У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника заявника - ОСОБА_4
та засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок подання начальника Городоцького районного сектору управління пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 13.01.2016р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.
Начальник Городоцького РС управління пробації ЗМУ з питань виконання покарань та пробації МЮУ ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням, в якому просить скасувати засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання, оскільки засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, ухилявся від виконання обов`язку, який поклав на нього суд.
Подання мотивує тим, що вирок Городоцького районного суду Львівської області від 13.01.2016р. був прийнятий до виконання 17.02.2016р.. Згідно листка реєстрації ОСОБА_5 ухиляється від обов`язку, який поклав на нього суд, а саме 26.07.2016р. не з`явився для реєстрації в КВІ, пояснивши це тим, що був на відпочинку в Закарпатській області, що говорить про те, що засуджений безвідповідально ставиться до обов`язків, які на нього покладено судом та байдужо відноситься до виконання покарання, внаслідок чого засудженому було винесено письмове попередження. Не зважаючи на винесене попередження, 27.09.2016р. ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію до Городоцький РВ КВІ, 05.06.2016р. надав письмове пояснення, в якому вказав, що був у відрядженні і тому не прибув на реєстрацію, також зобов`язався до 10.10.2016р. принести підтверджуючі документи, однак у призначений час не надав жодних документів. 25.10.2016р. ОСОБА_5 надав аркуш, в якому було написано, що ОСОБА_5 перебував у відрядженні з 20.09.2016р. до 05.10.2016р. у м. Житомир з печаткою суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 .. В цей же день було скеровано запит до СПД ОСОБА_6 , щоб перевірити достовірність працевлаштування та перебування у відрядженні засудженого у вказаний вище період. 16.11.2016р. надійшла відповідь від ОСОБА_6 , згідно якої ОСОБА_5 з 09.09.2016р. працює на посаді теслі у нього і перебував у відрядженні в м. Житомир в період з 16.10.2016р. до 25.10.2016р., а не 27.09.2016р. як зазначав засуджений, що свідчить про надання неправдивої інформації працівникам кримінально-виконавчої інспекції.
Зазначала, що одним із зобов`язань, встановлених вироком суду для засудженого, було повідомлення про зміну місця роботи, однак засуджений під час відвідування КВІ не вказував свого місця праці, а говорив і писав що не працевлаштований, що підтверджують власноручно написані засудженим довідки. Крім цього, даний факт також підтверджується матеріалами перевірки по здійсненню контролю за поведінкою засудженого старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , в яких в письмових поясненнях від 13.09.2016р. засуджений вказав, що не працевлаштований, хоча згідно довідки СПД ОСОБА_6 . ОСОБА_5 працює на посаді тесляра з 09.09.2016р..
Незважаючи на проведення працівниками Городоцького РВ КВІ неодноразових бесід та винесення застережень, ОСОБА_5 і надалі продовжував ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та призначеного йому покарання, а саме 22.11.2016р. та 06.12.2016р. не з`явився на реєстрацію до Городоцького РВ КВІ без поважних на це причин, внаслідок чого йому було винесено письмові попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання його стати на шлях виправлення, КВІ може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання і направити його для відбування призначеного судом покарання на підставі ст.78 КК України. ОСОБА_5 проживає разом із дружиною, до адміністративної відповідальності не притягувався, повторних злочинів не вчиняв.
Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, не виконує обов`язки, покладені на нього судом, а саме неодноразово порушив порядок реєстрації та не повідомив про своє місце праці, представник заявника ставить питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 13.01.2016р., тобто 2 років обмеження волі.
Прокурор та представник заявника подання підтримали, просять скасувати звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування призначеного покарання. Як додатково пояснила у судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 жодного разу не попереджав КВІ про неможливість явки на реєстрацію, байдуже ставився до обов`язків, покладених на нього вироком суду, свої обіцянки приносити підтверджуючі документи поважності причин неявки не виконував, більше того, надавав недостовірні документи, які потім спростовувалися.
Засуджений в судовому засіданні пояснив, що усі його неявки були зумовлені відрядженнями, лище один раз він був на відпочинку і не встиг приїхати на реєстрацію. В ФОП ОСОБА_6 він працював до листопада, а тепер працює сам на себе. Підтверджуючі документи про відрядження надати не може, оскільки працює сам на себе, хоча і не зареєстрований як ФОП, він просто їздить у відрядження коли потрібно і не знає, скільки таке відрядження буде тривати. Про працевлаштування не повідомив працівника поліції, бо не знав, що мав такий обов`язок. Просить не направляти його для відбування покарання, бо в нього на утриманні малолітня дитина.
Вислухавши пояснення заявника, думку прокурора, який подання підтримав, та засудженого, який просить відмовити у задоволенні подання, суд вважає, що таке слід задоволити з наступних міркувань.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого (засуджену) для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 13.01.2016р. ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та засуджений до 2 (двох) років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме періодично реєструватися в кримінально-виконавчій інспекції та повідомляти про зміну місця роботи та проживання.

17.02.2016р. до кримінально-виконавчої інспекції Городоцького району надійшли матеріали Городоцького районного суду Львівської області на засудженого ОСОБА_5

23.02.2016р. ОСОБА_5 роз`яснено покладені на нього вироком суду обов`язки та попереджено про наслідки ухилення від виконання таких і наслідки систематичного порушення громадського порядку, а саме про можливість скасування судом звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням його для відбування призначеного покарання. Крім того ОСОБА_5 було ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 23.02.2016р..
Згідно листка реєстрації ОСОБА_5 останній не з`явився на реєстрацію 26.07.2016р. та 27.09.2016р., за що йому було винесено два попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання у випадку подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (а.с.52, 72). 25.10.2016р. ОСОБА_5 надав представнику КВІ довідку СПД ОСОБА_6 проте, що він перебував у відрядженні в м. Житомирі з 20.09.2016р. до 05.10.2016р. (а.с.77), проте така була спростована довідкою ФОП ОСОБА_6 № 6 від 15.11.2016р. про те, що ОСОБА_5 перебував у відрядженні в м. Житомир не з 20.09.2016р., а з 16.10.2016р. до 25.10.2016р. (а.с.81).
Окрім того згідно листка реєстрації ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію 22.11.2016р. та 06.12.2016р., за що йому втретє та вчетверте було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання у випадку подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (а.с.84, 86).
В продовження, всупереч тому, що вироком суду ОСОБА_5 було зобовязано повідомляти КВІ про зміну місця роботи, в своїх письмових поясненнях від 13.09.2016р. ОСОБА_5 вказав, що офіційно не працює, хоча згідно довідки ФОП ОСОБА_6 № 4 від 15.11.2016р. ОСОБА_5 працює у нього теслярем з 09.09.2016р. (а.с.79).
ДОП Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 характеризується позитивно, за місцем свого проживання та роботи ОСОБА_5 також характеризується позитивно. Згідно довідки ФОП ОСОБА_8 як ОСОБА_9 № 1 від 26.01.2017р. ОСОБА_5 був працівником ФОП ОСОБА_6 з 01.09.2016р. до 30.12.2016р., один раз був у відрядженні в період з 16.10.2016р. до 25.10.2016р. у м. Житомир, жодних інших відряджень не мав. З 01.01.2017р. ОСОБА_5 не працює у ФОП ОСОБА_6 ..
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України направлення засудженого для відбування призначеного покарання можливе при настанні однієї з наступних підстав - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки; систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, покладені на нього, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_5 мав реальні можливості виконувати покладені на нього вироком суду обов`язки, в судовому засіданні не зміг пояснити, чому не з`являвся на реєстрацію у КВІ, а факти, викладені у поданні, свідчать про небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, оскільки не зважаючи на неодноразові попередження про можливість звернення до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 продовжував ігнорувати покладені на нього судом обовязки і повторно не з`являвся без поважних причин на реєстрації, суд приходить до переконання про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного йому вироком суду покарання.

Пояснення засудженого в тій частині, що він не з`являвся до кримінально-виконавчої інспекції у зв`язку з тим, що переплутав дати, був за межами Львівської області, був у відрядженні тощо, суд вважає необґрунтованими та належним чином невмотивованими, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску неявки в призначений строк в КВІ, засудженим надано не було.

При цьому суд не знаходить підстав для направлення ОСОБА_5 в місця відбування покарань у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, з наступних підстав.

Статтею 57 КВК України передбачено загальні положення про порядок направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання. Згідно положень вказаної статті повноваження по направленню осіб, засуджених до обмеження волі для відбування покарання, покладається на уповноважені органи з питань пробації, які реалізовують вказані повноваження шляхом вручення засудженому припису про виїзд до місця відбування покарання.

Відповідно до ч.4 ст.57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.
Згідно ч.5 ст.57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
З аналізу вищевказаних норм КВК України вбачається, що вирішення питання про направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, може мати місце лише у випадках невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин, ухилення засудженого від отримання припису уповноваженого органу з питань пробації, неприбуття засудженого до місця відбування покарання або неможливості встановлення місцязнаходження засудженого.
З огляду на наведене суд вважає передчасним подання заявника про направлення ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, оскільки припис йому ще не скеровувався, а тому в цій частині подання задоволенню не підлягає.
На підставі ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.57, 166 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Подання задоволити частково.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити в місця обмеження волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , для відбуття призначеного покарання згідно вироку Городоцького районного суду Львівської області від 31.01.2016р.
Виконання постанови у порядку направлення для відбування покарання осіб, засуджених до обмеження волі, покласти на Городоцький районний сектор управління пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України.
В задоволенні подання про направлення ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий ОСОБА_1