Справа № 761/7062/17
Провадження № 1-кс/761/4449/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах гр. ОСОБА_3 як власника майна, з клопотанням про скасування арешту транспортного засобу.

На обґрунтування клопотання його ініціатор зазначила, що 30.10.2015 у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 003 28 за ч. 3 ст. 2585 КК України у результаті проведених слідчих дій вилучений автомобіль «Hyundai Elantra», номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

У подальшому ухвалою слідчого судді від 04.11.2015 на вказаний транспортний засіб накладений арешт, однак речовим доказом останній не визнавався.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2016 у вищезазначеному кримінальному провадженні обвинувачений за ч. 1 ст. 2585 КК гр. ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 2585 КК.

Вважаючи, що подальше перебування автомобіля ОСОБА_3 під арештом є недоцільним, представник власника просила скасувати зазначений захід забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні.

Слідчий ОСОБА_5 погодився з вимогами клопотання, підтвердив відсутність необхідності у подальшому перебуванні автомобіля під арештом через те, що у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 003 28 судом прийняте остаточне рішення про його закриття.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, з`ясувавши позицію слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК арешт скасовується у випадку закриття кримінального провадження судом та відсутності, з-поміж іншого, підстав для спеціальної конфіскації.

Частинами 2, 3 статті 961 КК України визначений вичерпний перелік підстав для застосування спеціальної конфіскації, до яких, зокрема, віднесена наявність ухвали суду про звільнення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2016 задоволене клопотання прокурора та ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 2585 КК, з одночасним закриттям відповідного кримінального провадження.

Вказана ухвала набрала законної сили.

У той же час, рішення про спеціальну конфіскацію або ж скасування арешту не прийняте.

Зазначена обставина вимагає від слідчого судді у порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розглянути заявлене клопотання по суті, маючи на меті вирішення питання відновлення у повному обсязі прав власності заявника.

У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення. При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину, підлягає конфіскації або спеціальній конфіскації, для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Наведене свідчить, що арешт майна може бути накладений під час досудового розслідування або судового розгляду кримінального провадження.

На момент розгляду клопотання про скасування арешту кримінальне провадження закрите, обвинувачений звільнений від кримінальної відповідальності.

Наведене дозволяє дійти висновку, що подальше збереження зазначеного заходу забезпечення порушує гарантоване ст. 41 Конституції України право власності особи, а також суперечить завданням кримінального провадження, одним з яких відповідно до ст. 2 КПК є захист законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття судом кримінального провадження та відсутність рішення про застосування спеціальної конфіскації безумовно свідчать про наявність підстав для задоволення клопотання.

Вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба арешту майна відсутня, тобто є підстава для скасування його арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 961 КК України, ст. 170, 174, 284 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна - гр. ОСОБА_3 задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2015 на автомобіль «Hyundai Elantra», номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1