15.07.2017 Єдиний унікальний № 371/909/17
Провадження № 1-кс/371/337/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

15 липня 2017 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю слідчого ОСОБА_2 ,
з секретарем ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В :
Клопотання подано слідчому судді 13 липня 2017 року о 14 годині 07 хвилин.
Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання.
12 липня 2017 року в ході встановлення особи ОСОБА_4 у приміщенні Миронівського ВП ГУНП в Київській області останній передав працівникам правоохоронного органу медичний шприц ємністю 5 мл з вмістом прозорої речовини об`ємом 1 мл, схожої на наркотичний засіб.
Вказаний матеріальний об`єкт був добровільно переданий слідчому громадянином ОСОБА_4 та ним оглянутий. За позицією слідчого переданий матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки ймовірно являється предметом злочину, може бути об`єктом експертних досліджень та використаний як доказ у даному кримінальному провадженні.
За положеннями ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на майно, яке підлягає арешту.
Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою, в судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Оцінка наданих матеріалів та доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення вказують на наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
Підставою для внесення відомостей до реєстру був рапорт працівника поліції ОСОБА_5 про факт зберігання ОСОБА_4 наркотичного засобу.
Дані обставини підтверджені Витягом з кримінального провадження.
В приміщення Миронівського ВП ГУНП в Київській області за добровільною згодою ОСОБА_4 передав працівникам поліції медичний шприц ємністю 5 мл з вмістом прозорої речовини об`ємом 1 мл, схожої на наркотичний засіб. Переданий матеріальний об`єкт було оглянуто слідчим, його ознаки детально зафіксовані в протоколі огляду речі від 12 липня 2017 року, поміщено в спеціальний пакет № 1527664.
Результати огляду речі згідно з правилами ч. 1 ст. 104 КПК України зафіксовані у протоколі огляду
Дані обставини підтверджені заявою ОСОБА_4 від 12 липня 2017 року, протоколом огляду від 12 липня 2017 року.
Відповідно до положень частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Згідно приписів частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Річ, яку передано слідчому, має статус тимчасово вилученого майна, є такою, щодо якої існують достатні підстави вважати, що вона ймовірно є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з її незаконним обігом, може бути об`єктом експертних досліджень, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в розумінні ст. 98 КПК України може бути використана як доказ вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.
Вказане тимчасово вилучене майно належить ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання, та пояснень представника сторони кримінального провадження з боку обвинувачення, власник тимчасово вилученого майна на час розгляду клопотання про арешт майна не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки не встановлено, що виявлену речовину віднесено до заборонених до вільного обігу наркотичних, а її вид і кількість підпадають під ознаки кримінально каранного діяння.
Для вирішення питань щодо віднесення виявленої і вилученої речовини до наркотичних засобів слідчим необхідно призначити експертизу вилученого матеріального об`єкту, завданням якої є встановлення конкретного виду наркотиків та їх кількості.
Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування чи знищення, оскільки існує відповідний ризик.
Вказані з`ясовані обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на матеріальний об`єкт - медичний шприц ємністю 5 мл з вмістом прозорої речовини об`ємом 1 мл, який після вилучення запакований до спеціального пакета для речових доказів за № 1527664.
Згідно положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1