УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4432/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25.04.2017 р.,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати вище зазначену ухвалу та ухвалити нову, за якою обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Звертає увагу на те, що слідчий суддя посилається та бере до уваги доводи слідчого стосовно того, що у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, той буде здійснювати тиск на інших осіб (потерпілого, свідків), переховуватися від органів досудового слідства, однак ця позиція не відповідає дійсності, оскільки на момент винесення ухвали слідчим суддею потерпілий та свідки вже надали покази на допиті, брали участь у проведенні слідчого експерименту і наразі жодного сенсу здійснювати на них будь-який вплив немає. Рахує, що підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства, оскільки він має міцні соціальні зв`язки та розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може призвести до обрання більш суворого запобіжного заходу та в подальшому винесення більш суворого вироку у справі. Зазначає, що слідчим суддею не взято до належної уваги те, що матеріальна шкода від злочину становить лише 400 грн., обґрунтованість підозри не доведена, ОСОБА_10 вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину віком 5 років. Наголошує, що слідчий суддя, в порушення вимог КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу відповідно не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Підозрюваний має на утриманні дружину та малолітню дитину, матеріальна шкода незначна, слідчим та прокурором не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, вважає обраний до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою невмотивовано жорстоким, та рахує, що до останнього цілком можливим було б застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Житомирського РВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 червня 2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_8 , її представника та думку прокурора, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до клопотання слідчого ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин. 20 квітня 2017 року близько 23 годин 30 хвилин ОСОБА_10 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_1 , де проживає спільно з родиною його давня знайома ОСОБА_8 . Перебуваючи на вказаному місці ОСОБА_10 , використовуючи мобільний телефон, зателефонував ОСОБА_8 та запропонував вийти з будинку на вулицю поговорити на особисту тему. ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_10 не погодилася. Саме в цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 , поводячи себе нахабно та зухвало, ігноруючи загальноприйнятими правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, застосовуючи фізичну силу переліз через металевий паркан огорожі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де підійшовши до вікна кімнати будинку, в якому відпочивала ОСОБА_8 , рукою постукав у вікно та повторно в грубій формі запропонував останній вийти на вулицю. ОСОБА_8 повторно відмовилася виходити на вулицю, наголосивши, що вже пізня година та її родина відпочиває. Після чого ОСОБА_10 , діючи з особливою зухвалістю, яка проявилась у відкрито вираженому, очевидному для винного та інших присутніх осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки моральності, добропристойності, безпричинно, нахабно та зухвало, обзиваючи ОСОБА_8 брутальною лайкою та застосовуючи фізичну силу, рукою розбив скло вікна кімнати будинку, де відпочивала остання. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 взяв будівельну цеглу, яка знаходилася на подвір`ї домоволодіння, якою наскрізь розбив скло вікна веранди. Після чого, підійшовши до вхідних дверей будинку, почав стукати та використовуючи ненормативну лексику вимагати, щоб ОСОБА_8 вийшла на вулицю. Отримавши відмову ОСОБА_8 виходити на вулицю, ОСОБА_10 продовжив свої злочинні дії, а саме, взявши будівельну цеглу, яка знаходилася на подвір`ї домоволодіння, по черзі обходячи будинок навколо, розбив наскрізь скло вікна приміщення ванної кімнати, при цьому цеглою пошкодивши пральну машинку, кахель, двері ванної кімнати, скло вхідних дверей (запасного входу) до приміщення будинку, скло вікна будинку на другому поверсі, декоративну обшивку будинку (сайдинг) на другому поверсі, скло вікна приміщення кухні, а також скло вікна приміщення спальні, де в цей час відпочивала донька ОСОБА_8 - малолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також бабуся ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які від розбиття та падіння будівельної цегли в приміщенні їх кімнати злякалися. В цей час, скориставшись тим, що ОСОБА_10 перебуває за будинком, ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_14 , вибігли на подвір`я домоволодіння. ОСОБА_8 вибігла на вулицю Вишневу та з метою схованки побігла до сусідів, чоловік останньої ОСОБА_14 побіг на присадибну ділянку викликати співробітників поліції. Мати ОСОБА_8 - ОСОБА_15 , малолітня донька ОСОБА_12 та бабуся ОСОБА_13 закрившись в дитячій кімнаті будинку вимагали від ОСОБА_10 припинити злочинні дії. Однак останній, діючи цинічно по відношенню до вказаних осіб, вимагами власників домоволодіння нехтував. В подальшому вперто, не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 підійшов до автомобіля «Черрі Тіго» д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_16 , який знаходився в подвір`ї вказаного вище домоволодіння, де, використовуючи фізичну силу, цеглою розбив лобове, заднє, та заднє ліве бокове скло автомобіля, пошкодив дах останнього, а також ножем прорізав задню ліву шину колеса автомобіля.
Після чого, близько 00 год. 21 квітня 2017 року в ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до будинку АДРЕСА_1 , а саме до житла, власником якого є ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинним діями ніхто не чинить опір, діючи умисно, усвідомлюючи, що він порушує недоторканність житла, без згоди власника, підійшовши до вхідних дверей вищевказаного будинку, скло яких пошкодив за вказаних вище обставин, де застосовуючи фізичну силу, зламав замок та відірвав ручку, та таким чином незаконно, умисно, проник до приміщення будинку АДРЕСА_1 , чим порушив його недоторканність, гарантовану положеннями ст. ЗО Конституції України.
Крім того, не припиняючи свої злочинні дії, в цей же день та час, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 в ОСОБА_10 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_10 пройшов в спальну кімнату, де підійшовши до столу, із портмоне, яке знаходилось в жіночій сумочці, умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 400 гривень, які належать ОСОБА_8 та з викраденим майном вийшов з приміщення будинку. Грошовими коштами ОСОБА_10 в подальшому розпорядився на власний розсуд. Виходячи з домоволодіння по АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 ногами розбив три плити декоративної огорожі домоволодіння, та з місця події зник в невідомому напрямку.
20.04.2017 р. о 20 годині 30 хвилин інспектори групи реагування патрульної поліції Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_17 та старший сержант поліції ОСОБА_18 , відповідно до розстановки сил і засобів Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області заступили на патрулювання Житомирського району Житомирської області з охорони публічного порядку у складі автомобільного патруля. Під час несення служби по охороні громадського порядку близько 23 години 45 хвилин на спецлінію -102- від ОСОБА_15 надійшло повідомлення про хуліганські дії ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . На місце події було направлено ГРПП в складі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Прибувши до місця виклику, близько 00 годин 15 хвилин 21 квітня 2017 року працівники ГРПП ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підійшли до воріт, які ведуть на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, де ОСОБА_8 , та її чоловік ОСОБА_14 почали розповідати обставини вчинення хуліганських дій ОСОБА_10 . Саме в цей час з протилежного боку вул. Вишневої с. Глибочиця до них почав іти ОСОБА_10 , який поводив себе агресивно. З метою недопущення вчинення подальших протиправних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зробили останньому зауваження, а також попередили про можливість застосування щодо нього заходів фізичного впливу та спеціальних засобів.
В цей час та місці у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівнику правоохоронних органів при виконанні цим працівником службових обов`язків тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_10 , не бажаючи підкорюватись неодноразовим законним вимогам працівників поліції, почав висловлювати свої невдоволення законними діями останніх, вступив з ними у словесну суперечку, грубо висловлюючись в бік працівників поліції, використовуючи при цьому нецензурну лексику, при цьому тримаючи в правій руці ніж, погрожував співробітникам поліції насильством, а саме здійснював вертикальні рухи правою рукою, в якій тримав ніж перед співробітниками поліції, не даючи при цьому останнім можливість підійти до нього. Після неодноразових зауважень працівник ГРПП ОСОБА_17 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_10 застосовував табельну вогнепальну зброю, здійснивши один постріл вгору, після чого ОСОБА_10 зник в невідомому напрямі.
22.04.2017 р. ОСОБА_10 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 23.04.2017 р. органом досудового розслідування йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст.296, ч.1 ст.185, ч.1 ст.162 КК України.
Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 193, 194 КПК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги процесуального закону слідчим суддею були дотримані.
З ухвали слідчого судді, звукового запису фіксування та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, пояснення слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належно з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України. Підставами вважати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вказав вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, як невеликої, так і середньої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим за вчинені дії, те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків.
При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів для обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст.296, ч.1 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, і повно враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема і його вік, стан здоров`я, те, що офіційно не працює і не має постійного доходу, доведеність факту його переховування від органів досудового розслідування.
Не заслуговують на увагу посилання захисника на недоведеність підозри та ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 та навів в ухвалі належні мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.
Вирішуючи питання незастосування застави, слідчий суддя правильно врахував вимоги ч.4 ст.183 КПК України та обґрунтовано відмовив у визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_10 у зв`язку з погрозами останнього застосувати насильство щодо співробітників поліції та потерпілої.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження відсутні та апелянтом не доведені.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_19 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25.04.2017 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 червня 2017 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :