Справа № 352/889/17
Провадження № 1-кс/352/161/17
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
26 травня 2017 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Овчинниковське Куйтунського району Іркутської області Росії, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання надійшло до суду 26 травня 2017 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, -

в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Підозрюваний отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується його особистим підписом у клопотанні.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, а саме у тому, що він 25 травня 2017 р. у передвечірній час із заготовленими знаряддями вчинення злочину, а саме: ручним ліхтарем, матерчатими рукавицями, розкладним ножем і електронним пристроєм для відлякування собак, поїхав маршрутним автобусом у с. Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області, де, проходячи по АДРЕСА_2 , побачив неосвітлене приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , та вирішив направитися туди, для того, щоб проникнути в будинок та вчинити крадіжку речей із вказаного домогосподарства. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знайшов на території вказаного домоволодіння камінь, яким розбив металопластикове вікно приміщення будинку, через отвір у склопакеті вікна ОСОБА_3 рукою відчинив з внутрішньої сторони дане вікно, після чого проник всередину будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 25 грн., які знаходились на тумбочці в першій кімнаті з правої сторони від вхідних дверей першого поверху будинку; потім зайшов на другий поверх приміщення будинку в спальну кімнату, звідки вчинив крадіжку наручного годинника марки «Macteam 7866D», вартістю 1050 грн. та подарункової коробки з браслетом з недорогоцінних металів, вартістю 95 грн., які знаходились на верхній поличці шафи. Викрадені речі потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 1175 грн. ОСОБА_3 помістив до лівої зовнішньої кишені власної куртки. Однак, ОСОБА_3 виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свої злочинні наміри не закінчив у зв`язку з незалежними від його волі причинами, так як біля 23 год. 00 хв. був затриманий працівниками Управління поліції охорони в Івано-Франківській області під час вчинення злочину.

26.05.2017 року ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення потерпілому речей для впізнання.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , вчинений проти власності, згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до санкції ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не погашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став, а перебуваючи у державному розшуку за СВ Тернопільного ВП ГУНП в Тернопільській області від 20.12.2016 року та враховуючи характер, час та місце вчиненого правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , відсутність постійного місця роботи та проживання, можна вважати, що будучи на волі підозрюваний ОСОБА_3 може у подальшому продовжити свою злочинну діяльність, що підтверджується його стійкою злочинною спрямованістю та вчинити інший злочин.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання, виходячи з наступного.

26.05.2017 року відповідно до вимог КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у діях ОСОБА_3

26.05.2017 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваному 26.05.2017 року о 13 год. 00 хв.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого неправомірного діяння, вагомості наявних доказів, тяжкості злочину, у вчиненні якого він підозрюється; з урахуванням того, що підозрюваний перебуває у державному розшуку за СВ Тернопільного ВП ГУНП в Тернопільській області від 20.12.2016 р., раніше неодноразово судимий, без постійного місця проживання; з огляду на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від органу досудового слідства та суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, - вважаю недостатнім застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам та приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання.

До підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти доведеним ризикам.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою слід обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 23 год. 00 хв. 25 травня 2017 р.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 194, 196, 197, 205 КПК України слідчий суддя-

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк 60 днів, тобто до 23 год. 00 хв. 23 липня 2017 року.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 64000 (шістдесят чотири тисячі) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2265 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- повідомити прокурора чи суд про своє постійне місце проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1