пр. № 1-кп/759/731/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання по кримінальному провадженню №0005863 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6

сторони захисту: захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 31 серпня 2016 року.

Ухвалами суду від 05.09.2016р. та 28.10.2016р. міру запобіжного заходу, відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тримання під вартою і відносно ОСОБА_5 домашній арешт, продовжено до 26.12.2016р.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акту не завершено.

Судом під час судового розгляду поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор під час судового розгляду вважає за доцільне продовжити тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 60 діб, а також заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 домашнього арешту на 60 діб, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зникли.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Крім цього захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, доцільним продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До сплину продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про осіб, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останні вчинили дії, що ставляться їм у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені, з огляду на їх моральні якості, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Продовжуючи тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_5 дії домашнього арешту строком на 60 діб, підлягає задоволенню, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зникли.

Щодо клопотань захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зміну їх підзахисним міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, то на думку суду дані клопотання задоволенню не підлягають.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосування насильства обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 205, 331, 369-372 КПК України, ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод,-

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 тримання під вартою та ОСОБА_5 домашній арешт, обраний під час досудового розслідування, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.02.2017р.(включно).

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_1