УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4810/17

Провадження № 1-кп/638/598/17

29.05.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, непрацюючого, який має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в органах внутрішніх справ працює з 02.04.2013 року, в органах Національної поліції з 07.11.2015 року. Згідно з наказом начальника ГУ НП в Харківській області від 20.12.2016 року № 563о/с призначений на посаду дільничного офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.

Таким чином, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Так, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, а також незаконного збагачення протиправним шляхом інших осіб, достовірно знаючи про наявність кримінального провадження № 0000050 від 05.01.2017 року за фактом вчинення ОСОБА_6 04.01.2017 року хуліганських дій, 07.02.2017 року близько 12.00 год., знаходячись біля будинку № 26 по вулиці Данилевського у місті Харкові, під час спілкування з громадянином ОСОБА_6 , висловив останньому протиправну вимогу передати неправомірну вигоду у сумі 2000 доларів США за здійснення впливу з використанням власних та особистих стосунків на невстановлених службових осіб слідчого відділення Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області та прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1, до компетенції яких належить непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадження № 0000050 від 05.01.2017 року.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, а також незаконного збагачення протиправним шляхом інших осіб, 13.02.2017 року близько 18.00 год., керуючи автомобілем «Хюндай акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи на вулиці Тобольській у місті Харкові біля Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 228, отримав від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США (13605 грн. за курсом НБУ станом на 13.02.2017 року) за здійснення впливу з використанням власних та особистих стосунків на невстановлених службових осіб слідчого відділення Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області та прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1, до компетенції яких належить непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадження № 0000050 від 05.01.2017 року.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, а також незаконного збагачення протиправним шляхом інших осіб, 16.02.2017 року близько 15.40 год., керуючи автомобілем «Хюндай акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи біля магазину «Чудо маркет», розташованого по вулиці 23 Серпня, 29, у місті Харкові, отримав від ОСОБА_6 решту неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США (40485 грн. за курсом НБУ станом на 16.02.2017 року) за здійснення впливу з використанням власних та особистих стосунків на невстановлених службових осіб слідчого відділення Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області та прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 1, до компетенції яких належить непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадження № 0000050 від 05.01.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, а саме прийняття пропозиції, одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

27.03.2017 року між сторонами кримінального провадження, прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Між сторонами узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2017 року та призначити покарання, визначене в угоді.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним злочину, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Суд, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000113 від 07.02.2017 року, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 2 ч.7 ст. 474 КПК України встановлено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Вивчивши зміст поданої угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покаранні особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання. Призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи розмір відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Пунктами 2, 5 ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Зазначеною угодою, покарання узгоджене у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятиста мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 25500 гривень, на даний час підозрюваний не працює, тому доказів на підтвердження спроможності ОСОБА_5 виконати умову угоди щодо сплатити штрафу в належному розмірі суду не надано.

Суд враховує те, що призначення покарання у вигляді штрафу підозрюваному в розмірі 25500 гривень, який працював на посаді дільничного офіцеру поліції сектору превенції патрульної поліції Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, має звання старшого лейтенанту поліції, вчинив корупційний злочин, а саме отримав неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, що не є співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню та не відповідає інтересам суспільства, направлених на боротьбу з корупційними злочинами.

З урахуванням вищевказаного, суд прийшов висновку, що покарання у вигляді штрафу не відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченого ст. 65 КК України, особі підозрюваного та існує очевидна неможливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань щодо сплати штрафу, а також невідповідність угоди інтересам суспільства, свідчать про те, що умови укладеної угоди не відповідають вимогам ст. 474 КПК України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі: якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.314, 468, 469,471-474 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих регіональної прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 00113 від 07.02.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 00113 від 07.02.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України повернути прокурору Прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя