Справа № 675/1007/17
Провадження № 1-в/675/283/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" червня 2017 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ІВК №31 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», -
В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Ізяславській виправній колонії №31, звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні засуджений підтримав заяву, вказуючи, що вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також те, що його сім`я є багатодітною, а мати є одиначкою. Зазначив, що був засуджений за злочин, вчинений, в тому числі, до 2014 року.
Представник ІВК №31 у вирішенні вказаної заяви поклався на розсуд суду.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_6 , вказуючи на те, що до засудженого не може бути застосовано амністія через приписи ст.ст.1, 8, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», так як засуджений має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, один із злочинів вчинено до закінчення визначеного судом іспитового строку, а також злочини вчинені після набуття чинності Законом України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.85, 86 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання. Амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно приписів пункту «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно ст.12 КК України, та які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
Як встановлено з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 був засуджений вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 20.05.2015 року за вчинення 31 січня 2015 року в неповнолітньому віці злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до вступної частини даного вироку, ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України судимості не мав.
Вироком цього ж суду від 21 січня 2016 року ОСОБА_6 був засуджений за скоєння в неповнолітньому віці 22.09.2015 року злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 20.05.2015 року та призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Також ОСОБА_6 був засуджений до одного року позбавлення волі вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 01.07.2016 року за вчинення 18.12.2015 року в неповнолітньому віці злочину, передбаченого ст.128 КК України. За ч.4 ст.70 КК України судом визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 21.01.2016 року.
В той же час, відповідно до ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Аналогічні положення закріплені у ч.1 ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
ОСОБА_6 на даний момент відбуває покарання за злочини, вчинені ним у 2015 році. Згідно вимоги від 30.09.2015 року, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 засуджений вироком Зарічненського районного суду 10.07.2013 року із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, але ухвалою цього ж суду від 28.07.2014 року звільнений від відбування покарання з 03.09.2014 року за закінченням іспитового строку.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочини, за які відбуває покарання, після 19.04.2014 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», дія даного Закону на засудженого не поширюється, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.5 Закону України «Про застосування амністії Україні», ст.ст.85, 86 КК України, ст.ст.369, 372, 376, 392, 295, 537, 539 КПК України, суд -
П О С ТА Н О В И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1