Справа № 357/8624/17
1-кп/357/1099/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028 від 13.04.2017 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, згідно ст. 89 КК України судимості не маючого, із середньою освітою, 14 липня 2015 р. прийнятий на військову службу за контрактом, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 28.07.2017р.

У підготовчому судовому засіданні сторони надали суду угоду про визнання винуватості, укладену ними 18.08.2017 р., яку просили затвердити.

Згідно вищезазначеного обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч.2 ст.407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст.1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17 березня 2014 р. №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 р. № 1126-VII;

- від 6 травня 2014 р. № 454/2014, затвердженого Законом України від 6 травня 2014 р. № 1240-VII ;

- від 21 липня 2014 р. № 607/2014, затвердженого Законом України від 22 липня 2014 р. № 1595-VII;

- від 14 січня 2015 р. № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 р. № 113-VIII, з 18 березня 2014 р. в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14 липня 2015 р. ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (з 30 червня 2017 р. військова частина НОМЕР_1 ) (по стройовій частині) №198 призначено на посаду номера обслуги 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону цієї ж військової частини, що дислокується по АДРЕСА_2 .

В подальшому, 29 серпня 2016 р. відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №198 ОСОБА_5 призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону та йому присвоєне військове звання молодший сержант.

28 листопада 2016 р. наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №352 молодшому сержанту ОСОБА_5 було надано відпустку строком на 10 діб, з якої він 8 грудня 2016 р. мав повернутися до цієї ж військової частини, яка дислокується по Олександрійському бульвару в АДРЕСА_2

10 грудня 2016 р. згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №364 молодшого сержанта ОСОБА_5 зараховано в розпорядження командира цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1,3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, молодший сержант ОСОБА_5 8 грудня 2016 р., діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої по АДРЕСА_2 .

В період з 8 грудня 2016 р. до 19 липня 2017 р. молодший сержант ОСОБА_5 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

19 липня 2017р. молодший сержант ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронних органів за місцем свого проживання після чого того ж дня він був доставлений до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 18 липня 2017 р., укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 - з іншого боку.

На підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.407 ч.4 КК України, пояснивши причини скоєння злочину та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ст.407 ч.4 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді арешту строком на чотири місяці.

При цьому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст.407 ч.4 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді арешту строком на чотири місяці.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.407 ч.4 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні, підстави для застосування судом ст. 69 КК України (пом`якшуючі покарання обставини: збіг тяжких особистих обставин, чистосердечне каяття, приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області, позитивно характеризується як особа, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в провадженні наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Речові докази і процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 застосовано у виді тримання під вартою на строк до 18.09.2017 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336,374-376,475, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
У году про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028 від 13.04.2017 р. щодо ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України 4(чотири) місяці арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з 19 липня 2017 р.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,