17.02.2017
Справа № 642/2160/16к
Провадження № 1-кп/642/322/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який не працює, одруженого, з середньою освітою, проживаючого без офіційної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не працює, не одруженого, з середньою освітою, постійного місця проживання та реєстрації не має, раніше судимого:

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває справа по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Строк запобіжного заходу обраного до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 закінчується 17 лютого 2017р. Під час з`ясування думки учасників процесу з приводу заявленого ОСОБА_7 клопотання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала його думку. При цьому, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку запобіжного заходу.

ОСОБА_6 також заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, вказуючи на те, що надані суду документи, що характеризують обвинувачених. Прокурор не заперечував проти зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 , однак просив продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_7 , який не має постійного місця реєстрації та фактичного місця проживання, та може за станом здоров`я приймати участь у судових засіданнях.

Вислухав думку учасників судового засідання :

Справа за обвинуваченням вказаних осіб перебуває у провадженні суду з 18.04.2016 року по теперішній час. Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебувають під запобіжним заходом у виді тримання під вартою з березня 2016р. по теперішній час майже рік.

Вимогами статті 23 ч.3 КПК України визначено: Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Кримінальна справа перебуває у провадженні суду майже рік, але за цей час з боку обвинувачення не виконано вимоги вказаної норми закону про забезпечення участі свідків в судовому засіданні для допиту неупередженим судом.

Вимогами статті 28 КПК України визначено: Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Таким чином, враховуючи положення вказаної норми закону обвинуваченими виконуються свої обов`язки про розгляд кримінального провадження в розумні строки, а тому міра запобіжного заходу не може бути в залежності від виконання обов`язків обвинуваченням в судому процесі щодо допиту свідків.

Під час розгляду клопотання, судом вивчалась можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків і суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, дослідивши всі надані доводи та заперечення, суд приходить до висновку, що підтримане клопотання сторони захисту ОСОБА_7 щодо недоведеності продовження існування ризиків є безпідставним.

Ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України мають бути реальними та їх існування має бути оцінено з урахуванням конкретних обставин.

Так, виходячи з оцінених судом всіх обставин, передбачених в статті 178 КПК України підстав щодо міри запобіжного заходу, які б свідчили про необхідність її зміни, суду надано не було.

За останніми відомостями стан здоров`я ОСОБА_7 задовільний.

ОСОБА_7 раніше не одноразово судимий, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, не має офіційного місця реєстрації та постійного мешкання.

До суду не надано даних стороною обвинувачення, яким чином обвинувачений ОСОБА_6 утримуючись під вартою може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В свою чергу ОСОБА_6 має з недавнього часу більш стійкі соціальні зв`язки, у нього народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він має місце проживання АДРЕСА_1 , хоча раніше є судимий, однак з цієї обставини суд задовольняє його клототання про зміну запобіжного заходу частково, обравши цілодобовий домашній арешт.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні жодного доказу з приводу зазначених ризиків суду не надано та не зазначено.

Проте, вимогами статті 183 КПК України визначено: Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурором суду не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Також суду не доведено, що перебування обвинувачених на свободі будуть створені перешкоди для розгляду справи.

Отже, суд приходить до висновку, що підстав для подальшого застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суду не надано. Крім того, враховуючи правову позицію Европейського суду з прав людини, подальше тримання обвинуваченого під вартою є безпосереднім порушенням його право на розгляд суду справи в розумні строки та його право на свободу та недоторканість, а тому викладене дає підстави змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Суд не бере до уваги посилання прокурора на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України т.я. про їх наявність суду не вказано та не надано документів у їх підтвердження, а тому клопотання прокурора в даної частині не вмотивовано.

Керуючись ст. 197, 315, 331, 336, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони обвинувачення - задовольнити частково.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну йому запобіжного заходу - відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27), обраний ОСОБА_7 продовжити на 60-днів, по 17 квітня 2017 року, включно.

Задовольнити клопотання ОСОБА_6 щодо зміни йому міри запобіжного заходу - частково.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 а саме: заборонити обвинуваченому залишати житло - за цією адресою: без дозволу суду цілодобово, на строк 60 (шістдесят) діб, тобто - по 17 квітня 2017 року.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:1) Прибувати до суду за першою вимогою;2) Не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово.3) Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно з-під варти в залі суду та доставити його за місцем мешкання АДРЕСА_1 для належного виконання запобіжного заходу домашнього арешту.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, а саме, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло, цілодобово.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та органу внутрішніх справ за місцем проживання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя