Справа № 214/8804/15-к
1-кп/214/96/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , 2014 року народження, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 19.12.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 повторно, 23.10.2015 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_9 планшет марки «Асістант АР-1», серійний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 1919 грн., який сховав під куртку, яка була одягнута на ньому та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також ОСОБА_6 повторно, 12.03.2016 року, приблизно о 19 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованої біля будинку №36 на м-р Сонячному в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_5 , після чого, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном і обернення його на свою користь, підійшов до ОСОБА_5 та діючи на досягнення своєї злочинної мети, шляхом зловживання довірою, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, отримавши у ОСОБА_5 дозволу скористатися належним останньому мобільним телефоном марки «Samsung SM-G355H/DS», ІМЕІ-1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 НОМЕР_3 , вартістю 2125 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , яка майнової цінності для потерпілого не має, взяв у ОСОБА_5 вказаний телефон та, тримаючи його у руках, відійшов за зупинку, покинувши таким чином поле зору власника майна, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Також ОСОБА_6 10.05.2016 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , якого він зустрів біля вказаного будинку, не усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які в подальшому призвели до смерті потерпілого, хоча повинен був і міг усвідомлювати настання таких наслідків, умисно завдав одного удару кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого останній втратив рівновагу і впав на асфальтоване покриття, вдарившись об нього головою, в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої надбрівної області, лінійного перелому лівої скроневої та тім`яних кісток, епідурального (слідового) крововиливу відповідно перелому, субдурального крововиливу передніх, лівої середньої та лівої задньої черепних ямок, субарахноїдальних крововиливів лобових та потиличних часток, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» та які згідно висновку судово-медичної експертизи №1033 від 10.06.2016 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, за ознаками: вбивство, вчинене через необережність.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у кожному із інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь та підтвердив усі обставини їх вчинення, що викладені в обвинувальних актах, у вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих та просив суд не карати його суворо, врахувати його щире каяття та те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно його характеризують, підтверджують наявність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебував під диспансерним наглядом із приводу вживання психостимуляторів із шкідливими наслідками (т.2, а.с.36-47, т. 4, а.с.46-58, т.6, а.с.68-78).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а відтак, ураховуючи думку прокурора, потерпілих та обвинуваченого, вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості кожного із учинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше судимий, під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебував під диспансерним наглядом із приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом визнаються вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини в їхній сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений вчинив три окремих самостійних кримінальних правопорушення, тому остаточне покарання йому має бути обрано за правилами ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а також, оскільки обвинувачений вчинив дані кримінальні правопорушення до повного відбуття покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2014 року, а, отже, остаточно покарання йому має бути обрано за правилами ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до цього покарання невідбутої частини покарання за зазначеним вироком.

Разом з тим, потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов, підтриманий нею в судовому засіданні в повному обсязі, в якому ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 65670 грн. 07 коп., пов`язаної з лікуванням та похованням її чоловіка ОСОБА_10 , що було визнано обвинуваченим у повному обсязі, а тому на підставі ст. 174 ЦПК України ця частина позовних вимог підлягає задоволенню, а також 150000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, отриманої у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , пославшись в обґрунтування цих вимог на перенесені нею переживання та стрес, що було визнано обвинуваченим в розмірі 50000 грн.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Отже, вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням, учиненим із необережності, глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаних з тим, що вона безперечно отримала у зв`язку зі смертю близької людини душевну травму, наслідки якої мали вплив на її психічний стан, що порушило звичний склад її життя та потребує додаткових зусиль для його організації, що такі негативні для потерпілої наслідки є довічними, тому суд уважає, що у зв`язку з цим із обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 100000 грн.

Отже, у зв`язку з наведеним суд доходить висновку про часткове задоволення цієї частини позовних вимог.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до цього покарання невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його затримання 03 червня 2016 року, перерахувавши йому один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 03 червня 2016 року і до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 65670 грн. 07 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 165670 грн. 07 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 880 грн. 40 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Samsung SM-G355H/DS», ІМЕІ-1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .