Справа № 192/315/17
Провадження № 1-кп/192/81/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" серпня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Веселе Городовського району Калмикської області Російської федерації, області, українця, громадянами України, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, раніше судимого:
-23 травня 2006 року Дніпропетровським районним судом за ч.1 ст.296, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-13 травня 2008 року Магдалинівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 07 травня 2010 року згідно ухвали Дзержинівського районного суду м.Кривий Ріг звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 11 місяців 10 днів;
-12 грудня 2011 року Дніпропетровським районним судом за ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі;
-28 березня 2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-30 березня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2017 року по 30 березня 2017 року; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року вирок змінений в частині призначення покарання. ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 березня 2017 року по 20 червня 2017 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 в період іспитового строку за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року, а також маючи не погашену судимість за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2008 року, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.
Так, 12 грудня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, із корисних спонукань, з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи вільний доступ до всіх господарських будівель, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , зайшов до приміщення погрібника, звідки повторно таємно викрав бензопилу «Фореста», вартістю 1 425 гривень 95 копійок, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 425 гривень 95 копійок.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 12 грудня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, він прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , де живуть його батьки та яке належить ОСОБА_5 , котрий є його вітчимом, зайшов до приміщення погрібника, звідки таємно викрав бензопилу «Фореста», вартістю 1 425 гривень 95 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник. В подальшому він продав бензопилу за 700 гривень, а гроші витратив на власні потреби. Завдані збитки не відшкодував. Вину в скоєному визнав, каявся.
Потерпілий ОСОБА_5 , який про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.15,24,34,42,76,81,91), в судове засідання не з`явився, згідно подано заяви просив проводити судовий розгляд за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має (а.с.79,80). З`ясувавши думку учасників провадження, суд ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинностівстановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України рецидив злочинів.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив новий корисливий злочин у період іспитового строку, маючи не погашену судимість за корисливий злочин проти власності.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки ОСОБА_3 вже має судимість за вчинення корисливого злочину, був звільнений від відбування покарання з випробуванням, проте на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, а тому суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції його від суспільства.
Враховуючи також, що ОСОБА_3 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року (а.с.66-69), який змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року (а.с.70-72), суд вважає, що при визначені остаточного строку покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком.
Оскільки обвинуваченого згідно ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року (а.с.46) було тимчасово залишено в Дніпропетровському слідчому ізоляторі для можливості його конвоювання до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, тому в строк призначеного покарання слід зарахувати період з 03 липня 2017 року по день ухвалення даного вироку.
Також, ОСОБА_3 у відповідність до положень ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», слід зарахувати в строк остаточного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, тобто з 14 січня 2017 року по 20 червня 2017 року включно. При цьому зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення по 20 червня 2017 року, оскільки Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIIскасовано правила зарахування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року, який змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року та остаточно призначити до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 січня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк з 03 липня 2017 року по 16 серпня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1