Справа № 573/1780/16-к

В И Р О К
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , працездатного, працюючого за усним трудовим договором, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.
Так, 25.05.2016 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_8 прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Поспілкувавшись з ОСОБА_6 , з якою він підтримував дружні стосунки, ОСОБА_9 вийшов з будинку та побачив на подвір`ї поблизу домогосподарства малолітню доньку ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом з матір`ю та була йому добре знайома.
У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом з малолітньою ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.05.2016 року близько 19.00 год. ОСОБА_8 , скориставшись малолітнім віком ОСОБА_10 , покликав її піти з ним та привів її до чагарників, які знаходяться недалеко від господарства АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_8 спустив до колін шорти та труси ОСОБА_10 та, користуючись її малолітнім віком та неможливістю у звязку з цим чинити опір, оголивши свій статевий орган, насильницьким способом задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім способом з потерпілою ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав і пояснив, що злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, він не скоював. 25 травня 2016 року вдень він разом з ОСОБА_11 повернувся з м. Сум, де вони були на рибалці. Приїхавши в с. Зелене, він зайшов на деякий час до ОСОБА_6 , з якою підтримував дружні відносини, більше року проживав в домоволодінні ОСОБА_6 , кілька років знав родину ОСОБА_6 , в тому числі і її дочку ОСОБА_10 . В домоволодінні він з ОСОБА_6 попили чаю і він вийшов від неї, маючи намір йти до своєї баби, яка проживає в тому ж селі. Вийшовши на вулицю, він побачив дітей, які гралися; серед них була ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; всіх їх він знав раніше і з усіма ними в нього були добрі відносини. Він трохи погрався з ними в м`яч, а потім всі разом через лісосмугу пішли до копанки, де покидали каміння у воду, після чого він пішов до своєї баби, а діти повернулися назад. Наступного дня його затримали і обвинуватили у вчиненні злочину.
Не дивлячись на визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується іншими зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що ОСОБА_6 є його сестрою, проживає разом з матір`ю ОСОБА_16 , братом ОСОБА_17 , дітьми ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . 25.05.2016 року він перебував в будинку своєї сестри ОСОБА_6 . Біля 15.00 год. до них приходив ОСОБА_8 , який був в нетверезому стані. Вони попили кави і біля 16 години вони разом з матір`ю пішли садити капусту на город, а ОСОБА_21 пішов по своїх справах. ОСОБА_22 в цей час перебувала у дворі будинку, де наглядала за своїми дітьми, які гуляли на вулиці разом з сусідськими дітьми ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Близько 18.00 год. мати попросила його принести з двору води та приглянути за дітьми, оскільки ОСОБА_26 в цей час знаходилася в будинку, де варила їсти. Вийшовши на вулицю, він побачив, що діти гралися біля двору, але не було ОСОБА_18 . На його запитання діти відповіли, що її взяв за руку ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) і вони пішли гуляти, при цьому вказали напрямок, наліво, вниз по вулиці у напрямку клубу. Почувши це, він пішов шукати ОСОБА_18 , відійшов на відстань біля 100 м. по вулиці та повернув наліво, вийшовши на лісосмугу, де, пройшовши біля 50 м., почув крик ОСОБА_18 : « ОСОБА_27 , не треба!», що вона повторила кілька разів, при цьому вона гучно кричала. По крику він зрозумів, що ОСОБА_29 була перелякана та їй було боляче. Він побіг на крик та вибіг на місце, де раніше знаходилася копиця соломи, і в цей момент на відстані приблизно 30-40 метрів він побачив ОСОБА_30 , який стояв з приспущеними штанами поряд із ОСОБА_29 , яка плакала, її трусило, в неї були спущені до колін шорти. Він крикнув: « ОСОБА_27 , що ти робиш!?» Побачивши його, ОСОБА_21 втік через лісосмугу, а він спитав: «Віка, що сталося?» ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_21 завів її в лісосмугу, де біля купи соломи роздягнув, зняв з себе штани, торкався до її статевого органу своїм статевим органом, заставляв брати його в рота. Він взяв ОСОБА_29 на руки та поніс її додому, всю дорогу вона плакала, він заніс її в хату і все розповів ОСОБА_22 , після чого він пішов до брата ОСОБА_8 - ОСОБА_31 , однак в той день ОСОБА_30 не знайшли.
Під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 (відеозапис якого досліджений в судовому засіданні) останній докладно розповів про події 25 травня 2016 року і на місцевості показав місце, де гуляли діти, напрямок в якому пішли обвинувачений та потерпіла, дорогу, по якій він рухався, місце в районі купи соломи, де він побачив ОСОБА_8 та роздягнуту малолітню ОСОБА_10 ( ар. с. 172-177, 178).
Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що ОСОБА_30 знає близько 10 років, він періодично приїздив в село, а останні 5 років постійно проживає в с. Зелене Білопільського району. ОСОБА_21 часто приходив до них додому, дружив з її дітьми ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , він є її хресником, приблизно з вересня 2015 року до початку 2016 року проживав в її будинку, нетривалий час перебував у фактичних шлюбних відносинах з її дочкою ОСОБА_34 ( ОСОБА_6 ). Після того, як ОСОБА_21 почав зловживати спиртним, в них почалися сварки з цього приводу і ОСОБА_21 пішов від них.
25.05.2016 року біля 16.00 год. вона разом з сином ОСОБА_35 садила капусту на городі. Дочка ОСОБА_22 в цей час перебувала у будинку, де приглядала за своїми дітьми ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які гуляли на вулиці разом з сусідськими дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_38 . Біля 19.45 год. вона попросила ОСОБА_39 принести з двору води. Той пішов, а приблизно через 5 - 10 хв. вона почула крик ОСОБА_40 : « ОСОБА_27 , я тебе вб`ю!». Після чого ОСОБА_41 виглянув з двору на город, сказав: «Мама, я зараз» і побіг. Приблизно ще через 5 10 хв. прийшла ОСОБА_22 , вона була дуже схвильована і сказала, що ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) ледь не зґвалтував ОСОБА_42 ( ОСОБА_10 ). Віка, яку приніс ОСОБА_43 , була дуже схвильована, налякана, говорила: « ОСОБА_44 не хочу бачити». Щоб не травмувати дитину вона більше нічого в дитини не розпитувала. ОСОБА_45 їй розповів, що шукав ОСОБА_42 , почув її плач і знайшов її за клубом, при цьому в неї були спущені шорти та труси і також він побачив, як з цього місця тікає ОСОБА_46 , в якого теж були приспущені штани. Приблизно через 20 хв. приїхали співробітники поліції, ОСОБА_30 шукали, але не знайшли.
Свідок ОСОБА_47 пояснила суду, що вона постійно проживає у с. Зелене, працює фельдшером. У зв`язку з виконанням своїх професійних обов`язків вона знайома як з родиною потерпілої, так і ОСОБА_30 25.05.2016 року о 20.30 год. їй зателефонувала мешканка с. Зелене ОСОБА_22 та повідомила, що її малолітню доньку ОСОБА_18 зґвалтував ОСОБА_46 , у зв`язку з чим попрохала прибути до неї додому та надати допомогу дитині. Вона одразу вирушила до домогосподарства ОСОБА_48 . ОСОБА_49 була вкрай схвильованою. На її обличчі були сліди від сліз. При її огляді були виявлені садна на повіці правого ока, а також на обох колінах. Потім ОСОБА_18 почала розповідати у присутності матері ОСОБА_22 про те, що з нею сталося, а саме про те, що ОСОБА_46 обіцяв їй показати цуценят, повів в ліс, де роздягав її, торкався статевим органом до її статевих органів, примушував цілувати його статевий орган.
Свідок ОСОБА_50 пояснив суду, що мешканця с. Зелене Білопільськького району ОСОБА_8 та його братів ОСОБА_51 та ОСОБА_52 він знає на протязі біля 5 років, позитивно характеризує, вони є його далекими родичами. Сім`ю ОСОБА_48 він також знає добре, вони постійно проживають в с. Зелене. Про те, що ОСОБА_8 підозрюють у зґвалтуванні ОСОБА_18 , він дізнався увечері 25 травня 2016 року від племінниці ОСОБА_53 , яка розповіла, що в сім`ї ОСОБА_48 щось сталося, що начебто ОСОБА_21 намагався зґвалтувати ОСОБА_18 . Він не повірив цьому, оскільки в той день він постійно працював на городі, який розташований від того міста, де, начебто, все сталося, на відстані приблизно 100 метрів, однак ніяких криків він не чув.
Свідок ОСОБА_54 пояснив суду, що ОСОБА_8 є його рідним братом. Останні роки він проживає в с. Зелене, з родиною ОСОБА_48 підтримував дружні стосунки, працював на автомийці в м. Суми, де фактично і жив. Останній раз ОСОБА_30 він бачив біля 20.00 год. 26.05.2016 року, вони попили чаю, ОСОБА_27 сказав, що іде на роботу в Суми і пішов. Через деякий час йому зателефонувала фельдшер ОСОБА_47 та сказала, щоб він підійшов до домогосподарства ОСОБА_48 . Там вже були співробітники поліції від яких він дізнався, що ОСОБА_8 підозрюють у зґвалтуванні ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_55 пояснив суду, що раніше він з батьками та братом ОСОБА_56 проживав в м. Макіївці, а з 2013 року постійно проживає в с. Зелене Білопільського району, приблизно 3 роки тому в с. Зелене приїхав і ОСОБА_46 , який підтримував гарні стосунки з родиною ОСОБА_48 . 25.05.2016 року близько 20 год. йому зателефонував брат ОСОБА_57 , який також проживає в с. Зелене і сказав, що ОСОБА_58 розшукують з приводу зґвалтування ОСОБА_18 , при цьому він сказав, що подробиць не знає.
Свідок ОСОБА_59 пояснив суду, що близько 22 год. 25 травня 2016 року йому зателефонувала ОСОБА_60 і попросила прийти допомогти шукати ОСОБА_8 . Коли він прийшов до домоволодіння ОСОБА_48 , то там вже була поліція. Вони всі пішли шукати ОСОБА_30 , шукали до 24 години, але так і не знайшли. ОСОБА_60 говорила, що ОСОБА_21 намагався зґвалтували ОСОБА_29 , дочку ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_21 деякий час тому мав намір одружитися.
Свідок ОСОБА_61 пояснила суду, що вона проживає в с. Зелене і має дочку ОСОБА_62 та сина ОСОБА_63 . 25 травня 2016 року від дочки ОСОБА_64 їй стало відомо, що в цей день вона разом з іншими дітьми, в тому числі і з ОСОБА_65 , гуляла біля домоволодіння ОСОБА_48 . Вони бачили, як ОСОБА_21 , який також деякий час гуляв з ними, взяв за руку ОСОБА_18 і повів в ліс. Вони прослідили на ними, а потім повідомили про це ОСОБА_39 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка малолітня ОСОБА_66 пояснила, що 25.05.2016 року вона разом з братом ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_67 , ОСОБА_18 , ОСОБА_68 та ОСОБА_69 прийшли до двору, де проживає сім`я ОСОБА_48 , де почали гуляли . Згодом до них прийшов ОСОБА_21 , якого вона та інші діти добре знали, раніше він неодноразово грав з ними, при цьому ніколи їх не ображав. ОСОБА_21 почав грати з дітьми, а потім взяв ОСОБА_70 за руку та покликав її гуляти, після чого разом з нею пішов вниз по вулиці у напрямку клубу та копанки. Раніше такого, щоб вони гуляли самі, ніколи не траплялося, тому з цікавості вона та ОСОБА_25 вирішили прослідкувати за ними. За ними першим пішов ОСОБА_14 , який через кущі намагався їх побачити. В цей час ОСОБА_27 їх помітив і повів ОСОБА_42 далі до клубу. Потім вони кликали ОСОБА_29 , проте вона не відкликалася, ніяких звуків вони не чули. Далі ОСОБА_14 сказав їй покликати ОСОБА_71 (дядька ОСОБА_72 ), що вона й зробила. ОСОБА_73 прийшов до них, запитав, де ОСОБА_29 та, дізнавшись, що вона разом з ОСОБА_74 пішла до клубу, побіг у вказаному напрямку. Через деякий час він повернувся, тримаючи на руках ОСОБА_42 , яка плакала, була налякана. При цьому ОСОБА_41 лаявся на ОСОБА_27 та сказав, щоб всі йшли по домівкам.
Під час проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозйомки ( яка досліджена в судовому засіданні) за участю малолітніх ОСОБА_75 та ОСОБА_76 остання підтвердила свої показання та на місцевості показала місце, де вони разом з іншими дітьми, в тому числі і з ОСОБА_10 , гуляли, напрямок, в якому обвинувачений ОСОБА_21 повів малолітню ОСОБА_10 в бік купи соломи, шлях, по якому вона з ОСОБА_77 слідкували за ними ( ар. с. 179-183,184).
Вина обвинуваченого підтверджується також відеозаписом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_65 , під час якого потерпіла пояснила, що в той день вона гуляла разом з іншими дітьми ОСОБА_78 , ОСОБА_79 та ОСОБА_80 . Потім ОСОБА_27 ( ОСОБА_21 ) її забрав і повів в ліс, пообіцявши показати цуценят. Коли вони прийшли до купи соломи, ОСОБА_28 зняв з неї колготи та труси, штовхнув її на солому, вона злякалася, кричала, ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) оголював свій статевий орган, торкався ним до її статевого органу та примушував брати статевий орган до рота ( показує в район низу живота, в район стегон та до рота). Їй було боляче і вона кричала. Коли прийшов ОСОБА_81 ( ОСОБА_43 ), він ( ОСОБА_82 ) заховався. Вона про все розповіла ОСОБА_83 , який її одягнув і відніс додому. (ар. с. 156-159, 160-166).
З мотивувальної частини висновку комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №333 від 15 серпня 2016 року вбачається, що під час проведення експертизи малолітня ОСОБА_10 пояснила, що раніше ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) її не ображав, але потім образив. В той день вона гуляла з дітьми - ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_78 . Потім до них підійшов ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), який сказав їй: «Пішли погуляємо, пішли до цуценят», міцно взяв її за руку и тягнув. Коли вони прийшли, він її роздягнув, зняв з неї шорти, штовхнув, «кинув на солому до павуків». Він робив їй боляче і погано. Примушував брати статевий орган в рота, торкатися о нього, торкався своїм статевим органом до її статевого органу. Потім ОСОБА_27 втік, а ОСОБА_81 ( ОСОБА_15 ) побачив її, одягнув шорти, забрав додому і сказав, що ОСОБА_27 уб`є.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_10 його оговорює, на неї здійснює вплив її мати ОСОБА_6 , з якою він раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах і яка на даний час знаходиться у фактичному шлюбі з ОСОБА_88 , з яким в нього склалися особисті неприязливі стосунки. Крім того, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 є родичами ОСОБА_6 , тому теж дають показання не на його користь, а інші свідки очевидцями події не були.
Разом з тим, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_6 пояснила суду, що ніякого впливу на свою дочку вона не здійснювала, під час допиту дочки 26 травня 2016 року вона не втручалася в допит, крім того, психолого - психіатричне дослідження дочки також проходило в її відсутність і вона фізично не могла вплинути на показання ОСОБА_10 . Про обставини події 25 травня 2016 року вона дізналася спочатку від брата ОСОБА_15 , який близько 19 годині приніс дочку додому і повідомив, що ОСОБА_21 намагався зґвалтувати її, а потім і сама дочка ОСОБА_29 пояснила, що коли вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_89 , ОСОБА_25 гуляли на вулиці, до неї підійшов ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ) і повів в ліс. Дочка казала, що ОСОБА_27 своїм статевим органом чіпав її та змушував брати його у рот. Більше дочка нічого не говорила і в неї нічого не випитували, викликавши працівників поліції.
Не визнаючи факту насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 послався на те, що малолітня потерпіла схильна до фантазування. На думку обвинуваченого та сторони захисту, про це свідчить неузгодженість в показаннях ОСОБА_10 , яка давала пояснення, що ОСОБА_21 лив їй на голову та в труси воду, сував олівці в рот, чого не було.
Разом з тим, допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста експерт - психолог Сумського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_90 пояснила суду, що фантазування є суто репродуктивною функцією; в тому віці, в якому перебуває малолітня ОСОБА_10 ( 4 роки), діти можуть фантазувати лише про те, що бачили. З дослідження відеозапису видно, що про речі , які малолітній неприємні, вона відповідає коротко, одним словом, а про цікаві для неї речі - словосполученнями. Щодо дій відносно неї ОСОБА_30 , то фантазування з боку малолітньої ОСОБА_10 виключається.
З висновку комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №333 від 15 серпня 2016 року вбачається, що враховуючи малолітній вік ОСОБА_10 , її необізнаність у питаннях статевих відносин, вона не могла розуміти характер та значення дій, що здійснювались з нею. ОСОБА_10 не виявляє ознак підвищеної схильності до фантазування, при описанні запропонованих сюжетних картинок спирається на суто конкретні ознаки, не відмічалося домислів і прагнення до привнесення нового. Сексуальна поведінка дорослих є для неї незрозумілим і таким, що не уявляє інтересу, тому не може бути предметом фантазії дитини 4-річного віку.
З врахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня психологічного розвитку, ОСОБА_10 здатна правильно сприймати обставини і події , що відбулися з нею 25 травня 2016 року, що мають значення для вирішення справи і може давати про них правильні показання на рівні свого віку( а саме могла сприймати та відтворювати зовнішній, фактичний бік подій без розуміння їхнього внутрішнього змісту).
Психологічний аналіз поведінки, емоційних реакцій ОСОБА_10 під час її допиту 26 травня 2016 року ( відеозапис якого досліджений в судовому засіданні), а також аналіз сукупності її показань дозволяє зробити висновок про достатню самостійність викладення показань (без присутності і впливу батьків або інших близьких дорослих), про повторюваність в показаннях аналогічних деталей, що мають для дитини значення, що викликали у малолітньої найбільш інтенсивні емоції ( роздягнув, пугав бабаєм, оголював статевий орган, засовував статевий орган до роту…). Помітно небажання згадувати неприємні для неї юридично значимі події, присутність у спогадах емоційних слідів від реального впливу неприємних для неї подій, - що дозволяє констатувати відповідність її показань подіям, що реально відбувалися.
На підставі вищенаведеного комісія експертів дійшла висновку, що досліджувана ОСОБА_10 ознак психозу та недоумства не виявляє, на даний час і в момент скоєння відносно неї злочину будь-яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності.
Підвищеної схильності до фантазування у ОСОБА_10 не виявлено.
Суд не може взяти до уваги і посилання сторони захисту на начебто суперечності, що були допущені під час складання висновку комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №333 від 15 серпня 2016 року. Зокрема, експерти відмітили таку рису неповнолітньої ОСОБА_10 як підвищену навіюваність ( рус. внушаемость), залежність від думки та оцінок значимих та авторитетних для неї людей, однак в подальшому, на думку сторони захисту, експерти ігнорують цю рису дитини і дають висновок про достатню самостійність викладених показів.
Разом з тим, з висновку експертизи та пояснень в судовому засіданні експерта - психолога Сумського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_90 вбачається, що в даному випадку у висновку експертизи мова йде не про особисті риси малолітньої ОСОБА_10 , а про загальну вікову рису досліджуваної, яка притаманна всім іншим дітям вікової категорії малолітньої ОСОБА_10 . До того ж цими рисами експерти обґрунтували лише необхідність проводити дослідження у відсутності матері з метою встановлення довірчого контакту з досліджуваною і об`єктивності психологічного дослідження.
Крім того, у відповідності з висновком комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №333 від 15 серпня 2016 року ОСОБА_10 не має залежності від сімейної ситуації, впливу з боку батьків та інших близьких дорослих на її покази про події 25 травня 2016 року ( що підтверджується поведінкою та емоційними реакціями малолітньої під час допиту 26 травня 2016 року та при проведенні психологічного дослідження).
Вина обвинуваченого підтверджується також протоколом огляду місця події з фотознімками від 25 травня 2016 року ( ар. с. 129-132, 133-135), протоколом огляду місця події з фотознімками від 7 вересня 2016 року ( ар. с. 140-146).
З висновку судово-психіатричної експертизи №322 від 8 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_8 на даний час ознак психозу та недоумства не виявляє. На даний час і на момент вчинення злочину ОСОБА_8 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними.( ар. с. 192).
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, а невизнання своєї вини самим обвинуваченим суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 153 КК України, оскільки він скоїв насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом щодо малолітньої ОСОБА_10 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується, займався суспільно корисною працею, помякшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, має молодий вік, шкоди фізичному здоровю потерпілої не завдано, виховувався у неповній родині.
З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_8 визнати винним за ч. 3 ст. 153 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (девять) років.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити - утримання під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 27 травня 2016 року моменту фактичного затримання.
Зарахувати в строк відбування покарання час утримання ОСОБА_8 в СІЗО м. Суми з 27 травня 2016 року по 22 березня 2017 року включно з розрахунку, встановленого Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Речові докази, перелічені в постановах слідчого від 25 травня 2016 року ( ар. с. 136), від 7 вересня 2016 року ( ар. с. 138), що зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий

Судді