УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/2841/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Екібастуз Павлоградської області Р.Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, 2010 та 2015 років народження, працюючого різноробочим в ПП « ОСОБА_10 », раніше не судимого, -
засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання, встановивши 2 роки іспитового строку, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено не обирати.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, в загальній сумі 1759,20 грн. за проведення судових експертиз, -
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 31 серпня 2016 року близько 19 год. 40 хв. в с. Черевки Овруцького району, по вул. Центральній, останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗИЛ-131А», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по мосту через річку Норинь в напрямку с. Старі Велідники Овруцького району, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України (ПДР): 2.1 (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії); 2.3. (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі); 2.9 (Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння...; 10.1. (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «С» та навиків керування відповідним транспортним засобом, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, виявив неуважність та під час початку руху скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалася по правому краю проїзної частини, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, забійної рани лівої тім`яної ділянки волосяної частини голови, крововиливу в м`які тканини голови на рівні лівої тім`яної кістки з переходом на основу черепа (перелому тіла та пірамідки лівої скроневої кістки), забою головного мозку з крововиливами в м`які оболонки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті ОСОБА_11 , яка настала на місці ДТП.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Вказує, що судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Вважає, що в матеріалах провадження відсутні дані про щире каяття обвинуваченого, а тому це не може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання. Крім того, судом не враховано тяжкість злочину, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що не застосування судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не відповідає вимогам ст. 65 КК України.
В запереченнях потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора йдеться про законність та обґрунтованість вироку суду і залишення його без зміни.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в часткове підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку потерпілої ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується його показаннями, показаннями потерпілої ОСОБА_8 та матеріалами кримінального провадження.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості, а саме застосуванні ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Проте, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції недостатньо врахував наслідки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме спричинення смерті ОСОБА_11 .
Ухвалюючи вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції було допущено невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, а тому він підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.65 КК України апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційним судом враховано особу обвинуваченого, який має на утриманні 2-х малолітніх дітей 2010 та 2015 років народження, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, взяв зобов`язання матеріально допомагати потерпілій, думку потерпілої, яка просить суворо його не карати, оскільки вона залишилася сиротою, навчається у ліцеї, отримує стипендію і її матеріально щомісячно підтримує обвинувачений ОСОБА_7 . Вважає, що більше користі буде для неї і його сім`ї, якщо обвинуваченого не буде позбавлено волі.
Також, апеляційний суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційний суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_8 (витрат на поховання та щомісячних виплат).
Враховуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, колегія суддів, приходить до висновку, що за наявності виняткових зазначених обставин, на які посилається потерпіла та двох пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі, яке буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Також, враховуючи, що ОСОБА_7 не має прав на керування транспортними засобами та прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не підтримав вимоги апеляційної скарги в частині застосування додаткового покарання, апеляційний суд вважає, що підстав для застосування додаткового покарання до обвинуваченого ОСОБА_7 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не має.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не розкаявся апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки останній свою вину визнав повністю, готовий нести призначене покарання, добровільно відшкодував заподіяну шкоду і продовжує сплачувати щомісячні платежі потерпілій.
Також, безпідставними апеляційний суд вважає доводи апелянта про те, що судом не враховано тяжкість злочину, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки судом першої інстанції враховано у вироку вказану обставину, що обтяжує покарання та тяжкість вчиненого злочину.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: