Єдиний унікальний № 500/6004/16-к
Провадження № 1-кп/500/82/17
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду
20 січня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000090, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України,

встановив:
16 листопада 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні, ухвалою від 17 листопада 2016 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення судового розгляду, пославшись на те, що обвинувальний акт з додатками повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 прокурору, посилаючись на те, що ОСОБА_4 наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 240 від 28.09.2016 р. був притягнутим до дисциплінарної відповідальності з оголошенням суворої догани за те ж діяння, у вчиненні якого він обвинувачується у даному кримінальному провадженні, що виключає можливість притягнення його до іншого виду юридичної відповідальності (кримінальної), крім того, відомості про проведення службового розслідування та притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності приховуються від суду, оскільки не відображені ані в обвинувальному акті, ані в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення, не вбачається. Угоди про визнання винуватості до суду не надійшло.

Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору. Суд не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_5 про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, оскільки захисником ОСОБА_5 не наведено жодної обставини, яка б вказувала на невідповідність обвинувального акту чи додатків до нього вимогам КПК, у тому числі ст. 291, та судом таких не встановлено. Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_4 вже був притягнутий до іншого виду відповідальності за це ж діяння не свідчить, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК. Ці обставини не підлягають з`ясуванню у підготовчому судому засіданні, а мають бути дослідженні та їм має бути надана оцінка судом саме за наслідками проведення судового розгляду. А тому суд вважає за необхідне його призначити.

Що ж стосується посилання захисника на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про проведення службового розслідування та притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, то, як зазначає сам захисник, наведені обставини мали місце після події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , однак не мають відношення до слідчих (розшукових) дій, здійснених органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а тому, в силу вимог ст. ст. 109, 291 КПК України, внесення відомостей про такі обставини до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, не передбачене.

Під час підготовчого судового засідання від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , при цьому зазначив, що вказані особи були опитані під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_4 та не були допитані під час досудового розслідування, захисник також не надав повні анкетні відомості вказаних осіб. Захисник ОСОБА_5 також просив суд витребувати в порядку п. 4 ч. 1 ст.315 КПК особову справу солдата ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника про виклик певних осіб для допиту, клопотання захисника про витребування особової справи солдата ОСОБА_4 залишив на розсуд суду, зазначивши при цьому що усі найважливіші документи з неї є в матеріалах кримінального провадження, які будуть надані під час судового розгляду, а також заявив клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту як свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування, які були допитані під час досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик певних осіб для допиту, проти задоволення цього клопотання також не заперечував і захисник ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в клопотаннях захисника ОСОБА_5 слід відмовити з таких підстав.

Так, захисник ОСОБА_5 , заявивши клопотання про витребування особової справи солдата ОСОБА_4 , незважаючи наявність певних документів з неї в матеріалах кримінального провадження, що стосуються відомостей про службу ОСОБА_4 та його характеристики за місцем служби, не навів жодного обґрунтування про це. Тому враховуючи це, а також те, що ОСОБА_4 досі проходить військову службу, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 в цій частині.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 в частині виклику певних осіб для допиту, то слід зазначити таке.

За змістом засади кримінального провадження змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, яка передбачена та регламентована п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК, обвинувачений та його захисник мають право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; збирати і подавати суду докази.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 93 КПК, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 зазначеної статті, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За змістом § 3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК суд не уповноважений на збирання доказів, а лише на їх дослідження.

У КПК поняття «дослідження» не роз`яснено, а тому для з`ясування змісту цього поняття слід звернутися до тлумачного словнику української мови, згідно якому під словом «досліджувати» слід розуміти «уважно знайомитися з чим-небудь для встановлення чогось» (Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І.К. Білодіда. К.: Наукова думка, 19701980. Т. 2. С. 385).

Отже, з наведеного випливає, що під час судового розгляду суд лише досліджує, тобто перевіряє, вже зібрані докази для встановлення чогось, та не уповноважений на їх збирання замість сторони кримінального провадження.

Захисник же ОСОБА_5 , заявивши клопотання про допит в якості свідків певних осіб, не надав повні анкетні відомості про них, що унеможливлює здійснення їх виклику судом.

Можливість збирання доказів під час судового провадження передбачена ч.ч. 3 6 ст. 333 КПК, тобто шляхом проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження.

За змістом Глави 20 «Слідчі (розшукові) дії» Розділу ІІІ «Досудове розслідування» КПК допит особи, у тому числі свідка, відноситься до слідчої (розшукової) дії.

А згідно ч. 8 ст. 223 КПК, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Про допит вказаних осіб в якості свідків під час досудового розслідування в порядку, встановленому КПК, стороною захисту клопотання не заявлялося та, відповідно, їх допит не був проведений і їх показання стороні обвинувачення не були відкриті.

Отже, дослідження доказів судом, які не були зібрані у порядку, встановленому КПК, та не були відкриті протилежній стороні кримінального провадження тягне за собою наслідок недопустимості цих доказів, а згідно ч. 2 ст. 89 КПК у разі встановлення очевидної недопустимості доказу суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу. Саме тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про дослідження доказів (показання свідків), які не були зібрані у порядку, встановленому КПК та які не були відкриті протилежній стороні, слід відмовити. Час залучення захисника у кримінальному провадженні не впливає на здійсненні процесуальні дії, у тому числі слідчі (розшукові), які вже були проведенні до його залучення, а також не може бути підставою для їх повторення або для відступлення від вимог кримінального процесуального законодавства щодо порядку збирання та дослідження доказів.

Більше того, захисник ОСОБА_5 обґрунтував своє клопотання в частині виклику певних осіб для допиту лише тим, що вони були опитані під час проведення службового розслідування та не обґрунтував чи відомо щось вказаним особам про обставини саме цього кримінального провадження, яке розглядається, та, відповідно, чи можуть вказані особи дати показання саме у цьому кримінальному провадженні, а за змістом ч. 1 ст. 95 КПК, показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту, у тому числі свідком, щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Тому з огляду на вказане не будь-яка особа може бути свідком у певному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 , а також прийняття судового рішення про міру покарання, з урахуванням положень ч. 5 ст. 314, ст. 3141 КПК слід доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь у даному кримінальному провадженні, також слід повідомити про дату, час та місце проведення судового розгляду представника персоналу органу пробації.

Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надійшло.

Керуючись ст. ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, в залі судових засідань № 3 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 09 лютого 2017 року, на 09:00 годину.

У клопотанні захисника ОСОБА_5 про витребування особової справи солдата ОСОБА_4 та про виклик для допиту в якості свідків певних осіб відмовити.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , яких викликати в судове засідання, про дату час та місце проведення якого також повідомити представника персоналу органу пробації.

Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 в строк до 08 лютого 2017 року, для чого копію цієї ухвали надіслати представнику персоналу органу пробації для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1