АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 лютого 2017 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір, Краснодарського краю, РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого з приводу наявності підстав для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі, з урахуванням змін і доповнень, захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри її підзахисного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, незаконність затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, порушення вимог чинного законодавства щодо територіальної підсудності та порушення права підозрюваного на захист. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано недоведеність слідчим заявлених ризиків, конкретних обставин справи та даних про особу підозрюваного, який розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, які проживають з ним і його матір`ю інвалідом третьої групи, неофіційно працює та є єдиним годувальником своєї родини.
Таким чином, захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, оскільки відсутні правові підстави для застосування відносно ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного, та тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється та прийшов до висновку, що жоден з запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, не в змозі запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

З такими висновками колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків, спосіб життя взагалі, те, що він офіційно не працює, розлучений, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується доводі апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри, то колегія суддів вважає їх безпідставними. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Посилання захисника на відсутність заявлених слідчим ризиків, спростовуються поданим клопотанням та доданими до нього матеріалами, з яких вбачається, що вказані слідчим ризики існують і, що запобігти їм в змозі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ті дані про особу підозрюваного, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, а саме наявність трьох дітей, хворої матері, неофіційної роботи, на переконання колегії суддів не можуть нівелювати ті зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 в сукупності з іншими даними про його особу, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Крім того, слід зазначити, що суду не надано достатніх доказів того, що діти і хвора матір перебувають у підозрюваного на утриманні.
Також, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи захисника про незаконне затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України та порушення його права на захист.
Є безпідставними і посилання апелянта на порушення, під час розгляду клопотання слідчого, правил територіальної підсудності.
Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/262/2017 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1