ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи, Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого СП «Дніпро-кераміка», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кожухів, Літинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ТОВ ГДК «Мінерал» , неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Данков, Ліпецької області, Російська Федерація, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 374 КК України

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачуються в тім, що будучи оперуповноваженим карного розшуку Пологівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, представником влади та службовою особою, вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перевищення влади, катування, завідомо незаконне затримання, а також службове підроблення офіційних документів явки з повинною ОСОБА_9 та пояснення від імені ОСОБА_9 про скоєння зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 , що спричинило тяжкі наслідки

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тім, що будучи оперуповноваженим карного розшуку Пологівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ у Запорізькій області, представником влади, тобто посадовою особою, скоїв службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тім, що будучи слідчим прокуратури Пологівського району Запорізької області та будучи посадовою особою, скоїв зловживання владою, службове підроблення та порушення права на захист.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вину у скоєнні злочинів не визнали в повному обсязі.

ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування, вважає, що досудове слідство в справі було проведено поверхнево, упереджено та з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Не були усунені протиріччя в показах потерпілого ОСОБА_9 , не було проведено очної ставки між потерпілим ОСОБА_9 та судмедекспертом ОСОБА_11 .

Дата затримання ОСОБА_9 19.08.2003р. базується лише на його свідченнях, ніякими належними та допустимими доказами не підтверджена.

Слідчі дії під час досудового слідства проводились з порушенням законодавства.

Зокрема, слідчою групою було проведено виїмку бухгалтерської документації «Агрохімцентру», де працював ОСОБА_9 .

В протоколі виїмки, значиться прізвище директора вказаної організації ОСОБА_12 , як особи, яка приймала участь в даній слідчій дії. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснив, що під час проведення виїмки присутнім не був, коли і з чиєю участю вона проводилась не знає. Свій підпис на вказаному документі він поставив в кабінеті, де працювали співробітники ГПУ, куди його викликали спеціально для цього.

Також в порушення чинного законодавства з ОСОБА_9 двічі проводились відтворення місця та обставин скоєння злочину, за обставинами та механізмом спричинення йому тілесних пошкоджень 14.05.2008р., в приміщенні Прокуратури Запорізької області (т.3. а.с.109-115), 20.08.2008р., (через три місяці) в кабінеті ОСОБА_7 (т.3 а.с.127-138).

Під час проведення вказаних слідчих дій ОСОБА_9 показував два різних варіанти нанесення йому ударів.

Згідно висновку СМЭ №2/55м-к (т.9 а.с. 45-47) спричинення перелому ОСОБА_9 за обставин, вказаних ОСОБА_9 під час відтворення 14.05.2008р. виключено.

Під час одного з судових засідань потерпілий ОСОБА_9 власноручно показував як саме його приковували до радіатора опалення (а саме за шийку між секціями). Однак надіти наручники на шийку радіатора опалення не можливо, так як діаметр наручників менший ніж діаметр шийки радіатора в найвужчому місці. Цей факт також був залишений без уваги.

Не було встановлено саму природу походження перелому у ОСОБА_9 .

В ході досудового слідства почеркознавча експертиза документу «явка з повинною» проведена не була і доводи звинувачення, що це дійсно його підпис, базуються лише на власних свідченнях ОСОБА_5 .

Згідно авторознавчої експертизи №8052/8096 (а.с. 108-112) «явка з повинною ОСОБА_9 написана не самостійно, а при активній участі особи, з більш розвинутими навичками писемного мовлення у вигляді диктування чи відповідей на навідні питання». Стверджувати про те, при активній участі якої самої конкретної особи Лісового, Плетня чи його, можна лише після проведення відповідних авторознавчих експертиз з їхньою участю, а такі експертизи не проводились і питання про їх проведення не ставилось.

ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування, вважає, що досудове слідство в справі було проведено поверхнево, упереджено та з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Досудовим слідством не встановлені обставини отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, місце, час їх завдання; не проведено судово-медична експертиза для виключення утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 від захворювання туберкульозом.

Наслідки, які настали по епізоду ОСОБА_9 кваліфіковані в сукупності, як тяжкі, що є не конкретним і неправомірним, оскільки відсутній причинонаслідковий зв`язок між його діями та ними. Зазначені тяжкі наслідки інкриміновані також ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , але співучасть у скоєнні злочину з ними йому не інкримінується.

Не встановлено, де знаходився та утримувався ОСОБА_13 з часу доставлення його до Пологівського РВ 30.04.2004 року до часу проведення ним допиту увечері 01.05.2004 року, хто з працівників міліції працював з ним у той час, не застосовувались до нього не дозволенні методи дізнання, які надавав пояснення ОСОБА_14 , на той час та яким чином вони були оформленні; не встановлено походження ксерокопії явки з повинною ОСОБА_14 від 01.04.2004 року; не встановлено чи ОСОБА_14 та ним підписана явка з повинною, не проведена експертиза для встановлення особи, яка підписала явку з повинною.

Не перевірена можливість внесення до системного блоку комп`ютера тексту протоколу допита ОСОБА_15 від 05.05.2004 року, не проведена авторознавча експертиза тексту протоколу на предмет його невідповідності текстам аналогічних документів, складених ним, не допитані експерти Харківського НІІ СЕ.

Інкримінується підроблення протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_15 від 13.05.2004 року, за даним фактом кримінальна справа не порушувалася.

При допиті свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 порушенні вимоги ст. ст. 69, 85-1, 85-2 КПК України.

Досудовим слідством не встановлений причинний зв`язок між його діями та винесенням судом постанови про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_13 .

Обвинувачення по епізоду відносно ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 364 КК України не конкретизовано в чому полягає використання ним влади, в чому службового положення. По епізоду відносно ОСОБА_9 в обвинувачені аналогічні по суті його дії кваліфіковані як зловживання службовим становищем, а не владою.

Не встановлено мотив його дій при внесенні завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, оскільки наявність у провадженні слідчого не розкритих злочинів не може привезти до негативних наслідків для слідчого.

Матеріали кримінальної справи не є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України як документи особливо важливі.

Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 01.05.2004 року, надрукований на друкарській машинці, ним не підписаний тому не може бути визнаний офіційним документом, оскільки офіційний документ повинен містити підпис посадової особи або пройти реєстрацію у встановленому порядку.

Обвинувачення на досудовому слідстві не відповідає вимогам КПК України та є не конкретним по змісту опис злочинних дій зазначено всукупності, не розмежовуючи його конкретні дії за кожну із статей, які йому інкримінуються, не зазначено місце, час та інші обставини кожного із злочинів, чим порушено його право на захист.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року клопотання підсудних були задоволенні та кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України, ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 374 КК України направити Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового розслідування.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року зазначену постанову скасовано та справу направлено на новий розгляд з тих підстав, що Кримінально-процесуальний кодекс України містить ряд правових норм, які дозволяють суду, не направляючи справу на додаткове розслідування, усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу.

В порядку ст..315-1 КПК постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року доручено органу, який проводив розслідування - слідчій групі Генеральної прокуратури України провести згідно вимог чинного законодавства : огляд книги вихідної кореспонденції Пологівського СМЕ за 2004 рік та встановити дату отримання ОСОБА_6 висновку СМЕ № 189 ОСОБА_15 ; огляд медичних документів особової справи ОСОБА_9 щодо перенесених ним захворювань та травм в ІНФОРМАЦІЯ_4 ; відтворення обставин та обстановки події з участю потерпілого ОСОБА_9 під час якого ОСОБА_9 необхідно вказати спосіб яким він був пристебнутий браслетами в місці з`єднання секцій чавунного радіатора опалення в кабінеті Пологівського РВ; витребувати з Пологівської ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області інформації про роботодавця, який сплачував кошти як податковий агент, протягом 3-4 кварталів 2003 року ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого АДРЕСА_6 ; додатковий допит потерпілого та його представника та з`ясувати, які додаткові питання він або захист вважає необхідним поставити перед експертами; відібрати у ОСОБА_5 експериментальні зразкі підпису та почерку для проведення судово-почеркознавчої експертизи; призначити і провести судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи виконано рукописний запис та підпис у документі (явка з повинною ОСОБА_9 , 3 сторінка документу, 3 останні рядки, а саме запис «Принял : оперуполномоченный ОУР Пологовского РО УМВД ст. л-нт милиции (підпис) ОСОБА_20 , 02.09.2003 г.») ОСОБА_5 чи іншою особою? ; призначити та провести повторну комісійну СМЕ потерпілого ОСОБА_9 , з участю лікаря фтизіатра, на вирішення якої поставити питання: чи наявні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження в області лівої кісточки гомілково-стопного суглобу; чи можливе завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в області лівої кісточки гомілково-стопного суглобу в строк та при обставинах, вказаних ОСОБА_9 в ході відтворення обстановки на обставин події від 14 травня 2008 року; чи може перелом у ОСОБА_9 мати патологічний характер; чи залишається перелом на даний час таким, що незрісся; чи міг ОСОБА_9 , маючи перелом, що незрісся, самостійно пересуватися та виконувати різні фізичні навантаження, без кульгання; через який час після спричинення травми ОСОБА_9 міг самостійно пересуватися; призначити та провести авторознавчу експертизу протоколу допиту ОСОБА_15 від 5 травня 2004 року (т.22 ар.с.39-40) на вирішення якої поставити питання: ОСОБА_6 чи іншою особою складено протокол допиту ОСОБА_15 від 5 травня 2004 року; відібрати у ОСОБА_6 експериментальні зразки письма в протоколах допиту свідків для проведення авторознавчої експертизи.

Строк виконання постанови встановлено до 28.06.2016 року.

На виконання зазначеної постанови, в тому числі для проведення експертиз, судом до Генеральної прокуратури направлено том 1, том 9, том 22 кримінальної справи ( т.35 ар.с.27)

Листами від 19 травня 2016 року, 13 червня 2016 року, 5 липня 2016 року начальник управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_21 звертався до суду з проханням щодо продовження строку проведення слідчих та процесуальних дій.

Строк виконання постанови продовжено до 10 серпня 2016 року.

Починаючи з 25 серпня 2016 року суд намагався встановити місце знаходження кримінальної справи та результати виконання постанови.

Листи суду від 25 серпня 2016 року (т.35 ар.с. 37), від 26 вересня 2016 року (т.35 ар.с. 41), від 22 листопада 2016 року (т.35 ар.п. 45), від 10 січня 2017 року залишені без відповіді по суті, про результати виконання постанови суд не повідомлено.

Підсудні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заявили клопотання про направлення справи для проведення додаткового досудового розслідування, пояснили , що з квітня 2016 року ніякі слідчі дії по кримінальній справі не проводились, зразки підписів не вібиралися.

Вислухавши думку учасників процесу, а саме прокурора, який заперечував проти направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, підсудних, які просили повернути справу для проведення додаткового розслідування, суд дійшов висновку про необхідність повернення кримінальної справи прокурору для організації додаткового розслідування за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, в редакції 1960 р., повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України (в редакції 1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Згідно зі ст. 16-1 КПК України в редакції 1960 р., здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора. З огляду на ці вимоги закону, суд при розгляді кримінальної справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Пред`явлене підсудним обвинувачення не є достатньо зрозумілим та достатньо конкретним, що не дає змоги підсудним захищатися від нього всіма можливими законними способами.

Підсудному ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, в тому числі і за ч. 3 ст.364 КК України.

Диспозиція зазначеної норми передбачає відповідальність працівника правоохоронного органу за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Стаття 132 КПК України передбачає, що у постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути зазначено: хто склав постанову; місце і час її складання; назву справи; прізвище, імя та по батькові обвинуваченого, день, місяць та рік його народження; злочин, у вчиненні якого обвинувачується дана особа, час, місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, і стаття кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Такі ж вимоги законодавець пред`являє і до обвинувального висновку згідно ст. 223 КПК України.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві`передбачає, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Зокрема, в описовій її частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин. Недодержання органами досудового слідства вимог статей 132 і142 КПК може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину зловживання службовим положенням та владою, при цьому не зазначено, які дії ОСОБА_6 є зловживанням службовим положенням, а які є зловживанням владою.

Крім того, Законом України № 746-VII від 21 лютого 2014 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» змінено та виключено низку норм про кримінальну відповідальність службових осіб.

Зокрема, зі статті 364 Кримінального кодексу України виключено частину третю, яка встановлювала відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені працівником правоохоронного органу та в абзаці першому частини першої слова "з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб" замінено словами "з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи" .

Органом досудового слідства не встановлена обов`язкова ознака суб`єктивної сторони службового зловживання мотив.

Зазначенні протиріччя, в порядку ст..277 КПК України, в ході судового слідства прокурором не усунуті.

Крім того, згідно до постанови слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_22 від 28 квітня 2010 року про порушення кримінальної справи кримінальну справу порушено відносно ОСОБА_6 , в тому числі за ч.2 ст.366 КК України службове підроблення, а саме внесення ОСОБА_6 завідомо неправдивих відомостей до протоколу допиту ОСОБА_13 від 1 травня 2004 року; явки з повинною від іменні ОСОБА_13 ; протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_15 від 8.05.2004 року.( т.18 ар.с.1-7)

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено дослідженими матеріалами кримінальної справи, слідчим кримінальна справа за фактом підроблення протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_15 від 13.05.2004 року не порушувалась. Згідно обвинувального висновку ( т.24 ар.с.199- 260) ОСОБА_6 , інкримінується вчинення злочину службове підроблення, в тому числі протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_15 від 13.05.2004 року.

Обвинувальний висновок за обвинуваченням , в тому числі і ОСОБА_4 , затверджено заступником Генерального прокурора України 7.12.2009 року та направлено до суду.

Як встановлено в судовому засіданні, дана кримінальна справа була вже предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, в ході розгляду, якої прокурором, виносилася постанова про зміну обвинувачення, згідно ст. 277 КПК України 10.05.2013 року відносно підсудного ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст..297 КПК України судове слідство починається з читання обвинувального висновку.

Державний обвинувач в судовому засіданні після дослідження всіх доказів по справі не скористався наданим йому правом на уточнення чи зміну обвинувачення підсудним, тому пред`явлене обвинувачення є суперечливим та не конкретним.

Крім того, відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при провадженні досудового слідства кримінальної справи у суді підлягає доказування подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого злочину), винність обвинувачуваного у вчинені цього злочину, мотиви злочину, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, характеризують особу обвинуваченого, характер та розмір шкоди, завданої злочином.

Досудовим слідством зазначених вимог закону під час розслідування даної кримінальної справи в повному обсязі не дотримано.

Час і місце вчинення злочину є складовою об`єктивної сторони суспільно небезпечного діяння і його встановлення має важливе значення для правильного вирішення справи, оскільки дає можливість з`ясувати та визначити певну послідовність дій та обставин, необхідних для встановлення істини по справі.

Досудове слідство дійшло до висновку, що ОСОБА_9 утримувався в Пологівському РВ УМВС в період часу з 19 серпня 2003 року по 2 вересня 2003 року.

На думку суду, досудове слідство дійшло помилкового висновку, оскільки ця обставина досудовим слідством належним чинном не з`ясована та суперечить матеріалам кримінальної справи.

Так, свідок ОСОБА_23 суду показала, що працювала в ТОВ «Агрохімцентр» бухгалтером, звільнилась 28.08.2003 року, на момент її звільнення ОСОБА_9 ще працював, після звільнення вона ходила на роботу допомагала писати звіт. Коли вона вже не працювала, приїхали на підтприємство працівники міліції, зайшли до кабінету та розпитували за ОСОБА_9 .. Згідно поясненням співробітниці ОСОБА_9 в цей час був на господарському дворі, працівники міліції пішли до нього.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що працювала ТОВ «Агрохімцентр» економістом, в 2003 році роботи було мало, тому вони працювали із скороченим робочим тижнем, були додаткові вихідні без збереження заробітної плати.

Згідно оголошеним показам свідка ОСОБА_24 , даних на досудовому слідстві , посилаючись на книгу нарахування заробітної плати (т.4 а.с. 186-188), відповідно до якої в серпні 2003р. ОСОБА_9 відпрацював 108 робочих годин, тобто 13,5 днів.

Враховуючи норму тривалості робочого часу, затверджену Листом Мінпраці України №010-1135 від 06.11.2002р. «Про норму тривалості робочого часу на 2003рік», та виходячи із зазначених відпрацюваних ОСОБА_9 годин, якщо брати повністю відпрацьований тиждень без додаткового вихідного, останнім днем роботи ОСОБА_9 є 20 серпня 2003 року.

Під час перегляду речового доказу - відеозапису матеріалів відеотеки Пологівського РВ УМВС від 2.09.2003 року, ОСОБА_9 пояснив, що відеозйомку проведено в день його затримання.

Також, на досудовому слідстві не встановлено механізм утворення незрощеного перелому внутрішньої щиколотки з задовільним станом кісткових фрагментів у ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 суду пояснив, що він оглядав ОСОБА_9 , опитали, оглянули, написали висновок, все зазначено у висновку. Скарг від ОСОБА_9 на стан здоровя не було. Демчук хворів туберкульозом, локалізація очагів могла бути різною, патологічний процес міг бути в кістці. Враховуючи захворювання туберкульоз незрощений перелом кісток може бути не травматичним, а патологічним, спричинений хворобою, а не удару.

Відповідно до досліджених висновків СМЕ № 1976/Д від 2.09.2008 року (т.9 ар.с.26-28, ар.с.68-70), під час проведення експертизи зазначене питання експертам не ставилось.

Досудове слідство проведено неповно, обставини справи були дослідженні однобічно та поверхово.

Так, підсудний ОСОБА_5 обвинувачується в тім, що діючи умисно, з метою догодити своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_7 і співробітникам ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , погодився на пропозицію керівництва і в приміщенні Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області 02 вересня 2003 року, у невстановлений слідством час, підписав написану ОСОБА_9 19 серпня 2003 явку з повинною про вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 від імені посадової особи органу внутрішніх справ, нібито, прийнявшого цю явку з повинною, що завідомо для нього не відповідало дійсності, а також вказав дату прийняття від ОСОБА_9 явки з повинною - 02 вересня 2003 року, що також не відповідало дійсності.

При цьому на досудовому слідстві почеркознавча експертиза з приводу того ОСОБА_5 чи кимось іншим виконано цей напис, не проводилась.

Відповідно до ст.277 КПК України в редакції 1960 р., під час судового розгляду до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити пред`явлене особі обвинувачення. Однак, прокурор таким правом не скористався.

У відповідності до ст. 64 КПК України, в редакції 1960 року, доказуванню підлягають подія злочину (час місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, винність обвинуваченого у вчиненні злочину і його мотиви, обставини, що впливають на ступніть тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання, характер та розмір шкоди, завданої злочином.

Виходячи з вимог ст. 22 КПК України, в редакції 1960 року суд, прокурор, слідчий зобов`язані прийняти всі, передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Разом з тим, здійснюючи досудове слідство по справі, орган досудового слідства не виконав в повному обсязі вимог зазначених статей, внаслідок чого не з`ясовані такі обставини справи, встановлення яких має суттєве значення для прийняття по ньому законного та обґрунтованого рішення, що дає суду підстави вважати, що по даній справі слідство проведене односторонньо, що потягло за собою неповноту та неправильність досудового слідства. Неповнота та неправильність досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Крім того, суд не може збирати докази вини підсудних, оскільки не являється органом досудового слідства і підміняти його також не може. Суд не має повноважень з підтримки обвинувачення, дана функція покладена на прокурора. У відповідності до ст. 16-1 КПК України, в редакції 1960 року, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, після чого надає оцінку зібраним доказам по справі і приймає рішення, відповідно до вимог КПК України.

Суд вважає, що досудове слідство проведене неправильно, так як органом досудового слідства при виконанні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального та кримінального закону, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді.

Зазначена неправильність та неповнота не може бути усунена в умовах судового слідства, тому кримінальну справу належить повернути на додаткове розслідування, згідно вимог ст. 281 КПК України, в редакції 1960 року.

При провадженні досудового слідства, слідчому необхідно встановити час, місце, обставини вчинення злочинів, для чого провести певні слідчі та розшукові дії, після чого вирішити питання про надання юридичної оцінки діям підсудних.

Всі інші, зазначенні підсудними підстави для повернення справи для проведення досудового розслідування, є оцінкою доказів та не можуть бути прийнятті судом.

Керуючись ст.ст. 281 КПК України в редакції 1960р.,

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.365, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України, ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 374 КК України направити Генеральному прокурору України для організації проведення додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з моменту її проголошення через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1