УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, що його батько ОСОБА_6 , 1968 року народження у 2012 році придбав у кредит автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_4 .
12 вересня 2014 року батько передав у користування вищевказаний автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу його знайомому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з умовою виплати кредитних платежів, оскільки авто перебуває в кредиті за «Укрсиббанк». В листопаді 2014 року ОСОБА_4 , повідомив батьку, що платити кредит не збирається.
Також в телефонні розмові громадянин ОСОБА_6 , 1968 року народження, який на даний момент перебуває за межами території України, а саме в Сполучених Штатах Америки повідомив, що свій автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_4 , передав ОСОБА_4 так як перебував з ним у дружніх відносинах на протязі довгого часу. Також останній повідомив, що генеральне доручення на право розпоряджатись автомобілем гр. ОСОБА_4 не надавав, та будь яких операцій з приводу продажу автомобіля не проводив. На підставі, яких документів здійснювалась перереєстрація автомобіля йому невідомо.
В ході досудового розслідування було встановлено, що автомобіль було перереєстровано та знято із обліку для реалізації в 8046-му Територіальному сервісному центрі Регіонального сервісного центру МВС України та знаходиться за адресою м. Київ, Столичне шосе, 104.
22 червня 2017 року автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 об`явлено в розшук та відомості про вищевказаний автомобіль внесено до бази АІПС «УГОН».
28 червня 2017 року працівниками поліції міста Корець Рівненської області було зупинено автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 та в подальшому в ході огляду місця події від 28.06.2017 року вилучено.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
Як вбачається із матеріалів клопотання, постановою слідчого ОСОБА_3 автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_4 визнано речовим доказом.
Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
Накласти арешт на автомобіль марки Toyota LAND CRUISER, легковий універсал- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1