Справа № 700/4163/15-к
Провадження № 1-кп/700/11/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження № 1-кп/700/8/16 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ватутіне, Черкаської області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не одружена, на утриманні дітей не має, раніше судима 23.02.2016 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, Звенигородським районним судом Черкаської області 24 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном два роки, Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Епізод №1. 30 грудня 2014 року близько 14-00 години, після вчинення крадіжки ноутбука 20 листопада 2014 року в Лисянській ЦРЛ, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні Лисянського районного споживчого товариства, що знаходиться в смт. Лисянка, Черкаської області по вул. Київській, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшла до службового кабінету голови правління, який був не зачинений та скориставшись його відсутністю, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку ноутбука Toshiba C660-1TD, залишковою балансовою вартістю 4300 грн., чим завдала збитків Лисянському РайСТ на вказану суму, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення.

Епізод №2. Вона ж, 15 грудня 2015 року, близько 16 години в смт. Катеринопіль, Черкаської області, знаходячись в середині приміщення дитячого садка «Казка»,що знаходиться по АДРЕСА_2 , за допомогою ключа, який знаходився в серцевині внутрішнього замка вхідних дверей кабінету завідувача дитячого садка, який розташований на другому поверсі вказаного приміщення, на дверях якого знаходиться табличка «Завідувач», відчинила вказані двері, після чого проникла в середину кабінету, де зі столу, умисно, таємно, з корисливою метою, повторно, викрала ноутбук марки «НР», моделі 2000-2d92er, с/н 5CG3466Z0K, вартістю 3537 грн. 50 коп., заподіявши збитків потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення.

Епізод № 3. 26 вересня 2015 року, близько 18:20 години, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшла на територію подвір`я ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_3 , де з ганку житлового будинку, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку мобільного телефону «SAMSUNG» GTE 1232 B IMEI НОМЕР_1 , вартістю 580,00 грн., в якому були дві картки мобільного оператора «Лайф» вартістю 20,00 грн. та «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої було 40,00 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 655,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №4. Вона ж, 04 жовтня 2015 року близько 13:00 год., знаходячись в будинку молитви по вул. Котовського в смт. Лисянка Черкаської області, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власниці, шляхом вільного доступу, із жіночої сумки здійснила крадіжку гаманця із шкірозамінника вартість якого згідно довідки виданої ПП « ОСОБА_8 » становить 100 (сто) гривень, що на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_9 , в якому знаходилася кредитна картка ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 з якої вона в подальшому зняла через термінал банкомату «Приват Банк» по вул. Котовського, 1 в смт. Лисянка Черкаської області грошові кошти в сумі 350 грн. з комісією в сумі 10 грн. 25 коп. та зробила грошовий розрахунок в магазині «Квіточка», що в смт. Лисянка Черкаської області на суму 20 грн. 85 коп. за придбання цигарок «Прилуки класичні» та пляшки пива 0,5 л. «Львівське Світле термо», чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 481 грн. 10 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №5. Вона ж, 06 жовтня 2015 року, близько 16:00 години шляхом вільного доступу зайшла до приміщення ПрАТ "Лисянське ремонтно транспортне підприємство", що розташоване по провулку Бужанський, 40 в смт. Лисянка Черкаської області, де через відчинені двері зайшла до кабінету автопарку, перебуваючи в якому повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку алкотестера для проходження медогляду CTC CLATRONIC AT -3260, вартістю 320,00 грн. та насос для перекачування дизельного палива DK 8021-S-12 V (12В), вартістю 280,00 грн, чим заподіяла ПрАТ "Лисянське ремонтно транспортне підприємство" матеріальних збитків на загальну суму 600,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №6. Вона ж, 06 жовтня 2015 року, близько 16:00 години шляхом вільного доступу зайшла до приміщення ПрАТ "Лисянське ремонтно транспортне підприємство", що розташоване по провулку Бужанський, 40 в смт. Лисянка Черкаської області, де через відчинені двері зайшла до кабінету автопарку, перебуваючи в якому з шухляди столу повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку паливної картки № 045275 на дизельне пальне, що належить ПрАТ "Лисянське ремонтно транспортне підприємство". В подальшому передала вказану паливну картку ОСОБА_10 , який був необізнаний її походженням, для того, щоб останній зняв з неї дизельне паливо. 07.10.2015 о 15:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на АЗС «Укрнафта» в с. Орли Лисянського району Черкаської області, на прохання ОСОБА_4 , через термінал АЗС «Укрнафта» зняв з паливної картки № 045275 дизельне пальне об`ємом 40 літрів, вартістю 1 л., дизельного палива, згідно довідки виданої ПрАТ «Лисянське РТП» 16 грн. 50 коп., на загальну суму 660 грн. Після цього ОСОБА_10 , продав дизельне паливо об`ємом 40 л. та отримані гроші віддав ОСОБА_4 .

Продовжуючи свій єдиний умисел на заволодіння дизельним пальним, ОСОБА_4 знову попросила ОСОБА_10 зняти дизельне пальне з вказаної картки, який 07.10.2015 року о 19:26 отримав 100 літрів пального; 07.10.2015 року о 13:24 отримав 30 літрів пального, 08.10.2015 року о 18:45 годині отримав 130 літрів пального, 08.10.2015 року о 09:32 годин, через термінал АЗС «Укрнафта» зняв з паливної картки № 045275 дизельне пальне об`ємом ще 200 літрів відповідно, вартістю 1 літри дизельного палива, згідно довідки виданої ПрАТ «Лисянське РТП» 16 грн. 50 коп., на загальну суму 8250 грн., Після цього, ОСОБА_10 , продав дизельне паливо та отримані гроші віддавав ОСОБА_4 . Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , ПрАТ "Лисянське ремонтно транспортне підприємство" зазнало матеріальної шкоди на суму 8250 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №7. Вона ж, 19 жовтня 2015 року близько 12:00 години, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні НВК 1-3 ступенів № 2, що знаходиться за адресою: вул. Котовського, 10, смт. Лисянка Черкаської області, скориставшись відсутність заступника директора по виховній роботі ОСОБА_11 шляхом вільного доступу через відчиненні двері до кабінету виховної роботи проникла в середину де із шухляди письмового столу здійснила крадіжку фотоапарату «PENTAX Optio E 90» вартість якого згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_12 станом на 19.10.2015 року становить 1995.00 грн., чим заподіяла матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_11 на суму 1995,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод № 8. Вона ж, 21 жовтня 2015 року близько 14:00 год. Знаходячись в приміщенні кабінету медичної сестри дитячого дошкільного закладу «Ромашка», що по вул. Кірова, 2, в смт. Лисянка Черкаської області, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власниці, шляхом вільного доступу, із жіночої сумки, яка висіла на вішалці для одягу, здійснила крадіжку гаманця зі шкірозамінника, вартість якого згідно товарного чеку виданого ФОП ОСОБА_12 становить 75 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 343 грн., що належать потерпілій ОСОБА_13 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на загальну суму 428 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод № 9. Вона ж, 29 жовтня 2015 року, близько 16:00 години шляхом вільного доступу зайшла до приміщення інфекційного відділення Лисянської ЦРЛ, що розташоване в с. Бужанка Лисянського району Черкаської області, де через відчинені двері зайшла до ординаторської кімнати, перебуваючи в якій зі столу повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку мобільного телефону, марки «Samsung» GT-E 1080i, IMEL НОМЕР_3 , вартістю 300,00 гривень, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Київстар», вартістю 20,00 гривень із грошима на рахунку 25,00 гривень та жіночий гаманець коричневого кольору, вартістю 200,00 гривень в якому знаходилися гроші в сумі 32,00 гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_14 , чим заподіяла ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 577,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №10. Вона ж, 30 жовтня 2015 року близько 14:00 години, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні сільської ради с. Смільчинці Лисянського району Черкаської області, скориставшись відсутністю бухгалтера сільської ради шляхом вільного доступу через відчиненні двері до кабінету бухгалтера проникла в середину де із жіночої сумки здійснила крадіжку мобільного телефону "Nokia 302" сірого кольору вартість якого згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_12 станом на 30.10.2015 року становить 300.00 грн., всередині якого знаходилася сім карта мобільного оператору зв`язку «Київстар» вартість якої згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_12 станом на 30.10.2015 року становить 20.00 грн. та 20 гривень які знаходилися на рахунку даної картки, чим заподіяла матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 340.00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод № 11. Вона ж, 25 листопада 2015 року, близько 16:00 години маючи ключ до запірного пристрою житлового будинку, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшла до житлового будинку в якому проживав ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 , звідки здійснила крадіжку телевізора, марки «LG» діагональ екрана 25 дюймів, вартістю 5000,00 гривень, музичного центру, марки «LG», вартістю 3000,00 гривень, бензопилу, марки «Бригадир», вартістю 1860,00 гривень, палатку двохмісну, вартістю 950,00 гривень та трьох вудок телескопічних довжиною 5 метрів, при вартості однієї 120,00 гривень, загальною вартістю 360,00 гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_16 , чим заподіяла ОСОБА_16 матеріальних збитків на загальну суму 11 170 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод № 12. Вона ж, 08 грудня 2015 року, близько 14:00 години, шляхом вільного доступу, зайшла в приміщення Погибляцького НВК, що знаходиться в с. Погибляк Лисянського району Черкаської області по вул. Слави, 45, де через відчинені двері зайшла до кабінету заступника директора Погибляцького НВК, перебуваючи в якому зі столу, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку мобільного телефону, марки «Fly» IQ 436i IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , вартістю 1499,00 грн., в якому були дві картки мобільного оператора «Лайф» вартістю 20,00 грн. та «Київстар» вартістю 15,00 грн. на рахунку якої було 40,00 грн., які на праві приватної власності належать ОСОБА_17 , чим завдала потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1574,00 гривні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Епізод №13. Вона ж, 08 грудня 2015 року, близько 14:00 години, шляхом вільного доступу, зайшла в приміщення Погибляцького НВК, що знаходиться в АДРЕСА_5 , де через відчинені двері зайшла до класу № 3, перебуваючи в якому з під столу, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку зимових жіночих черевиків зі шкірозамінника, вартістю 550,00 грн., згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_18 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_19 , чим завдала потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованих їй діях визнала частково вказуючи, що здійснила крадіжки майна за вказаних обставин, але до крадіжок черевиків, жіночого пальта, майна з будинку ОСОБА_20 не причетна. В ОСОБА_21 викрала телефон «Самсунг». Це було давно і вона не пам`ятає. Була в Будинку молитви в Лисянці, як їхати на Звенигородку, то зліва. Там викрала гаманець і карточку, витратила гроші на власні потреби. Потім була в РТП 06.10.2015 року, була сама, зайшла в приміщення, піднялась на другий поверх, зайшла в другий чи третій кабінет зліва, там нікого не було, підійшла до столу, відкрила шухляду і взяла карточку на дизельне пальне на яку кількість не знає, віддала ОСОБА_22 , він не знав, що вона крадена, ще взяла алкотестер на столі він лежав в тому ж кабінеті, була там один раз, картка була одна, алкотестер був у Зорича, потім повернули, ОСОБА_23 повернув. Була в другій школі в Лисянці 19.10. там взяла фотоапарат, він лежав на робочому столі, потім його продала на базарі. В дитячій установі «Ромашка» 21.10. зайшла в кабінет медсестри і в сумці на вішалці взяла гаманець. В лікарні була, де саме не пам`ятає, в ОСОБА_24 була, там у неї знайомі. Зайшла до кабінету лікаря і на робочому столі забрала телефон 29.10.2015 року. В сільській раді в ОСОБА_25 зайшла до кабінету і з робочого столу забрала телефон. Приїхала автобусом сама. В ОСОБА_26 на вул. Ватутіна прийшла в будинок і взяла залізо, залізо наше, ОСОБА_27 це її вітчим, проживали з ним разом, відносини нормальні. 04.12.2015 в с. Дашуківка в школі була, пальто не брала, брала гроші, скільки точно не пам`ятає. Стояла сумка, на сумці був гаманець, з гаманця взяла гроші, які купюри не пам`ятає, дрібні, пальто не брала. В Погибляці була в школі 8 грудня, там взяла телефон, його продала потім. Черевики не брала.

В ОСОБА_28 приїхала до матері вітчима, пішла увечері годин у 5 до дитячого садка, зайшла поговорити за роботу. На першому поверсі була сторож, жінка. Вона піднялась на другий поверх з відкритого кабінету забрала ноутбук, вийшла і пішла. В приміщення зайшла з метою крадіжки. Ноутбук продала.

30.12.2014 року була в РайПО. Піднялась на другий поверх, зайшла в кабінет з метою дізнатися чи буде стоматолог, нікого не було там взяла ноутбук і пішла.

Цьопича не знає. То був її будинок, він куплений за дитячі гроші, документів на нього немає. Вона з мамою купила його. Це речі були її, там ніхто не проживав.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції щодо частини епізодів, які нею визнаються повністю, заслухавши думку прокурора та роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо епізодів, які повністю визнаються обвинуваченою.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченої про обставини вчинення нею кримінальних правопорушень по епізодах 1-10, 12 і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_4 по епізодах 1-2 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення, по інших епізодах за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_29 вже знає. 26 чи 29.10.2015 року зайшла молоденька дівчина, сіла в коридорі в сільській раді і в секретаря запитала чи продаються в селі будинки. Секретар сказала, що вона дуже зайнята, почекайте в коридорі. Вона не звернула увагу, бо людей багато, була в себе в кабінеті, потім вийшла до голови сільської ради в кабінет, а коли повернулась, то телефону не було. Спочатку вона не звернула увагу, а потім виявила. Телефон був «Нокіа». Вона відразу запідозрила дівчину, яка заходила. Це вона, тільки тоді вона була в шапці. Телефон не повернули, але претензій до обвинуваченої не має. ОСОБА_29 попросила у потерпілої вибачення.

Представник потерпілого ПрАТ «Лисянське РТП ОСОБА_30 , в судовому засіданні підтримав цивільний позов щодо стягнення коштів за викрадене дизельне пальне, та підтвердив факт повернення алкотестера та насоса.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_4 , її вина в інкримінованих злочинах по епізодах викрадення майна у ОСОБА_16 , ОСОБА_19 доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

По епізоду № 11, щодо викрадення майна у громадянина ОСОБА_16 вина ОСОБА_4 стверджується такими доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 який суду пояснив, що ОСОБА_29 не знає. Він був в ОСОБА_31 і йому подзвонили і сказали, що двері в будинок, який він хотів купити відкриті і в будинку того що було не має. Він домовився з її матір`ю (тобто обвинуваченою) ОСОБА_32 про купівлю будинку, дав завдаток, поставив замок. В хату завіз плазменний невеликий телевізор, музичний центр, хлібопічку, бензопилу нова, палатки, вудочки, плиткорізи. Він за хату заплатив 4 тисячі, але не оформили її, ще збирався виплачувати частинами. Гроші йому повернула ОСОБА_33 за хату. Викрадені речі йому не повернули. Ключ був тільки в нього, у матері ОСОБА_29 ключів не було. Вони залізли через вікно, відкрили двері і винесли. Не підозрював нікого. Коли почались розмови про крадіжку, то ОСОБА_34 говорив ОСОБА_35 , що бачив ОСОБА_29 , що вона йшла по вулиці і нібито завертала в це подвір`я. Це старенька хата, можна залізти через вікно. ОСОБА_36 ОСОБА_37 залазив забирав решту речей. Позов заявляв, підтримує.

Показаннями свідка ОСОБА_38 , який суду пояснив, що з ОСОБА_29 знайомий. В ОСОБА_24 возив в 2015 році, було тепло, більше всього, що літом. Був виклик від ОСОБА_39 в ОСОБА_24 до кар`єру , була ОСОБА_29 із ОСОБА_22 . Як заїхав з поля з правої сторони хата посередині. Такого як забору там не було. Приїхав туди, сказали почекати, він сказав що поїде в магазин «Добриню». Хвилин 5 його не було потім приїхав ще чекав. Вони винесли радюгу і мішка. Що там було не бачив. Вони попросили відкрити багажник і зложили речі., в салон взяли колонку. Поїхали в Лисянку на Звенигородську вище газової заправки, там раніше був відгодівельний пункт вони йому сказали туди їхати, хто саме не пам`ятає. Приїхали туди, вони забрали товар, там стояла машина ОСОБА_40 , чорний мерседес. Назад вони повернулись без цих речей. Розраховувався хто не пам`ятає. По дорозі назад в ОСОБА_26 вони говорили, що хтось прийде, а вона говорила, що це її речі. Не припускав, що це викрадені речі. Була на вулиці якась жінка. Заказ отримав після обіду годин десь між 12-16 год. ОСОБА_41 особисто не бачив, бачив машину.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що був з ОСОБА_29 того дня, правду каже свідок ОСОБА_42 . Будинок знаходиться в ОСОБА_24 , їздили забирати її речі. Будинок старий. Які речі не може сказати точно, телевізора не бачив. Бачив колонку, магнітофон. Було звернуте зав`язане рядно і мішок був зав`язаний. Як ОСОБА_42 їх підвіз на ОСОБА_43 вище заправки, він начебто пішов додому, а ОСОБА_44 лишилась чекати машину другу, бо таксі дорого. ОСОБА_41 не бачив. В хаті були разом, виносили разом речі. Хату відкривала ОСОБА_44 . Він не знав, що вони речі везли до ОСОБА_41 .

Показаннями свідка ОСОБА_45 , яка суду пояснила, що не знає Цьопича. Живе в Бужанці по АДРЕСА_6 . Обвинувачену не бачила ніколи. З Києва люди купили хату по сусідству років два тому, прізвища їх не знає, живуть там постійно. Мати обвинуваченої ОСОБА_33 купила хату по сусідству через хату від неї. Під № 10 Ірин будинок старенький, немає ні газу ні води, жити можна було, обкладений цеглою. Під № 11 люди з ОСОБА_46 живуть постійно. До № 11 Іра відношення не мала. Не бачила, щоб до будинку під`їжджав автомобіль. В міліції її не допитував слідчий, вона їх не знає і з ними не спілкувалась.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2015 року згідно якого, потерпілий ОСОБА_16 повідомив про викрадення в нього майна з будинку в АДРЕСА_4 .

Протоколом огляду місця події від 07.12.2015 року, згідно якого зафіксовано місце вчинення крадіжки.

Довідкою ФОП ОСОБА_47 , згідно якої вартість бувшого у користуванні телевізора «LG» діагоналлю 25 дюймів станом на 25.11.2015 року становить 5000 грн., музичний центр «LG» - 3000 грн., хлібопічка «Моулінекс» - 2350 грн., бензопила «Бригадир» - 1860 грн., палатка двохмісна - 950 грн., вудка телескопічна 5 м. - 120 грн.

Суд не приймає до уваги показання обвинуваченої щодо належності викраденого у ОСОБА_16 майна та будинку з якого викрадено це майно обвинуваченій чи її матері, оскільки ці обставини не підтверджені жодними належними доказами, а показання обвинуваченої є захисними і більше того, спростовуються наданими стороною обвинувачення в судовому засіданні доказами.

Таким чином, оцінюючи вище досліджені в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

По епізоду № 13, щодо викрадення майна у громадянки ОСОБА_19 вина ОСОБА_4 стверджується такими доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що це було в приміщенні Погибляцького НВК. Це було в грудні 2015 року, 8 грудня. Це була перерва, вона була в себе в кабінеті на 2 поверсі і їй потрібно було зробити повідомлення для вчителів початкових класів на 1 поверсі. Коли вибігала із свого кабінету, то боковим зором помітила, що від спортзалу хтось йшов в темному одязі брюки, куртка і капюшон на голові. Це була обвинувачена, вона її відразу впізнала, коли показали фотографії. Коли вона повернулась в кабінет, то телефону вже не було. Телефон був новий недавно куплений. Вони відразу зібрали лінійку. Діти говорили, що бачили незнайому тітку. У ОСОБА_48 учениці не стало чобітків. Вони викликали працівників поліції. Заявила позов. Телефон був на 2 картки.

Показаннями свідка ОСОБА_49 , яка суду пояснила, що ОСОБА_29 не знає. Працює техпрацівником в школі. Це було в минулому році. Викрали у Німець телефон, в дитини ОСОБА_50 чобітки, у ОСОБА_51 викрали три карточки банківські. В той день як були крадіжки бачила як дана особа заходила в школу. Раніше не бачила. Вона заходила близько 12-30 години. Свідок бачила як вона заходила в школу по сходах, а потім бачила вже в школі. Вона говорила по телефону, і в прозорому пакеті були в неї черевики. Потім стало відомо, що викрали в дитини взуття. Коли вона піднімалась до школи в руках нічого не було. Пройшло хвилин 10. Вона була на першому поверсі з пакетом, роздягальня також знаходиться на першому поверсі. Роздягальня з лівої сторони, а вона була з правої сторони по коридору.

Показаннями свідка ОСОБА_52 , яка суду пояснила, що працює вчителем Погибляцького НВК за сумісництвом один день працює в П-Попівському НВК. Поверталась рейсовим автобусом з П-Попівки. Це був точно вівторок, дати не пам`ятає. З автобуса помітила дівчину, яка йшла від школи і була схожа на одну жительку с. Погибляк. Вона в неї запитала куди їде автобус та сказала, що їде в Лисянку і сказала щоб вона його зупинила. Вона відповіла, що в неї немає коштів і пішла в сторону Лисянки. В неї в руках був пакет, колір не пам`ятає, в ньому нічого не бачила. Про крадіжку дитячих черевичків стало відомо від сина, коли прийшла додому. Вона була в чорній куртці і в чорній шапці. Схожа ця особа. Раніше в селі не бачила її. Коли розповіли про крадіжку, то згадала, що бачила незнайому дівчину в селі .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 грудня 2015 року, згідно якого ОСОБА_19 повідомила про викрадення цього дня в її доньки в школі в с. Погибляк черевиків.

Письмовою заявою ОСОБА_4 яка добровільно видала слідчому 10 грудня 2015 року, зимові жіночі черевики чорно кольору. В судовому засіданні підтвердила факт написання цієї заяви.

Протоколом огляду предметів з фото таблицею та схоронною розпискою потерпілої, згідно якої черевики передані потерпілій ОСОБА_19 .

Довідкою ФОП ОСОБА_18 , згідно якої вартість жіночих черевиків станом на 08 грудня 2015 року становить 550 грн.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_52 впізнала дівчину на фото №3, яка була 08 грудня 2015 року в с. Погибляк.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_53 впізнала дівчину на фото №2, яка була 08 грудня 2015 року, яка заходила та виходила з приміщення НВК в с. Погибляк.

Таким чином, оцінюючи вище досліджені в судовому засіданні кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Суд не погоджується з стороною обвинувачення щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 щодо епізодів викрадення картки дизельного пального на 500 л. у ПрАТ «Лисянське РТП», за кожен раз отримання дизельного пального частинами на АЗС по одній і тій же картці викраденою обвинуваченою, оскільки сам факт викрадення картки на 500 л. пального, вже є закінченим злочином, так-як обвинувачена мала можливість розпорядитися нею на власний розсуд з моменту її фактичного заволодіння.

Суд кваліфікує дані злочини як один злочин, що в результаті не впливає на вартість заподіяної шкоди, а інші епізоди виключає з обвинувачення.

Таке твердження узгоджується з п. 20 ППВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» згідно якого, неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочини вчинено обвинуваченою повторно які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання є часткове визнання вини та каяття у вчиненому. Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України суд теж не вбачає.

На час вчинення злочинів обвинувачена була раніше не судима та перебуває на обліку в лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від опіоїдів з 2014 року. На обліку в лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе при призначенні покарань в межах санкцій ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Останнім вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року, який набрав законної сили 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до нового покарання необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Заявлений ПрАТ «Лисянське РТП» цивільний позов про стягнення вартості викраденого дизельного пального підлягає до повного задоволення в сумі 8 250 грн., оскільки це шкода яка заподіяна злочином, що визнала і сама обвинувачена.

Цивільний позов ОСОБА_16 про стягнення шкоди в сумі 11 170 грн., теж підлягає до повного задоволення на підставі статей 1166, 1177 ЦК України. Розмір заподіяної шкоди та що саме ця шкода заподіяна обвинуваченою підтверджується матеріалами справи.

Позовна заява потерпілої ОСОБА_17 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1500 грн. підлягає в цій частині до повного задоволення, оскільки це шкода заподіяна злочином і саме обвинуваченою.

В частині стягнення 6 000 грн. моральної шкоди позовна заява потерпілої ОСОБА_17 підлягає залишенню без розгляду, оскільки ця вимога не оплачена судовим збором, згідно вимог ЗУ «Про судовий збір». Це не позбавляє потерпілу права на звернення до суду про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Крім цього, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, 04 грудня 2015 року, близько 14:00 години, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 зайшла в приміщення Дашуківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що знаходиться в с. Дашуківка Лисянського району Черкаської області по вул. Ювілейній, 31, де через відчинені двері зайшла до учительського кабінету, де з вішалки, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку жіночого нейлонового пальта, вартістю 750,00 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи № 14/01-1 від 14.01.2016 року, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_54 , чим завдала потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Потерпіла ОСОБА_55 суду пояснила, що до цього часу не знайома була з ОСОБА_29 . Десь в листопаді минулого року була на роботі. В кінці робочого дня зайшла за верхнім одягом в кімнату на 2 поверсі, а пальта не було. Це був пуховик сірого кольору. Вона виявила, що в неї зникло пальто, а в інших людей також пропали речі, гроші. Незнайомих людей в приміщенні вона не бачила і ніхто не говорив, що бачив когось. Їй нічого не повернули. На досудовому слідстві їй говорили, що викрала обвинувачена. Нехай відшкодовує вартість. Їй слідчий сказав, що викрала ОСОБА_29 . Ще у ОСОБА_56 з гаманця викрали в той день гроші і флешку. В ту кімнату, де був одяг потрібно заходити через учительську. Буває, що учительська відкрита і там нікого немає.

Свідок ОСОБА_57 суду пояснила, що працює директором Дашуківського НВК. Це було в минулому році, мабуть в листопаді. Вона була на семінарі і їй повідомила ОСОБА_58 , що не знайшла своєї куртки. Вона сказала їй подзвонити в поліцію і повідомити про це. Через 2-3 дні після цього вона була на роботі в школі, прийшла ОСОБА_59 і сказала, що в садку між школою і комбінатом лежить куртка подібна до куртки ОСОБА_58 . Всі знали, що була викрадена куртка, тому їй повідомили. Вона подзвонила слідчому, прізвище не пам`ятає. Вона подзвонили до ОСОБА_60 , щоб вона вказала місце де бачила куртку. Вона прийшла і поїхала з ними. Обвинувачену не знає і не бачила раніше.

Свідок ОСОБА_61 суду пояснила, що обвинувачену не знає. Працює у ПАТ «Дашуківські бентоніти». Коли йшла з роботи , пам`ятає, що це була п`ятниця, десь листопад 2015 року, і почула що викрали куртку. А в понеділок йшла з роботи і побачила, що в садку лежала курточка сіра, підкладка кольорова. Коли побачила куртку, то знала, що була крадіжка куртки у ОСОБА_62 . Вона припустила, що це може бути вона. Вона акуратно була зложена. Приїхали працівники поліції, її забрали і вона показала де та курточка лежала. Вони її сфотографували і забрали в машину. Були тільки вона і працівники поліції, їх було двоє. Потім поїхали в сільську раду, в садку сільський голова не був.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2 січня 2016 року, ОСОБА_63 повідомила, що в період часу з 08 години ранку до 14 години 30 хвилин в приміщенні Дашуківської ЗОШ 1-ІІ ступенів невідома особа скоїла крадіжку одягу. При цьому не вказано точної можливої календарної дати крадіжки.

Згідно заяви ОСОБА_61 , яка невідомо коли написана, остання просить начальника Лисянського відділення поліції прийняти від неї пальто сірого кольору, яке вона знайшла у садку в с. Дашуківка коли йшла з роботи з ПАТ «Дашуківські бентоніти»

13 січня 2016 року дане пальто оглянуто слідчим, сфотографовано та проведено його оцінку, яка склала 750 грн.

Інших, будь-яких належних та допустимих доказів причетності саме ОСОБА_4 до крадіжки даного одягу в потерпілої ОСОБА_63 суду не надано. Не встановлено органом досудового розслідування і взагалі дати вчинення можливої крадіжки одягу у потерпілої.

Не складено жодних процесуальних документів щодо огляду місця, де свідок знайшла пальто, дана річ не пред`являлась для впізнання потерпілій і на даний час взагалі невідомо де знаходиться, речовим доказом по справі не являється.

Статтею 62 Конституції України та пунктом 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із основних принципів кримінального судочинства, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Суд, розглядаючи дане кримінальне провадження сприяв сторонам у дослідженні та отриманні необхідних доказів, після завершення дослідження яких жодна зі сторін не заявляла клопотань про необхідність надання суду чи допомоги у сприянні в отриманні тих чи інших доказів.
Враховуючи те, що всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено того, що обвинувачена причетна до вчинення даного епізоду злочину.
За таких обставин, обвинувачену необхідно виправдати в зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні крадіжки жіночого пальто у потерпілої ОСОБА_63 04 грудня 2015 року.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд
засудив:

Визнати винною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строк на один рік;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити до відбуття 3 (Три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 18 липня 2016 року і остаточно призначити до відбуття 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, з 01 липня 2016 року.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Лисянське ремонтно-транспортне підприємство» шкоду заподіяну злочином в розмірі 8 250 (Вісім тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_16 шкоду заподіяну злочином в сумі 11 170 (Одинадцять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 шкоду заподіяну злочином в сумі 1 500 (Одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. В решті вимог позов ОСОБА_17 залишити без розгляду.

Визнати невинуватою та виправдати ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки 04 грудня 2015 року жіночого нейлонового пальта у потерпілої ОСОБА_63 в зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні даного злочину.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 , час перебування в установі попереднього ув`язнення, як особі яка відбуває покарання, для участі в судовому розгляді даної справи, з 20 січня 2017 року по день постановлення вироку, тобто 07 лютого 2017 року, з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 38 днів.
До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_4 в Черкаському СІЗО.
Речові докази у вигляді жіночих черевиків залишити потерпілій ОСОБА_19 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий - ОСОБА_1