Справа № 527/905/17
провадження № 1-кс/527/268/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ВСТАНОВИВ:
При виїзді на місце події в с. Броварки, Глобинського р-ну, на вул. Комсомольська було виявлено автомобіль «Ваз 210990» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причепом сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , водій автомобіля ОСОБА_5 , та пасажирів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , жителів м. Олександрія, Кіровоградської області.
03.05.2017 року в ході огляду автомобіля «Ваз 210990» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причепом сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 встановлено, що в причепі знаходиться брухт чорних металів. На місці огляду водій та пасажири не могли пояснити походження даного металобрухту, даний автомобіль з причепом вилучено до майданчику тимчасового тримання автомобілів Глобинського ВП.
04.05.2017 року вилучений під час огляду місця події автомобіль «Ваз 210990» зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з причепом сірого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , з брухтом чорних металів згідно постанови слідчого Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області, ОСОБА_3 визнано та долучено до кримінального провадження у якості речових доказів, передано на зберігання до Глобинського ВП ГУ НП в Потавській області.
В ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль «ВАЗ 210990» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_2 , причеп «ПР ПГА 1» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Регул», адреса: м. Олександрія, Кіровоградської обл., проспект Леніна, 51.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що клопотання підтримує, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.
Володілець автомобіля ОСОБА_5 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши що заперечує проти задоволення клопотання, прохав повернути йому автомобіль.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів клопотання 03.05.2017 під час проведення огляду автомобіля «ВАЗ 210990» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 встановлено, що в причепі знаходиться брухт чорних металів.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що клопотання в частині накладення арешту на автомобіль та причіп є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки воно не відповідає завданню арешту, передбаченому ст. 170 КПК України, оскільки правовою кваліфікацією злочину у даному кримінальному провадженні є ст. 213 КК України. Предметом злочину, передбаченого ст. 213 КК України є брухт кольорових і чорних металів (металобрухт), щодо накладення арешту на який питання в клопотанні взагалі не ставиться, а тому накладення арешту на транспортний засіб, на якому пересувалася особа, яка ймовірно вчинила дане кримінальне правопорушення не може виправдати інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1