керівництва за розслідуванням кримінальних правопорушень з подальшим затвердженням обвинувального акту та підтримання державного обвинувачення за всіма категоріями злочинів; реагування в апеляційному та касаційному порядку на незаконні судові рішення; розгляд та вирішення скарг та заяв громадян з питань досудового розслідування.
Також даним наказом встановлено взаємозамінність співробітників даної прокуратури, зокрема прокурор ОСОБА_15 взаємозамінний з прокурором ОСОБА_5 .
З повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2015 року у кримінальному провадженні № 0001842, вбачається що остання підозрюється у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік від 15.12.2013 року, а її дії кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України. Дане повідомлення про підозру складено старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 та погоджено старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 .
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001842 також складено слідчою ОСОБА_14 та погоджено прокурором ОСОБА_5 30.01.2015 року.
Відповідно до угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001842 між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_7 було укладено угоду, згідної якої ОСОБА_7 визнає повністю свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення в обсязі повідомлення про підозру та сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_7 обумовленого в угоді покарання.
Згідно висновку судової судово-почеркознавчої експертизи № 62/04-564 від 27.02.2015 року, підпис від імені старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 30.01.2015, в обвинувальному акті від 30.01.2015 року у кримінальному провадженні № 0001842, в угоді про визнання винуватості від 30.01.2015, укладеної між старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_7 виконаний ОСОБА_5 .
Згідно висновку службового розслідування щодо дій окремих працівників СДСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ, відомості щодо вимагання грошових коштів заступником начальника СБСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ ОСОБА_18 та оперуповноваженим СБСБЕЗ Красногвардійського РВ ДМУ ОСОБА_20 підтвердити чи спростувати неможливо, у зв`язку із чим службове розслідування закінчено.
З листа Головного управління ДФС в Дніпропетровській області від 16.02.2015 року із додатками вбачається, що ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська 14.01.2015 було отримано постанову слідчої СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 про призначення позапланової документальної перевірки щодо додержання вимог податкового законодавства ТОВ «Аверс К» по кримінальному провадженню № 0001842. Однак 26.01.2015 та 30.01.2015 було отримано листи від першого заступника начальника начальника СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській ОСОБА_66 про відсутність необхідності проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Аверс К», у зв`язку із чим вказана постанова залишена без виконання.
З копії звіту ТОВ «Аверс К» про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік, вбачається що він підписаний директором ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7 , однак виконавцем даного звіту значиться ОСОБА_7 .
Також до кримінального провадження долучена копія особової справи ОСОБА_5 , в тому числі наказ № 2365к від 05.09.2013 року про призначення ОСОБА_5 стажистом на посаду старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, наказу № 2533к від 21.08.2014 року про призначення ОСОБА_5 на посаду старшого прокурора прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, присяги працівника прокуратури, з яких встановлено що станом на січень 2015 року ОСОБА_5 працював старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська та був посадовою особою даного органу влади.
Відповідно до постанови слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 17.03.2015 року, кримінальне провадження в частині прийняття пропозиції заступником начальника СДСБЕЗ Красногвардійського району ОСОБА_18 та оперуповноваженим СДСБЕЗ Красногвардійського району ОСОБА_20 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 щодо не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001842 закрито, у зв`язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_18 та ОСОБА_20 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
Обґрунтовуючи своє рішення слідчий прокуратури в своїй постанові вказав, що під час досудового розслідування не здобуто об`єктивних даних, які вказували на наявність в діях ОСОБА_18 та ОСОБА_20 будь-якого складу кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
Суд звертає увагу, що слідчий приймаючи таке рішення мав в своєму розпорядження фактично ті ж самі матеріали кримінального провадження, що наведені прокурором в якості винності ОСОБА_5 , в тому числі аудіозаписи розмов та показання свідка ОСОБА_67 .
З копії копій аркушів журналу вхідної кореспонденції прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська за 07.07.2014 року вбачається, що під номером 1842 від 07.07.2014 міститься запис про кримінальне провадження № 0001842, а в графі працівник прокуратури за дорученням якого заведено наглядове провадження ОСОБА_10 . Поряд з прізвищем ОСОБА_10 є підпис.
Судова почеркознавча експерта з питання належності даного підпису в ході досудового розслідування та судового розгляду не призначалася.
Також як на доказ вини ОСОБА_5 прокурор послався на речові докази у справі, якими згідно постанови від 18.03.2015 року були визнані грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів, а також відео-касета «sony», на якій знаходиться відео з обшуку проведеного 30.01.2015 року, оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»; оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело», протокол про результати проведення аудіо-відео контролю за особою із використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2015 № 55/3-648 із додатком диском CD-R, протокол про результати проведення контролю за вчинення злочину від 31.01.2015 № 55/3-649.
Згідно висновку судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 10322 від 22.08.2016, експертом було досліджено фонограми № 1-3, зокрема фонограма № 1 файл «КП00054_2015.01.30.mp3», фонограмма №2 файл «2015.01.30mpg», фонограмма № 3 файл «Дело.wav». За результатами дослідження встановлено, що на фонограмах № 1,2 зафіксоване мовлення двох осіб, а на фонограмі №3 не менше чотирьох осіб; слова (фрази, репліки) у розмовах, записаних на досліджуваних фонограмах № 1-3, позначені в текстах розмов як «Невід.2» вимовлені ОСОБА_5 , а позначені як «Невід.1», «Невід.3», «Невід.4» - вимовлені не ОСОБА_5 , а іншими особами.
Відповідно до висновку криміналістичної експертизи № 70/06-145 від 05.03.2015 року, 50 купюр номіналом по 50 гривень та 25 купюр номіналом 100 гривень, вилучені 30.01.2015 року в автомобілі ОСОБА_58 «Порш» д/н НОМЕР_2 , відповідають грошовим знакам Національного банку України аналогічних номіналів, що знаходяться в офіційному обігу, а 5 купюр номіналом 100 доларів США вилучені при вказаних обставинах відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічного номіналу, які знаходяться в обігу.
Згідно із ч.1 ст. 94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до викладеного, суд дослідивши та оцінивши надані докази дійшов висновку, що досудовим слідством ОСОБА_5 безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України.
До вказаного висновку суд дійшов із наступних підстав.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. При цьому, згідно ч. 6 ст. 22 КПК, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженню наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.
В якості доказів винуватості ОСОБА_5 прокурором серед іншого надані такі докази: аудізоаписи 23 телефонних розмов (оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»), на яких зафіксовано 19 телефонних розмов ОСОБА_6 з чоловіками на ім`я ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , а також 4 телефонних розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_5 ; аудіозапис розмови, яка мала місце 28 січня 2016 (оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело»), на якому зафіксовано розмову ОСОБА_6 з чоловіками на ім`я ОСОБА_54 та ОСОБА_53 , також ОСОБА_5 .

Дані речові докази були досліджені судом.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за допомогою власних мобільних телефонів з власної ініціативи здійснював запис телефонних розмов зі співробітниками міліції ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та прокурором ОСОБА_5 , а також запис 28.01.2015 бесіди з цими ж особами. Дані аудіо записи були надані ним працівникам СБУ на підтвердження вимагання у нього працівниками міліції хабара за не притягнення до кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди 29.01.2015.
З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 31.01.2015 вбачається, що такі дії проводилися на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2015.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 здійснював записи зазначених розмов за власною ініціативою, спеціально з метою викриття неправомірних дій працівників правоохоронних органів, ще до відкриття кримінального провадження та надання відповідного дозволу слідчим суддею.
Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Як слідує з положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, Рішення Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а саме на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
Відповідно глави 21 КПК України втручання у приватне спілкування відноситься до негласних слідчих (розшукових) дій, для проведення яких законом передбачено спеціальний порядок та перелік осіб їх здійснення.
Зважаючи на те, що прокурором не доведено суду того, що надані звукозаписи, одержані шляхом не цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», крім того здійснені вони особою не уповноваженою на їх здійснення та без спеціального дозволу суду, суд вважає за необхідне, керуючись вимогами ч.2 ст. 89 КПК України визнати дані докази недопустимими і не використовувати їх при прийнятті процесуального рішення по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчиненні злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
В той же час обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України є незрозумілим, суперечливим і таким, що не відповідає доказам, якими сторона обвинувачення доводить винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так відповідно до обвинувального акту 28.01.2015 старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зустрівся з директором ТОВ «Аверс К» ОСОБА_6 , де під час розмови повідомив останнього, що за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.366 КК України ОСОБА_6 повинен передати йому 15000 грн., а ОСОБА_5 в свою чергу притягне до кримінальної відповідальності лише головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Однак, обвинуваченням проігнорована вимога закону, обвинувальний акт не містить відомостей про час та місце зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка згідно обвинувального акту мала місце 28.01.2015. Водночас обвинувальний акт не містить і відомостей про те, що час та місце даної зустрічі не були встановлені органом досудового розслідування.
Окрім того, таке твердження суперечить показам свідка обвинувачення ОСОБА_6 , який в судовому засідання пояснив, що про необхідну суму грошових коштів за не притягнення його до кримінальної відповідальності його повідомив ОСОБА_20 , який лякав його кримінальною відповідальністю та якого він вважав «корінням зла», ініціатором обвинувачення та вимагання неправомірної вигоди. Водночас ОСОБА_5 грошових коштів за не притягнення його до кримінальної відповідальності у нього не вимагав. Однак, у свідка склалося суб`єктивне враження, що ОСОБА_5 був обізнаний про вимагання у нього ОСОБА_20 грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки на думку свідка за ієрархією правоохоронних органів прокурор може впливати на рішення працівників міліції.
Також свідок ОСОБА_6 зазначив, що при зустрічі 28.01.2015 він ініціював питання щодо можливості уникнути сплати до бюджету штрафних санкцій, на що ОСОБА_5 пообіцяв допомогти з цим питанням.
Отже, судом встановлено, що головний свідок обвинувачення ОСОБА_6 в суді заперечив, що при зустрічі 28.01.2015 ОСОБА_5 повідомив останнього, що за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.366 КК України ОСОБА_6 повинен передати йому 15000 гривень.

А показання свідка ОСОБА_6 про те, що на його думку ОСОБА_5 був обізнаним про вимаганням ОСОБА_20 грошових коштів є припущенням, а тому в силу вимог ст.62 Конституції України суд не приймає до уваги показання свідка в цій часині.

Інших допустимих доказів, які об`єктивно свідчили б про те, що ОСОБА_5 під час розмови 28.01.2015 повідомив ОСОБА_6 , що за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.366 КК України він повинен передати йому 15000 грн. суду не надано.

Окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що 30.01.2015 старший прокурор прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 своїми підписами погодив наступні документи у кримінальному провадженні №0001842: 1). повідомлення про підозру головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; 2). обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014 відносно ОСОБА_7 ; 3). угоду про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_7 та старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , в зв`язку з чим, фактично виконав раніше обумовлені з ОСОБА_6 домовленості, щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності та притягнув до кримінальної відповідальності лише головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 .

Водночас, обвинуваченням не наводиться конкретного взаємозв`язку між притягненням до відповідальності головного бухгалтера ТОВ «Аверс К» ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та не притягнення директора даного підприємства ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за тим самим фактом.

Як встановлено судом, звіт ТОВ «Аверс К» за формою 10ПІ із завідомо неправдивими даними, було відписано як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_6 , а тому з обвинувачення не є зрозумілим, чому саме притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 виключає можливість притягнення вподальшому до кримінальної відповідальності за цим же фактом і ОСОБА_6 .

При розгляді справи в суді, прокурором не було наведено жодних доказів на підтвердження зазначених тверджень обвинувачення.

Окрім того, в пред`явленому обвинуваченні стверджується, що ОСОБА_5 діяв як процесуальний керівник у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014.

Так суб`єктом одержання неправомірної вигоди може бути лише службова особа, яка одержала його за виконання чи невиконання дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків.
Згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України службовими особами є ті, котрі постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських
функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до п. 1 Пленуму ВСУ № 29 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво», особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Як зазначено у п. 2 вказаної Постанови Пленуму ВСУ відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу.
Водночас під час судового розгляду суду не надано, жодних доказів того, що ОСОБА_5 був у встановленому законом порядку призначений процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0001842 від 07.07.2014

Так, судом було досліджено наявний в матеріалах кримінального провадження витяг з кримінального провадження 0001842 від 07.07.2014 зроблений слідчою Красногврадійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_65 . В даному витягу розділ «Прокурор» не заповнено, тобто прізвища прокурора відсутнє.
Водночас витяг з кримінального провадження № 0001842 від 30.01.2015 зроблений заступником прокурора району ОСОБА_16 в графі «Прокурор» містить прізвища ОСОБА_15 , ОСОБА_25 .
Також в матеріалах наглядового провадження наявна роздруківка з ЄДРДР по кримінальному провадженню № 0001842 зроблена 30.01.2015 заступником прокурора району ОСОБА_16 , в якій відсутні відомості щодо прокурора у даному кримінальному провадженні.
При цьому суд критично ставиться до посилання обвинувачення на повідомлення про початок досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001842, оскільки рукописний текст в правому верхньому аркуші даного повідомлення: « ОСОБА_5 для проц.кер-ва» зроблено та підписано невідомою особою. Дата складення даного рукописного тексту відсутня.
Також суд критично ставиться і до копії аркушів журналу вхідної кореспонденції прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська за 07.07.2014 року, з яких вбачається, що під номером 1842 від 07.07.2014 міститься запис про кримінальне провадження № 0001842, а в графі працівник прокуратури за дорученням якого заведено наглядове провадження ОСОБА_10 . Поряд з прізвищем ОСОБА_10 є підпис.
Так, судова почеркознавча експерта з питання належності даного підпису в ході досудового розслідування та судового розгляду не призначалася, а отже належність підпису в судовому розгляді не встановлена.
Таким чином, даний доказ обвинувачення суттєво суперечить наявним в кримінальному провадженні витягам з ЄДРДС, які були зроблені протягом всього часу розслідування та які не містять жодних відомостей про прокурора ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення прокурора.
Частиною 3 ст.110 КПК України встановлено, що рішення прокурора приймається у формі постанови.
Однак, постанова про призначення ОСОБА_5 процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні суду надана не була.
Згідно показів свідка заступника прокурора Красногвардійського району ОСОБА_16 , на момент направлення 30.01.2015 наглядового провадження по кримінальному провадженню №0001842 в прокуратуру Дніпропетровської області, постанова про призначення прокурора була відсутня.
Отже, судом встановлено, що дійсно фактично ОСОБА_5 здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001842, однак останній не мав для цього належних правових підстав, що виключає в його діях суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України.
Також, прокурором не спростовано твердження ОСОБА_5 про те, що він грошових коштів від ОСОБА_6 не отримував, зокрема і при зустрічі яка мала місце 30.01.2015.
Так судом було переглянуто наданий відеозапис даної зустрічі (диск DVD-R обл.№ 55/2929), з якого вбачається, що дійсно 30.01.2015 ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 та мав з ним розмову, в тому числі ОСОБА_6 за власною ініціативою повідомив про наявність у нього грошових коштів в сумі 500 доларів США та 5000 гривень. При цьому з даного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_6 передавав грошові кошти ОСОБА_5 .
Окрім того, з даного відеозапису не можливо встановити, що ОСОБА_5 погодився на отримання грошових коштів від ОСОБА_6 та безпосередньо отримав їх.
При особистому обшуку ОСОБА_5 , який відбувся після його затримання 30.01.2015, грошових коштів вручених ОСОБА_6 для передачі в якості неправомірної вигоди, у нього виявлено не було. Натомість дані грошові кошти були виявлені на підлозі автомобіля ОСОБА_6 .
З протоколу огляду від 30.01.2015 не вбачається, що грошові кошти були оброблені спеціальними засобами, а згідно протоколу особистого огляду ОСОБА_5 змиви з його рук не робилися.
З врахуванням викладеного покази свідка ОСОБА_6 в частині, що стосуються передачі ним 30.01.2015 ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 500 доларів США та 5000 гривень та безпосереднє отримання ОСОБА_5 вказаних грошових коштів викликають об`єктивний сумнів.
При цьому суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_21 в частині того, що він бачив при затриманні ОСОБА_5 в руках у останнього грошові кошти, які вподальшому впали на підлогу, оскільки вони не узгоджується з фактичними обставинами справи встановленими в судовому засіданні та вважає дані свідчення надуманими. Так, з протоколу обшуку від 30.01.2015 вбачається, що на підлозі перед переднім пасажирським сидінням було виявлено та вилучено 50 купюр номіналом по 50 гривень, 25 купюр номіналом 100 гривень та 5 купюр номіналом 100 доларів США. Отже, загальна кількість купюр вилучених при обшуку складала 80 штук, при цьому вони не були ніяким чином скріплені між собою. Дані грошові кошти згідно відеозапису обшуку вказаного автомобіля, переглянутому в судовому засіданні, лежали на підлозі окремою, цілісною стопкою, що підтверджують в своїх показах як свідок ОСОБА_21 , так ОСОБА_22 , які були понятими при проведенні обшуку. Водночас у суду виникає об`єктивний сумнів в тому, що 80 грошових купюр не скріпних між собою можуть впасти на підлогу не розсипавшись.
Також у суду викликає сумнів і самі свідчення про те, що свідок ОСОБА_21 бачив грошові кошти в руках у ОСОБА_5 , оскільки згідно показів самого ОСОБА_68 при затриманні біля передньої пасажирської двері автомобіля перебувало 4 людини: він, другий понятий, працівник СБУ та людина в камуфляжній формі, причому дані люди перебували між автомобілем «Порше» на сусіднім авто, відстань між якими складала 1 метр. Однак суд вважає очевидним, що поза розумним сумнівом чотири дорослі людини не можуть розташуватися між паралельно припаркованими автомобілями відтань між якими складає 1 метр таким чином, щоб передні двері даного автомобіля можливо було повністю відкрити і при цьому було безперешкодно видно переднього пасажира та його дії.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обвинуваченням не надано суду об`єктивних, безсумнівних доказів того, що ОСОБА_5 30.01.2015 отримав грошові кошти в сумі 500 доларів США та 5000 гривень від ОСОБА_6 .
Також суд звертає увагу, що в розмові між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 при зустрічі 30.01.2015 про можливе притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не йшлося.
Водночас суд звертає увагу, що слідчим у своїй постанові від 17.03.2015 встановлено, що в діях ОСОБА_18 та ОСОБА_20 відсутній складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України. Причому слідчим на предмет наявності складу злочину оцінювалися дії останніх щодо прийняття пропозиції заступником начальника СДСБЕЗ Красногвардійського району ОСОБА_18 та оперуповноваженим СДСБЕЗ Красногвардійського району ОСОБА_20 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення старшим прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_5 щодо непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001842. Причому саме працівника міліції ОСОБА_20 сідок ОСОБА_6 охарактеризував в судовому засіданні як ініціатора штучного кримінального переслідування, вимагання у нього хабара та «коріння зла».
Суперечність зазначених фактів, з урахуванням вже встановлених безпосередньо у судовому засіданні фактичних даних, що стосуються досліджених судом обставин спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_58 , вилучення в автомобілі ОСОБА_58 грошових коштів сума яких була обговорена та погоджена із працівником міліції ОСОБА_20 , на думку суду, свідчить про сумнівний характер вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, а наявність таких сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв, як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, з яких випиває, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини такої особи тлумачаться на її користь, так і практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінивши в сукупності надані сторонами обвинувачення та захисту та досліджені безпосередньо судом вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що ці докази не доводять факт того, що ОСОБА_5 був процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0001842, а також що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти.
За таких обставин суд приходить до висновку, що прокурором не доведена наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачення та виправдати.
Разом із тим, суд зауважує що із врахуванням викладених обставин не здобуто доказів наявності у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 190 ч.1 КК України.
Вирішуючи питання про речові докази: грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів суд вважає необхідним відповідно до ст.100 КПК України залишити їх за належністю свідку ОСОБА_6 ; відео-касету «sony», на якій знаходиться відео з обшуку проведеного 30.01.2015 року, оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»; оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело», протокол про результати проведення аудіо-відео контролю за особою із використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2015 № 55/3-648 із додатком диском CD-R, протокол про результати проведення контролю за вчинення злочину від 31.01.2015 № 55/3-649 суд вважає необхідним, відповідно до ст. 100 КПК України зберігати їх при справі.
Арешт на автомобіль марки «MG» червоного кольору, vin НОМЕР_6 2012 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді від 16.02.2015 року, суд вважає необхідним скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати невинуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та виправдати.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді застави залишити без змін, до набрання вироком чинності.

Речові докази:
*грошові купюри на загальну суму 5000 гривень та 500 доларів суд вважає необхідним відповідно до ст.100 КПК України залишити їх за належністю свідку ОСОБА_6
*відеокасету «sony», на якій знаходиться відео з обшуку проведеного 30.01.2015 року, оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «23 файли»; оптичний носій інформації CD-RW «videx» з зазначенням маркером «Дело», протокол про результати проведення аудіо-відео контролю за особою із використанням спеціальних технічних засобів від 31.01.2015 № 55/3-648 із додатком диском CD-R, протокол про результати проведення контролю за вчинення злочину від 31.01.2015 № 55/3-649 суд вважає необхідним, відповідно до ст. 100 КПК України зберігати їх при справі.
Арешт на автомобіль марки «MG» червоного кольору, vin НОМЕР_6 2012 року випуску, реєстраційний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді від 16.02.2015 року скасувати.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1