Справа № 297/2889/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перекладачі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження № 0000640 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 жовтня 2016 року, близько 23:00 год. ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за майнові злочини, знаходячись в Берегівському районі, с.Балажер, по вул. Шевченка, біля будинку №91, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні їх наслідки, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майно, умисно, таємно, із моторного відсіку автомобіля марки «Форд- Транзіт», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , повторно викрав акумуляторну батарею марки «Веста», вартість якої згідно звіту про оцінку майна від 06 жовтня 2016 становить 1400 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 03 жовтня 2016 року, близько 05.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в Берегівському районі, с.Балажер, вул. Шевченка, 69«а», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні їх наслідки, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що дверцята на автомобілі були не зачинені та у замку запалювання знаходився ключ, умисно, таємно, повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_8 .

Згідно звіту №32/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 05.10.2016 вартість автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 23919 грн..

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, обіцяв більше не скоювати правопорушень та просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що зранку 03.10.2016 року він вийшов на подвір`я, після чого хотів прогріти двигун на автомобілі, однак той не заводився. Далі, він відкривши капот побачив, що там відсутня акумуляторна батарея. Після цього, ОСОБА_7 пішов до брата ОСОБА_9 , щоб запитати чи не брав він його акумулятор, однак останній сказав що він не брав. Крім того, брат йому повідомив, що в нього хтось викрав автомобіль марки «ВАЗ 2107». Далі, вони почали шукати викрадене майно та опитувати сусідів, після чого ОСОБА_10 повідомив, що ввечері до нього приходив ОСОБА_4 , який просив у нього акумулятор та бензин, однак він йому відмовив. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 02.10.2016 року, близько 21.00 год. до нього в гості прийшов ОСОБА_4 , який залишився в нього ночувати. Близько 22.00 год. ОСОБА_4 , хтось зателефонував, після чого останній від нього пішов. Близько 04.30 год. він прокинувся та побачив, що на його автомобілі марки «ВАЗ 2107» відчинений моторний відсік в якому знаходилася акумуляторна батарея, однак до цього її там не було, оскільки свою батарею він віддав племіннику ОСОБА_11 . Після цього, близько 06.30 год. 03.10.2016 року до нього прийшов брат ОСОБА_12 , який повідомив, що з його автомобіля викрали акумуляторну батарею. Далі, вони з братом вийшли на подвір`я і він побачив, що його автомобіль хтось викрав. Після цього, вони від ОСОБА_13 дізналися, що ОСОБА_4 підходив до останнього та просив акумулятор та бензин, однак ОСОБА_14 йому відмовив. Зрозумівши, що автомобіль та акумуляторну батарею викрав ОСОБА_4 , вони звернулися до поліції. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.2 ст.289 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинено повторно.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, який по місцю проживання характеризуються посередньо (Т1 а.с. 167), раніше неодноразово судимий (Т1 а. с. 171-172), тому суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за інкриміновані йому злочини з урахуванням ст. ст. 70, 71 КК України.

Разом з тим, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочин, однак судом встановлено декілька обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що він щиро розкаявся, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні батька похилого віку (Т1 а.с. 168), онкохворий (рак сигмовидної кишки) (а.с. 61, 64), тому суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановлених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі за ст. 289 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за попереднім вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2014 за ч. 3 ст. 185 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання, і остаточно призначити ОСОБА_4 3 (три) роки позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 03.10.2016 року, тобто з моменту його затримання, зарахувавши в строк відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання час знаходження під вартою з 03 січня по 04 березня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень 40 коп..

Речові докази: банківська картка «дельта банк» № НОМЕР_3 , паперовий почтовий конверт, виписка із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення, направлення, договір страхування, 4 листа непрацездатності, договір страхування, дві амбулаторні картки, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_4 ;

слід папілярних ліній на відрізку стрічки СКОТЧ №2 залишений мізинцем правої руки ОСОБА_4 знищити;

автомобіль марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_2 , синього кольору та акумуляторну батарею марки «ВЕСТА 74а/12вл», які передані під розписку власникам, залишити останнім.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1