У Х В А Л А
Справа № 185/7857/16-к
Провадження № 1-кс/185/1112/16
27 вересня 2016 року м. Павлоград
Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , в присутності підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -
В С Т А Н О В И В :
Подане на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення та злочин проти власності.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з проникненням у інше приміщення.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, скоїв корисливе кримінальне правопорушення, тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, не має місця роботи, як постійного джерела прибутку та злочин проти власності. Обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані на нього характеризуючи дані вказують на його схильність до вчинення нових тяжких злочинів, що вказує на наявність ризиків, передбачених до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
12 серпня 2016 року о 17:20 годині ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
15 вересня 2016 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення із остаточною кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.185 КК України.
26 вересня 2016 року о 12:00 годині ОСОБА_4 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний не оспорюючи обґрунтованість підозри та своєї провини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник висловив позицію узгоджену зі своїм підзахисним.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.185 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Також мають ураховуватися й позиція Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
Також п.1 ч.1 ст.178 КПК зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Водночас слідчий суддя не вбачає необхідності в застосуванні запобіжного заходу на строк 60 днів, вважаючи за можливе обмежити строк дії ухвали тридцятьма днями.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, з огляду на той факт, що він не джерела прибутку, має постійне місце проживання, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки прокурором і слідчим не зазначено в клопотанні та не доведено необхідність застосування тримання під вартою без визначення розміру застави.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме, що він не працює, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється та обставини їх вчинення, вважаю за необхідне визначити йому заставу в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути нею внесений у будь-який момент до 26 жовтня 2016 року до 09:40 годин, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:
- прибувати до слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований, а саме з м. Павлограда Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2., ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк тридцять днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту оголошення ухвали - з 09 години 40 хвилин 27 вересня 2016 року.
Строк дії ухвали до 27 листопада 2016 року до 09 години 40 хвилин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Розмір застави визначити у межах 20 мінімальних заробітних плат в сумі 27 560 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Павлограда Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1