АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/2452/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні, ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.08.2016 року відносно ОСОБА_7 ,-
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 19.08.2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Кіндряшівка Куп`янського району Харківської області, громадянка України, українка, з середньою освітою не заміжня, не працююча, раніше не судима, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою АДРЕСА_2
визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та їй призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, обвинуваченою ОСОБА_7 подана на нього апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.08.2016 року змінити, відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілій ОСОБА_9 .
Свої апеляційні вимоги обвинувачена обґрунтувала тим, що на досудовому слідстві та під час судового слідства щиросердно розкаялась, визнала свою провину, частково відшкодувала матеріальну шкоду потерпілій в сумі 13 916,50 грн., та цивільний позов потерпілої в сумі 57 280 грн. не визнавала, вважає його безпідставним та недоказаним. Вказує, що сума позову не може ґрунтуватись на припущеній сумі ремонтних робіт, яка вказана в розрахунку який не містить номеру та дати та підписаний приватним підприємцем ОСОБА_11 . Посилається і на те, що відповідно до показів свідка ОСОБА_12 автомобіль він не ремонтував та продав його раніше незнайомій особі за довіреністю. Крім того позивачем не надано підтверджуючих документів про виконання ремонтних робіт автомобіля та розрахунок за них. Також апелянт посилається на порушення судом вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України відповідно до якої у мотивувальній частині обвинувального вироку вказуються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Також Мелешко посилається на те, що судом залишено без уваги , що відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до вимог ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Суд порушив зазначені норми при розгляді цивільного позову.
Крім того на вирок Київського районного суду м.Харкова від 19.08.2016 року прокурором в кримінальному провадженні, ОСОБА_10 подана апеляційна скарга, яка в подальшому була уточнена. Прокурор просить вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову скасувати, справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства .
В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує на те, що не оскаржуючи обставини інкримінованого злочину, всупереч п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку не зазначено жодних мотивів, з яких суд виходив при постановленні вироку в частині цивільного позову, і положення закону, якими керувався суд, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначене перешкодило ухвалити суду обґрунтоване, законне та вмотивоване судове рішення.
Вислухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в редакції змінених доводів ; пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали свою апеляційну скаргу; пояснення потерпілої, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг ; вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченої частковому задоволенню з урахуванням наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог , передбачених КПК України.
Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в апеляційних скарга не заперечуються, колегія суддів не перевіряє.
Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам. Вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.
Як вбачається з вироку наведені роз`яснення Пленуму, вимоги ст.ст.128, 129, 374 КПК України, судом було проігноровано . Суд розглянув позовну заяву яка не відповідає вимогам ЦПК України, вирок суду не містить правових підстав для задоволення позову; обґрунтування розміру стягнутої шкоди з посиланням на докази відсутнє.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 412 КПК України порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,128,129,374 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне судове рішення в частині вирішення цивільного позову.
Отже, з врахуванням наявності передбачених ст.412 КПК України підстав для скасування судового рішення, по справі слід призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в частині розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства. Враховуючи зазначене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченої частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 415 КПК України судова колегія, -

Апеляційну скаргу прокурора в редакції змінених доводів задовольнити , апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_13 про стягнення матеріальної шкоди скасувати і призначити новий судовий розгляд позову ОСОБА_9 в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -