Справа № 522/1762/16-К
Провадження № 1-кп/522/159/17
У Х В А Л А
в порядку ст. 331 КПК України.
31 серпня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0010322 від 05.11.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Велико Михайлівка, Одеської області, зареєстрований та фаткично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бровари, Київської області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час судового засідання суд з власної ініціативи поставив на розгляд питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Прокурор вважав за необхідне продовжити строк з тих підстав, що ризики зазначені під час першого обрання запобіжного заходу не зменшились є всі підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона захисту заперечили проти продовження строку тримання під вартою, вважали за необхідне змінити на більш м`який захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачені підтримали думку сторони захисту.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання дійшов до висновку про наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів суду, знищити, сховати чи спотворити будь-які документи, що можуть мати значення для кримінального провадження, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що на даний час, перелічені вище ризики не зменшились, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання завдань кримінального провадження, тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

При розгляді питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує достатність підстав вважати, що ризики, які зазначені в п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім у даному кримінальному провадженні Зважаючи на обставини, які викладені в ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, та на відсутність обмежень передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст. 197 КПК України та ч. 7 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що буде доцільно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, без визначення розміру застави.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд, враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він обвинувачується, та розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується, та те, що ризики, передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки та переховуватися від суду, незаконно впливати на обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачається основне покарання у вигляді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою.

Суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

В той же час, суд враховує, що строк дії попередньої ухвали спливає 14.08.2016 року, а тому продовження строку тримання під вартою обвинувачених необхідно враховувати тільки з 14.08.2016 року.

Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинувачених враховується з 31.08.2017 року, та припиняє свою дію 29 жовтня 2017 року.

Копію ухвали направити начальнику ОСІ УДПС України в Одеській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

31.08.2017