Справа № 128/1614/16-к
ВИРОК
Іменем України
11 січня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника цивільного
відповідача: ОСОБА_9
за ч.1 ст. 415 КК України, -
Старший прапорщик ОСОБА_6 призваний на війскову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ст. ст. 2, 4, п. 12 ст. 6, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший прапорщик ОСОБА_6 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом та є військовою посадовою особою.
Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 № 294 від 24.12.2015 року, старший прапорщик ОСОБА_6 був відряджений у військову частину НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , для отримання військової автомобільної техніки.
Згідно з актом прийому передачі № 136 від 25.12.2015 року старший прапорщик ОСОБА_6 отримав у військовій частині автомобіль «САЗ-66» (ГАЗ-66), без державного номерного знаку (заводський номер НОМЕР_4 ).
Так, 25.12.2015 року о 18 год. 40 хв. старший прапорщик ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «САЗ-66» (ГАЗ-66), без державного номерного знаку (заводський номер НОМЕР_4 ), рухаючись автодорогою сполученням «м. Вінниця м. Немирів», поблизу с. Писарівка, Вінницького району Вінницької області, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Додатку №2 до Правил дорожнього руху Українипри зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Volkswagеn LT», державний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку.
Порушення старшим прапорщиком ОСОБА_6 вимог п.10.1 та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Додатку №2 до Правил дорожнього руху України,з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку із виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці події, пасажир його автомобіля ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 187 від 08.02.2016 року Вінницького обласного бюро СМЕ, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку, перелом основи суглобового відростку нижньої щелепи справа зі зміщенням вивихом в суглобі, забита (рвана) рана ділянки підборіддя, закритий перелом медіального виростка лівої великогомілкової кістки, садно середньої третини лівої гомілки.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1072 від 25.12.2015 року ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (синців та саден на обличчі, переломів кісток склепіння та основи черепа, поширеного субарахноїдального крововиливу, крововиливу в шлуночки головного мозку, руйнування лобних долей головного мозку); закритої тупої травми грудей (саден на грудях справа, переломів ребер з обох боків по декільком анатомічним лініям, розривів та забою легень, гемотораксу зліва та справа, розриву правого вушка серця, гемоперикард 50 мл); закритої тупої травми живота (розривів печінки та селезінки, крововиливу в чепець, гемоперитонеум - сліди); закритого перелому кісток лівого передпліччя, відкритого перелому кісток правої гомілки, рваної рани на калитці, синців та саден на кінцівках, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_10 настала від отриманої сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 етилового спирту не виявлено, що свідчить про його тверезий стан на час настання смерті.
Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу
№ 474 а від 25.01.2016 року, в робочій гальмівній системі, рульовому керуванні та ходовій частині автомобіля «САЗ-66» несправностей, які впливають на їх вихідні параметри, не встановлено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 25.12.2015 року він керував автомобілем «САЗ 66» в напрямку м. Гайсин, переганяв автомобіль з смт. Озерне, Житомирської області. ДТП сталася в с. Писарівка, Вінницького району Вінницької області, де він їхав в колоні, зі швидкістю 40-50 км/год. Це відбувалося ввечері, тоді почалася мряка, видимість була поганою, чому автомобіль винесло на зустрічну смугу руху, він не пам`ятає, зіткнення відбулося дуже швидко, його витягнули з авто на ноші, забрали «швидкою», він потім довго лікувався, став інвалідом ІІІ-ї групи, на даний час має протез. У нього посвідчення водія з травня 1994 року, він має власний автомобіль. Наказ командира військової частини про перегін машин був усним. Ніяких вад здоров`я він не має. Завдану потерпілим шкоду він відшкодував повністю, за виключенням розбитого автомобіля «Volkswagеn LT». Він усвідомлює те, що його діями було заподіяно потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої тяжкості та спричинена смерть ОСОБА_10 , в якого залишилося двоє неповнолітніх дітей. Він також має на утриманні неповнолітню дитину, про скоєне ним жалкує, при призначенні покарання покладається на розсуд суду, але просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 25.12.2015 року, ввечері, він їхав з ОСОБА_11 в м. Вінницю, сидів поряд із водієм, швидкість автомобіля була невеликою. Відчув удар, машину почало крутити, він не зрозумів, що відбулося. Руки були в крові, він почав кричати: « ОСОБА_12 !!!», але у нього голова була опущена донизу, руки теж в крові. Він кричав, щоб викликали «швидку», щоб допомогли зняти тіло ОСОБА_12 , яке знаходилося в положенні догори ногами. Коли приїхала «швидка», то лікар «швидкої» сказала, що у нього вже немає пульсу і він мертвий. Він особисто лікувався, оскільки отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Він не бачив, чи «носило» автомобіль, який зіткнувся з їх автомобілем. Завдана шкода йому була відшкодована ОСОБА_6 повністю, претензій до останнього він не має, однак, просив суд покарати обвинуваченого суворо.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в той вечір вона чекала чоловіка, телефонувала йому, останній раз приблизно о 16 год. 00 хв., потім він вже не відповідав. Після повідомлення про ДТП, вона поїхала в лікарню, там їй і повідомили, що чоловік помер на місці. У неї залишилося двоє неповнолітніх дітей, яких вона на даний час виховує без батька. Їй повністю відшкодована моральна шкода та витрати на поховання чоловіка. В зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, яким керував її покійний чоловік і на який вона отримала свідоцтво про право на спадщину разом з дітьми, вона пред`явила цивільний позов до військової частини НОМЕР_1 з залученням третьої особи ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП. Не дивлячись на відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди обвинуваченим, вона просить покарати його суворо.
Представники цивільного відповідача військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 суду пояснили, що пред`явлений цивільний позов не визнають, оскільки є розписка потерпілих про те, що матеріальна шкода їм відшкодована повністю, а власником автомобіля «САЗ 66» являється Міністерство оборони України, а не військова частина НОМЕР_1 , так як даний транспортний засіб не перебуває на обліку в військовій частині. За даних обставин, просили в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до в/ч НОМЕР_1 , третьої особи ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП - відмовити.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілих, представників цивільного відповідача та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 415 КК України, як порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та загибель потерпілого і дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, згідно ч.3 ст.25 КК України є необережним, особу винного, те, що він раніше несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово нагороджувався відзнаками І-ІІІ го ступенів Міністра оборони України та відзначався грамотами подяками командуванням військової частини НОМЕР_1 , являється інвалідом ІІІ ї групи, відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, їх думку щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої вони просять покарати ОСОБА_6 суворо.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України, строком нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 415 КК України, з застосуванням положень ст. ст. 62, 72 КК України шляхом заміни позбавлення волі триманням в дисциплінарному батальйоні на цей самий строк.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
З огляду на подачу потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_8 заяви про залишення її позовної заяви до в/ч НОМЕР_1 , третьої особи ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП без розгляду, з урахуванням думки учасників процесу, на підставі ст. 207 ЦПК України, суд вважає за необхідне її задоволити.
З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення судово автотоварознавчої, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно - трасологічної та автотехнічної експертиз.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 128, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст. 207 ЦПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (місяців).
Відповідно до ст. ст. 62, 72 КК України замінити призначене ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців триманням в дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_1 , третьої особи ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу суть на наслідки ст. 207 ЦПК України.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчої, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно - трасологічної та автотехнічної експертиз в сумі 2394 грн. 72 коп.
Речові докази: автомобіль «САЗ 66» б/н, який поміщено на спецмайданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця Інформ - Ресурси» - повернути військовій частині НОМЕР_1 ; автомобіль «Volkswagеn LT - 32» д.н.з. НОМЕР_5 , який поміщено на спецмайданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця Інформ - Ресурси» - повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: