13.12.2016
Справа № 720/1424/16-к
Провадження № 1-кп/720/97/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000248 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Новоселицького районного суду від 18 липня 2007 року за ст.ст. 152 ч. 3, 69, 153 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, вироком Новоселицького районного суду від 12 грудня 2011 року за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяця, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04 липня 2016 року приблизно о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території господарства громадянки ОСОБА_6 , яке розташоване в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон чорного кольору марки «Iphone 4», IMEЙ НОМЕР_1 , який знаходився на бетонній площадці при вході до будинку, після чого із викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і показав, що 04 липня 2016 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в господарстві потерпілої ОСОБА_6 , яке знаходиться в с. Ванчиківці Новоселицького району, таємно викрав з бетонної площадки її будинку мобільний телефон марки «Iphone 4», якого в подальшому продав. Шкоду потерпілій відшкодував повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив обрати міру покарання у виді арешту.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні 04 липня 2016 року крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 повністю доказана та його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризуються по місцю проживання, є учасником антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого добровільне відшкодування ним шкоди, активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він щиро жалкує про скоєння ним правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку.

Вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає обставиною, яка обтяжує його покарання.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу обвинувачений знаходиться у злочинному стані, протягом якого вчинив чисельні корисливі кримінальні правопорушення, причиною яких стало бажання розбагатіти за рахунок викраденого майна.

Враховуючи ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних для себе висновків не зробив та знову вчинив умисний злочин в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому, судом враховується, що вироком Новоселицького районного суду від 13 серпня 2014 року він був засуджений за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України до арешту строком на 4 місяця. Однак, дане кримінальне покарання у виді арешту не дало позитивних результатів та не забезпечило належне виправлення обвинуваченого, у зв`язку із чим, суд вважає недоцільним обрання даного покарання при засудженні обвинуваченого.

Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 13 грудня 2016 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Iphone 4» IMEЙ НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , після вступу вироку в законну силу, вважати повернутим власниці.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Суддя: