Справа № 496/914/17
Провадження № 1-кп/496/137/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, який проходить військову службу за контрактом на посаді навідника штурмового відділення десантно штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос»,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді навідника штурмового відділення десантно штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, з 22 вересня 2016 року вчинив самовільне залишення без поважних причин зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та ухилився від проходження військової служби до 09 березня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного він характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України не судимий, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а тому суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку відраховувати з 14 квітня 2017 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_1