Справа № 192/142/17
Провадження № 1-в/192/81/17
Ухвала
Іменем України
"10" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Первомайське, Синельниківського району, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 19 червня 2014 року за ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

представника СВК №21 ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Початок строку:07.03.2014 року

Кінець строку: 23.10.2017 року

В С Т А Н О В И В:

ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» та спостережна комісія Солонянської районної державної адміністрації звернулися до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 2/3 частини покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований на виробництві установи в ОГМ слюсарем, має чотири заохочення за сумлінну поведінку, допустив одне порушення режиму утримання за що мав одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення». Визнає провину у скоєному злочині. Вирішено питання реєстрації. Заборгованості за виконавчими листами немає.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить розглядати подання у його відсутність (а.с. 19).

Враховуючи, положення ч. 4 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомленої особи, яка не з`явилась.

Суд, вислухавши представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з жовтня 2014 року по теперішній час на виробництві установи в ОГМ слюсарем. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с. 3), на даний період часу має чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 29 липня 2015 року, 28 вересня 2016 року, 18 листопада 2016 року, 20 січня 2016 року, інших заохочень немає. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні в засудженого заохочення мають разовий, а не систематичний характер і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне за весь період відбування покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання має два порушення режиму утримання та одне стягнення накладене 18 січня 2016 року (а.с. 3, а.о.с. 25). Згідно наявних в особовій справі характеристик засуджений за весь період відбування покарання характеризується добре, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу. 08 липня 2016 року, адміністрацією колонії відмовлено засудженому в направленні документів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від покарання, як такому що не довів своє виправлення, в зв`язку з чим, суд, враховуючи, що засуджений неодноразово порушував режим утримання, має стягнення, не може визнати поведінку засудженого за весь період покарання сумлінною.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції та голови спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1