Дата документу 30.06.2017 Справа № 554/4371/17
Провадження №1-кс/554/4493/2017

У Х В А Л А
Іменем України
30 червня 2017 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити повністю.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що ухвалою суду надано дозвіл на обшук та вилучення саме того майна, що було вилучене 08.06.2017 року. На даний час вилучене майно визнано речовими доказами, проводиться досудове розслідування.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вказав на те, що вилучені предмети прописані в ухвалі слідчого судді; проводиться перевірка, після її проведення, за необхідності, майно буде повернуто володільцю.
Вислухавши преставника заявника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; 4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Суд вважає, що ухвалою слідчого судді від 04.06.2017 року про надання дозволу на обшук прямо надано дозвіл на обшук господарства за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучене майно, зазначене в ухвалі слідчого судді. А тому, відсутні підстави вважати, що вилучене майно є тимчасово вилученим, у зв`язку з чим воно не може бути повернуте.
Вилучене під час обшуку майно, з метою відшукання якого і проводився обшук, не є тимчасово вилученим майном, а отже закон не вимагає внесення клопотання про накладення арешту на таке майно, а законною підставою для його зберігання в органі досудового розслідування є ухвали слідчого судді та протоколи обшуку.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з мотивів її недоведеності та безпідставності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303- 307 КПК України,
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1