Справа № 461/5602/17
Провадження №1-кп/461/449/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2017 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002739 від 24.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Берегово, Закарпатської області, українки, не працюючої, не одруженої, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, без освіти, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

23.06.2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Братів Рогатинців Галицька у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала із сумки ОСОБА_6 гаманець, вартістю 500,00 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 700,00 грн., посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на автомобіль марки «Nissan X-trail 2.5», державний номерний знак НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , кредитно-платіжні картки банку «Райффайзен банк Аваль» у кількості 3 шт. - №163829, №725340, №371934, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №, дисконтні картки, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки її дії були викриті працівниками поліції.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та пояснила, що 23.06.2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Братів Рогатинців Галицька у м.Львові побачила потерпілого ОСОБА_6 , у якого знаходився гаманець. Після цього підійшла до нього та викрала гаманець, однак була затримана працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки остання вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружена, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченій буде штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: гаманець, грошові кошти в сумі 700,00 грн., посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на автомобіль марки «Nissan X-trail 2.5», державний номерний знак НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , три кредитно-платіжні картки банку «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №, видане на ім`я ОСОБА_6 , 14 дисконтних карток повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1