Провадження №11-кп/792/267/17
Справа №675/253/17 Головуючий в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2005 року за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 1,6, 70 КК України до довічного позбавленні волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому, в силу положень ст.74 КК України, не вправі ініціювати перед судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну покарання на більш м`яке.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

Свої вимоги аргументує практикою Європейського суду з прав людини, яка вказує на те, що помилування не являється юридичною нормою пом`якшення покарання, а тому порушує права людини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 05.07.2005 року за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 1,6, 70 КК України до довічного позбавленні волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Даний вид основного покарання, згідно роз`яснень п. 3 та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", позбавляє можливості засудженого ОСОБА_8 на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Однак дозволяє останньому можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та практиці Європейського суду з прав людини.

Посилання засудженого ОСОБА_8 на порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке розтлумачене в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 липня 2013 року у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства Великобританії» (заяви № 66069/09, 130/10 та 3896/10) у частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно-дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки ч.1 ст.87 КК України передбачено таку можливість шляхом помилування Президентом України індивідуально визначеної особи.

У зв`язку із наведеним, місцевий суд, правильно проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2