АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/1725/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/652/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-технічною освітою, раніше судимому: 07.12.2015 року Ізюмським міським судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.12.2016 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 4 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу змінено з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27, взявши його під варту в залі суду. Строк покарання рахувати з дня фактичного дня затримання.
Як встановлено вироком, в середині квітня 2016 року ОСОБА_7 повторно, приблизно о 14 годині, знаходячись на центральному ринку розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в`їзд Ринковий, таємно викрав полімерний мішок в якому знаходилось 9 кг лому латуні, що належить ОСОБА_9 , вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 3215 від 14.06.2016 року складає 495 грн. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд та спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 495 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 оскаржив вирок.

В апеляційній скарзі він просить змінити вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.16 року та призначити більш м`яке покарання чи скоротити призначене покарання.
Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає що, вважає призначене покарання занадто суворим та необґрунтованим. Зазначає, що судом не повністю прийнято до уваги, що до скоєння крадіжок законів не порушував, скоїв зазначені крадіжки внаслідок важкого матеріального стану, повністю визнав свою вину, допомагав слідству.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 за вказаною статтею ніким не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє вирок лише в частині правильності призначення покарання.

Покарання призначається відповідно до ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та даних про особу обвинуваченого.

Як вбачається з вироку, судом враховано при призначенні покарання, що ОСОБА_11 раніше судимий та скоїв новий злочин в період іспитового строку, характеризувався посередньо, скоїв злочин середньої тяжкості, тому судом призначено покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді реального позбавлення волі. Крім того, застосував ст.71 КК України, оскільки злочин було скоєно обвинуваченим в період іспитового строку.

В той же час, судом враховано, що ОСОБА_11 визнав вину повністю, щиро розкаявся, посередньо характеризувався, тому призначив покарання не в максимальній межі чи наближеній до неї.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

18.05.2017 року внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, відповідно до яких строк попереднього ув`язнення зараховується 1 день до 2 днів до 21.06.2017 року, тому слід зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 02.09.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції 26.11.2016 року закону України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.09.2016 року по 20.06.2017 року у розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року по 15.08.2017 року день за день.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя
Судді