АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, -
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою до 25 січня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
Згідно ухвали суду, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Зокрема, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, є необґрунтованою. Також захисник підозрюваного зазначає, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в матеріалах справи та клопотанні слідчого відсутні дані, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків та не зазначив жодного доказу того, що є реальна загроза, що ОСОБА_7 буде ухилятись від слідства чи суду, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність залишаючись на волі.
Крім того апелянт вказує, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має ряд хвороб та потребує лікування в медичному закладі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
25 серпня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
26 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу судом неодноразово був продовжений.
21 грудня 2016 року постановою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців.
21 грудня 2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на учасників у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
22 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 25 січня 2017 року включно,без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.146 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Твердження захисника про те, що документи, долучені до клопотання слідчого, не мають ніякого відношення до підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а саме протоколами допитів свідків, протоколами підозрюваних у даному кримінальному провадженні, протоколами огляду місця події від 18.06.2016 року, ДВД диском, на якому знаходиться відеозапис подій від 10.06.2016 року та іншими матеріалами, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірно причетність підозрюваного ОСОБА_7 , до інкримінованого кримінального правопорушення.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на учасників у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які приведені у клопотанні старшого слідчого.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині, є необґрунтованими.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч стверджень апелянтів, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Що стосується посилань захисника на незадовільний стан здоров`я його підзахисного ОСОБА_7 на думку колегії суддів є непереконливими. Так як наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання підозрюваного під вартою і були підставами для цього, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вмотивовано не визначив розмір застави, як альтернативу застосованому запобіжному заходу.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою до 25 січня 2017 року включно,без визначення розміру застави, щодоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/22/2017 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1