Справа № 303/1693/17
Провадження № 1-кп/303/278/17
ряд. стат. звіту № 51
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2017 року за № 0000019, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової служби, молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
24 березня 2017 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової служби, перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії водія 3 групи молодших інспекторів прикордонної служби 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст.ст.11,12,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 12, 14, 69, 74, 78 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 1040 від 29.12.2009 року частина ІІ та вимог ст.ст. 3, 7, 13 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України «Про затвердження порядку дій персоналу щодо уникнення втягування в протиправну діяльність» № 977 від 14.12.2010 року усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконно збагатитися, перебуваючи ІНФОРМАЦІЯ_5 у прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв пропозицію невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 » про одержання неправомірної вигоди в сумі 1500 гривень за сприяння у переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України у Румунію, шляхом неприпинення вказаних протиправних дій.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 368 КК України, як прийняття пропозиції службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням службового становища.
21 березня 2017 року між військовим прокурором Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника укладено угоду про визнання винуватості, яку подано разом з обвинувальним актом на затвердження суду.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 368 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 368 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 частини четвертої ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між військовим прокурором Ужгородського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини першої статті 368 Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369-371, 373, 374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 2017 року між військовим прокурором Ужгородського гарнізону майором юстиції ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000019 від 21.03.2017 року.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1