Справа № 203/327/17
Провадження № 1-кп/0203/167/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001186 від 16.12.2016 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туапсе, Краснодарського краю РФ, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, освіта середньо-технічна, ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкає: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
15.12.2016 року, близько 14 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 1117 L», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по території концерну «ВЕСНА», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Ярослава Мудрого №68 (Центральний район м. Дніпро), грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який рухався по території підприємства зліва направо за напрямком його руху, якого він об`єктивно здатний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого скоїв на нього наїзд.
В результаті ДТП потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла:саден правої гомілки;стиснення правої стопи забійної рани нігтьової фаланги 2 го пальця та закритого перелому проксимальної фаланги 5-го пальця правої стопи зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом автомобілем «MERCEDES-BENZ 1117 L», н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
- п. 12.3 "При виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди", що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 15.12.2016 року, близько 14 години 00 хвилин, він на своєму автомобілі рухався по території концерну «ВЕСНА» та побачив, як чоловік зі складу вивозить піддон з вантажем, у зв`язку з чим він пригальмував. Коли чоловік зупинився, він почав знову рух, але потерпілий ОСОБА_4 знов почав рухатися, у зв`язку з чим було здійснено на останнього наїзд.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 15.12.2016 року близько 14 години 20 хвилин знаходився на роботі, на території концерну «ВЕСНА», де рухаючись спиною зі складу з вантажем на нього було скоєно наїзд автомобілем під керуванням обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 звернувся із заявою, в якій просить закрити провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням, пославшись на те, що всі збитки (матеріальні та моральні) по справі йому відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_5 , якому було роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, підтримав письмове клопотання потерпілого ОСОБА_4 та просив закрити кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки всі збитки останньому ним відшкодовані.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що заява потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до абзацу другому ч.6 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені п.2 частини другої цієї статті виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, щиро покаявся у скоєному, відшкодував потерпілому всі матеріальні та моральні збитки, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.
Судові витрати в розмірі 703 гривень 68 копійок за проведення судово-автотехнічної експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2, абзацом другим ч.6 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву потерпілого ОСОБА_4 від 02.02.2017 року про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням - задовольнити.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 703 (сімсот три) гривні 68 копійок.
Речовий доказ: автомобіль «MERCEDES-BENZ 1117 L», н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити останньому.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровській області протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1