Справа № 373/473/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/504/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 03.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
03 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000111 за апеляційною скаргою прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків,

В С Т А Н О В И Л А:
01 березня 2017 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що у підготовчому засіданні прокурор надала суду розписку обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту, виконану печатним текстом із застосуванням принтеру, датовану 28 лютого 2017 року, однак, обвинувачений вказав, що не отримував обвинувального акту, підтвердити або спростувати автентичність підпису у цій розписці обвинувачений також не зміг; окрім того, у суду першої інстанції виникли сумніви стосовно повноважень прокурора та вказана в обвинувальному акті дата народження обвинуваченого не відповідає даним, зазначеним у його паспорті. Крім того, суд першої інстанції вказав, що формулювання обвинувачення (текст, що зазначений в обвинувальному акті після слова «обвинувачується») не містить визначення розміру (маси, ваги, кількості) наркотичної речовини, яка на думку сторони обвинувачення була придбана, виготовлена та зберігалась обвинуваченим.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000111. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у судді безпідставно (не маючи відповідної освіти, кваліфікації тощо) виникли сумніви щодо автентичності підпису у розписці про отримання копії обвинувального акту ОСОБА_8 . Прокурор зазначає, що чинний кримінальний процесуальний закон не містить жодного положення про обов`язок прокурора зазначати повні імена та по батькові, у зв`язку з чим вказівка суду першої інстанції про скорочення імен та по батькові заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури та прокурорів вказує на упередженість судового розгляду, оскільки прокурор була готова надати усі підтверджуючі документи. Як зазначає апелянт, сторона захисту не ставила під сумнів можливість прокурора підтримувати обвинувачення. Прокурор зазначає, що в обвинувальному акті вказано розмір (масу, вагу, кількість) предмету злочину, у зв`язку з чим, на її думку, твердження суду першої інстанції в цій частині, є безпідставними. На думку апелянта, наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення і обвинувачення щодо ОСОБА_8 не викликає сумнівів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті, який складено щодо ОСОБА_8 містяться відомості фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікація вчиненого ним діяння з посиланням на положення закону і частину статті закону України, без зазначення чітко сформульованого обвинувачення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про нечіткість викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_8 , що є порушенням норм КПК України та унеможливлює подальше провадження за вказаним обвинувальним актом.

Зокрема, формулювання обвинувачення не містить визначення розміру / маси, ваги, кількості / наркотичної речовини, яка, на думку обвинувачення, була придбана, виготовлена та зберігалася обвинуваченим.

Оскільки зазначення розміру наркотичної речовини є визначальним для вирішення питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, то предмет злочину має бути чітко зазначений в обвинувальному акті.

Перевірити розбіжність зазначеної в обвинувальному акті та паспорті обвинуваченого дати народження останнього, колегією суддів не виявляється можливим за відсутності копії вказаного документу в матеріалах провадження, однак дану обставину слід перевірити прокурору під час складання обвинувального акта щодо ОСОБА_8 .

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відсутність правових підстав для повернення судом першої інстанції обвинувального акта щодо ОСОБА_8 є необґрунтованим, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000111 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без зміни.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4