Справа № 640/2676/17
н/п 1-кс/640/5959/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника власника майна - ОСОБА_5 ,
20.07.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 юристом 2 класу ОСОБА_6 , про арешт майна, а саме на:
Відповідно до наданої суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 консультації щодо ринкової вартості квадратного метра нерухомості за вказаними адресами, станом на жовтень листопад 2016 року, встановлено заниження вартості квадратного метру нерухомості, що призвело до її заниження, в зв`язку з чим бюджету Харківської громади спричинено шкоду на 9 164 102,95 грн.
Слідчий вважає, що заниження вартості пансіонату «Комунальник» при його оцінці свідчить про умисні дії суб`єкта оціночної діяльності, яким був ТБ «Євромаркет», який зловживаючи своїми повноваженнями як оцінювач, вніс недостовірні відомості у звіт про оцінку майна, що призвело до нанесення шкоди економічним інтересам держави, так як було втрачено право власності на комунальні об`єкти нерухомості, а бюджет м. Харкова недоотримав значну суму грошових коштів, що є тяжкими наслідками.
03.04.2017 органом досудового розслідування призначено судову оціночно-будівельну експертизу, виробництво якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. професора Бокаріуса, з метою вирішення питання ринкової вартості нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 станом на час їх відчуження.
Завданням досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є встановлення дійсної вартості пансіонату «Комунальник», що дасть змогу встановити законність подальшого переходу права власності на зазначений об`єкт нерухомості.
Листом юридичного департаменту Харківської міської ради № 4404/9-17 від 26.06.2017 повідомлено, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у відповідь на лист директора ТОВ «Український зодчій» поінформувало про те, що управління, як виконавчий орган Харківської міської ради, що діє на підставі та в межах повноважень, які були йому делеговані органом місцевого самоврядування не має правових підстав втручатися в господарську діяльність власника майна, а саме у здійснення власником його правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Тобто Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради не надавало офіційної згоди на відчуження ТОВ «Український зодчій» нерухомого майна, як це передбаченого п. 5.17 договору купівлі від 20.10.2017 №5390-В-С.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
Представник власника майна ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ "ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ "ТЕРРА ВІЛЛА" ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що кооператив є добросовісними набувачами вказаного нерухомого майна, та ніякого відношення не має до кримінального правопорушення, яке внесено до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 365- 2 КК України, тобто зловживання своїми повноваженнями оцінювачем, якщо вони спричинили тяжкі наслідки. При цьому, слідчим не наведено обставин, які б свідчили про неправомірний перехід права власності до ОК «ЖБК «ТЕРРА ВІЛЛА».
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, встановив наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, слідчий, в обґрунтування клопотання не надала жодного доказу обставин, на які вона посилається в клопотанні.
До клопотання лише надані:
- інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, договір купівлі-продажу зазначених нежитлових будівель № 5390-В-С від 20.10.2016 р., укладений між Територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради та ТОВ «Український зодчий»;
- лист за підписом заступника директора Юридичного департаменту Харківської міської ради ОСОБА_10 за № 4404/9-17 від 26.06.2017 р., із змісту якого випливає, що Управління, як виконавчий орган Харківської міської ради, що діє на підставі та в межах повноважень, не має правових підстав втручатися в господарську діяльність власника майна, а саме у здійсненні власником його правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Погодження питання внесення придбаного ТОВ «Український зодчий» нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) іншої юридичної особи не відноситься до компетенції Управління.
Слідчий суддя вважає, що зазначені в клопотанні обґрунтування спростовують доводи слідчого, а саме: що заниження вартості пансіонату «Комунальник» при його оцінці нанесли шкоду економічним інтересам держави, так як було втрачено право власності на комунальні об`єкти нерухомості, а бюджет м. Харкова недоотримав значну суму грошових коштів.
При цьому даних щодо пред`явлення позову про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, слідчим не надано.
Також слідчий не обґрунтовує висновки щодо можливих умисних дій певних осіб, пов`язаних з виведенням вказаного нерухомого майна на пов`язані між собою фірми, з метою його подальшого привласнення. До речі не зазначає яке мають відношення зазначені висновки при розслідуванні факту заниження вартості нежитлових приміщень при приватизації.
Дійсно, завданням досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є встановлення дійсної вартості пансіонату «Комунальник». Але не зрозумілі висновки слідчого про те, що це дасть змогу встановити законність подальшого переходу права власності на зазначений об`єкт нерухомості.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Так, з пояснень представника заявника в судовому засіданні слідує, що ОК «ЖБК «ТЕРРА ВІЛЛА» є добросовісним набувачем нерухомого майна, що у свою чергу позбавляє власника майна користуватися та розпоряджатися вказаний майном.
При цьому, слідчим не наведено обставин, які б свідчили про неправомірний перехід права власності до ОК «ЖБК «ТЕРРА ВІЛЛА».
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Із клопотання не вбачається, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, обвинуваченого, що давало б підстави визначити хто саме несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Крім того, за клопотанням представника ОК «ЖБК «ТЕРРА ВІЛЛА», ухвалою слідчого судді від 17.07.2017 р., скасовано накладений арешт на нерухоме майно, а саме на зазначені вище нежитлові будівлі. А вже через 3 дні - 20.07.2017 р. слідчий знову звернулась до суду з клопотанням, не надавши обґрунтувань, які б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 17.07.2017 р.
Отже, враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1