В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1247/16-к

16 січня 2017 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захсиника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000316 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, проживає у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, який працює періодично за будівельними спеціальностями без укладення трудових угод, раніше судимого вироком Івано-Франківського міського суду від 22.06.2016 року за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 200 год. громадських робіт,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 повторно вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Злочин вчинив при таких обставинах.

31.10.2016 року близько 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у смт. Богородчани зайшов до приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На другому поверсі у коридорі торгового комплексу побачив на манекені жіночий плащі. Діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також вільним доступом до місць загального користування, викрав з манекена, який стояв у коридорі торгового комплексу, жіночий плащ торгової марки «Almatti» вартістю 2500 грн., який належав потерпілій підприємцю ОСОБА_6 , котра у даному торговому комплексі здійснює роздрібну торгівлю. З викраденим з місця події втік.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав. Пояснив, що 31.10.2016 року, перебуваючи у смт.Богородчани з товаришем ОСОБА_7 почув від останнього, що він напередодні вчинив крадіжку одягу з торгового центру «Світанок» і, що вчинення злочинів у даному торговому комплексі не складає труднощів. Тому, будучи напідпитку, сам пішов до вказаного торгового приміщення, зайшов на другий поверх, побачив на манекені жіночий плащ, а також переконався, що за манекеном ніхто не наглядає. Тоді у нього виник умисел на вчинення крадіжки цього плаща. З цією метою зняв з манекена одяг, поклав його в пакет та вийшов з магазину. Через 20 хв., коли перебував неподалік у кафе був виявлений власниками торгового комплексу і затриманий працівниками поліції. Викрадений плащ відразу повернув. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, підсудний вказав про недоцільність дослідження доказів по тих обставинах, які він не заперечує. Вказану позицію підтримав прокурор та захисник. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив, тобто скоєння нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, а також скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи, що ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив у період відбування покарання за вчинення аналогічного корисливого злочину, суд приходить до висновку, що до підсудного слід обрати покарання визначене санкцією статті 185 ч.2 КК України у виді арешту.

Оскільки ОСОБА_5 22.06.2016 року засуджений вироком Івано-Франківського міського суду, який набрав законної сили, за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, з яких відбув лише 30 год., то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 71 ч.1,4 КК України.

Враховуючи спосіб життя та поведінку підсудного, який переховувався від суду, до вступу вироку в законну силу щодо нього слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою запобігти подальшим спробам ухилитись від відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на чотири місці.

Відповідно до ч.1,4 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання у виді 170 год. громадських робіт за вироком Івано-Франківського міського суду від 22.06.2016 року. При цьому суд враховує співвідношення, визначене ст. 72 КК України, зокрема, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків слід визначити у виді арешту строком на 4 місяці 21 день.

До вступу вироку в законну силу обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше як на 60 днів (тобто до 17.03.2017 року).

Строк відбуття покарання рахувати з 16.01.2017 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення (до набрання вироком законної сили) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Речові докази по справі жіночий плащ марки «Almatti» повернути у розпорядження потерпілої ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя