У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 182/1773/17

Номер провадження 1-кп/184/105/17

27.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Покров клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000239 від 18.01.2017 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України; сторони кримінального провадження : прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :
10 травня 2017 року до канцелярії Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000239 від 18.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України для розгляду.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, прокурор посилається на те, що обвинувачений повторно вчинив тяжкий злочин, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Обвинувальний акт направлено до суду. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, з якими знайомий та вчинити інше кримінальне правопорушення,а тому існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою. Захисник обвинуваченого заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації та проживання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2017 року скасовано та стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому було продовжено.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Із наведеного, суд вважає обґрунтованим наявність ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, оскільки тяжкість покарання може спонукати обвинуваченого до вказаних дій.
Крім того, оскільки розгляд кримінального провадження по суті на даний час не закінчений, свідки судом не допитані, існує обґрунтований ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на те, що обвинувачений ніде не працює, засобів до існування не має, суд вважає, що існує обґрунтований ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

З огляду на вище викладене, заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, що існували раніше, тобто при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, доказів протилежного стороною захисту до суду не надано.
Що стосується клопотання захисника, яке підтримане у судовому засіданні обвинуваченим про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого, суд вважає останнє таким, що не підтверджується жодними доказами, а відтак до задоволення не підлягає. Зокрема, наявність місця проживання, матері похилого віку та наявність хронічних захворювань у обвинуваченого не може свідчити про відсутність ризиків, які встановлені у судовому засіданні. Крім того, суд зважає на ту обставину, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , вчинене ним за місцем свого проживання, а відтак застосування до останнього цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою не зможе запобігти зазначеним ризикам. Разом з тим, надані у судовому засіданні довідки про стан здоров`я обвинуваченого, з огляду на дату їх видання, не можуть вважатись належним доказом того, що обвинувачений на даний час не може перебувати в установі виконання покарань. Будь-яких інших доказів ані обвинуваченим, ані його захисником надано не було.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, прокурором у судовому засіданні доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, що знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання.
Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинуваченогота свідків ще не закінчений, через що наявна потреба запобігти процесуальним ризикам впливу на свідків та використання інших форм перешкоджання встановленню об`єктивної істини, а тому строк тримання під вартою, обраний ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р., обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 24 серпня 2017 року включно із визначеним ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р. розміром застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 197, 314-315 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, по кримінальному провадженню № 0000239 від 18.01.2017 року - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, а саме з 27 червня 2017 року до 24 серпня 2017 року включно, із залишенням застави та обов`язків у розмірі, визначеному ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Дніпропетровську установу виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1