Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/274/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 307 (229-1) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого інвалідностей, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.03.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309 КК України до 6 місяців арешту;
- 19.12.2011 року Куйбишівським районним судом м. Донецьк за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
- 17.02.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;
- 03.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21 год. 20 хв. 16 червня 2017 року до 21 год. 20 хв. 14 серпня 2017 року.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий Кіровоградського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з

клопотанням, погодженим з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури

ОСОБА_6 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м, Кіровограда від 19 червня 2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21 год. 20 хв. 16 червня 2017 року до 21 год. 20 хв. 14 серпня 2017 року.

Визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128000 грн., а уразі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він 08.06.2017 близько 13.30 год., на виконання попередньої домовленості, залишив ОСОБА_10 під каменем на території домоволодіння АДРЕСА_3 згорток фольги, в якому містився наркотичний засіб мета дон.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні нового умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, під час не знятої та не погашеної судимості, не одружений, не має дітей та постійної роботи, підозрюваний вже ухилявся від явки до слідчого, в зв`язку з чим Овідіопольським районним судом Одеської області був наданий дозвіл на його затримання та доставку до суду, при цьому прийнято до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину,- до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, під час розгляду клопотання було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України,

враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, матеріальний стан визначив йому заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, буде достатньою для забезпечення належної поведінки останнього.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з прийнятим рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 і обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що його підзахисний підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, проте тяжких наслідків не настало.

Що стосується твердження слідчого судді про те, що ОСОБА_8 добровільно не співпрацює зі слідством, так як відмовився давати показання, то на думку апелянта, вказане суперечить ст. 63 Конституції України та вимогам КПК України, в частині права підозрюваного відмовитися від дачі показань.

Крім того, захисник стверджує, що обставин, які б свідчили, що ОСОБА_8 намагатиметься втекти від слідства та суду в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення не наведено та в судовому засіданні не встановлено. Зокрема, ОСОБА_8 зареєстрований в м. Кропивницький, хоча і має тимчасове місце проживання в м. Одеса, проте зобов`язується за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора.

Також, на думку апелянта, обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 вчинить новий злочин чи продовжить вчинення нового злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено. У зв`язку з чим вважає, що відсутні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Вказує на те, що ОСОБА_8 має суттєве захворювання - туберкульоз, та потребує негайного, комплексного лікування, яке в місцях позбавлення волі йому не буде забезпечено.

Водночас, захист наголошує на тому, що слідчим суддею визначено занадто великий розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіркою матеріалів клопотання, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою збуту, та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України

Дана підозра підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, про які обґрунтовано вказав слідчий суддя, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 27.03.2017 року, протоколом огляду місця події від 24.03.2017 року, протоколом огляду покупця від 08.06.2017 року, протоколом огляду покупця та вручення грошей від 08.06.2017 року, протоколом вручення покупцю спецтехніки від 08.06.2017 року, протоколами оперативної закупки від 08.06.2017 року, протоколами обшуку від 16.06.2017 року, висновками експерта № 309 від 04.04.2017 року та № 662 від 15.06.2017 року.

Оцінюючи докази, які додані до клопотання в їх сукупності, колегія суддів вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність у клопотанні жодних доказів, які обґрунтовують підозру є безпідставними.

До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Разом з тим, слідчим суддею районного суду прийнято до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні нового умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення, скоєного під час не знятої та не погашеної судимості за попереднім вироком, не одружений, не має дітей та постійної роботи, при цьому ухилявся від явки до слідчого, в зв`язку з чим Овідіопольським районним судом Одеської області був наданий дозвіл на його затримання та доставку до суду.

Таким чином, зазначені обставини свідчить про суспільну небезпеку ОСОБА_8 , як особи, а також про відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Посилання захисника ОСОБА_7 , надані в ході апеляційного розгляду про те, що на утриманні у ОСОБА_8 перебувають ОСОБА_15 , з якою він проживає у незареєстрованому шлюбі, малолітні діти ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно свідоцтв про народження ОСОБА_8 не є батьком ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, а також серйозність висунутої проти ОСОБА_8 підозри та тяжкість покарання, що може загрожувати останньому у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді районного суду, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний матиме змогу вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення

Отже, викладене вище свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і встановлені слідчим суддею обставини вказують, на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання вказаним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність і недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має суттєве захворювання - туберкульоз, та потребує негайного, комплексного лікування, яке в місцях позбавлення волі йому не буде забезпечено, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних обставин стороною захисту не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої проти ОСОБА_8 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується посилання захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, то вони є неспроможними, оскільки, на думку колегії суддів, інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити мети їх застосування, визначеної у ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, які визнав доведеними, та як вимагають норми ч. 5 ст. 182 КПК України, призначив заставу в межах розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для тяжких злочинів, а саме 128 000 гривень, а тому апеляційні вимоги сторони захисту з приводу того, що слідчим суддею зазначено занадто великий розмір застави, є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Кіровоградського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21 год. 20 хв. 16 червня 2017 року до 21 год. 20 хв. 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4