Справа № 761/6030/17
Провадження № 1-кс/761/3822/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м.Києві скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінод» на бездіяльність старшого слідчого в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 10.02.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000210, та зобов`язання повернути вилучене майно, -

В С Т А Н О В И В:
В лютому 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга директора ТОВ «Фінод» на бездіяльність старшого слідчого в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 щодо неповернення майна, тимчасово вилученого під час обшуку 10.02.2017 р., проведеного в рамках кримінального провадження №0000210, та зобов`язання повернути вилучене майно.

Скаргу мотивовано тим, що 10.02.2017 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у цьому кримінальному провадженні з метою відшукання предметів та документів, що мають значення доказів у цьому провадженні, було проведено обшук в приміщенні операційної каси №078 відділення №2 ТОВ «Фінод» за адресою м.Київ, просп..Відрадний, 16/50. Під час обшуку було вилучено ряд предметів, грошових коштів та документів, які у законний спосіб знаходились у вказаному приміщенні. Вказане товариство здійснює абсолютно законну господарську діяльність та має усі дозвільні документи, а вилучені грошові кошти, як вказується у скарзі, взагалі не були зазначені в ухвалі слідчого судді, отже вони є тимчасово вилученим майном та в подальшому на них не було накладено арешт та вони самі по собі та інформація на них немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Значення доказів вони не мають.

Представник в інтересах скаржників звертався до слідчого з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак письмової відповіді не отримано та жодних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна не вчинено, чим допущено бездіяльність.

З урахуванням того, що заявник є власником вилученого майна, а тому у скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучені під час обшуку предмети та документи згідно переліку у прохальній частині вказаної скарги.

У судовому засіданні представник в інтересах скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримав і просив її задовольнити із викладених у ній підстав.

Старший слідчий в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував, оскільки обшук проводився на підставі ухвал слідчого судді. Між тим, щодо певних документів не було заперечень про повернення їх власнику, оскільки вони не містять доказової інформації, необхідної для встановлення важливих обставин у цьому провадженні у межах внесеної до ЄРДР кримінально-правової кваліфікації. Арешт на них не накладався.

Фіксація вказаної процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання про скасування арешту не проводилась, оскільки клопотань про таке від учасників процесу не надійшло та за ініціативою суду така фіксація не здійснювалось, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання скаржника про поновлення строку на звернення до суду із цією скаргою, оскільки дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є триваючим порушенням прав власника майна на володіння ним.

Вислухавши осіб, які з`явились до розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, матеріалами, наданими в судовому засіданні слідчим, оцінивши в сукупності всі наявні докази з огляду на зміст ухвал слідчого судді від 12.01.2017 р. про дозвіл на проведення обшуку за місцезнаходженням одного із відділень ТОВ «Фінод», слідчий суддя приходить до наступного.

За умовами до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як зокрема, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України.

Таким чином, скарга розглядається по суті в частині вимог щодо повернення майна, яке, як стверджується у скарзі, перебувало у власності скаржника ТОВ «Фінод».

Згідно з ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як встановлено з копій документів, наданих слідчому судді, 10.02.2017 року було проведено обшук за місцезнаходженням операційної каси №078 відділення №2 ТОВ «Фінод» за адресою м.Київ, просп..Відрадний, 16/50, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12.01.2017 р. (справа №761/840/17-к), яким було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000210, за ч.3 ст.212 КК України.

Відповідно до вказаної ухвали суду було надано дозвіл на відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих внаслідок проведення незаконних валютних операцій, чорнових записів та комп`ютерної техніки, за допомогою яких ведеться облік зазначених фінансових операцій, пристроїв для рахунку коштів.

Згідно протоколу обшуку від 10.02.2017 року під час обшуку було виявлено та вилучено ряд предметів та документів, та серед іншого: грошові кошти, посвідчення касирів, пристроїв для перерахунку коштів та іншу техніку.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з положень ч.7 ст.236 КПК України речі та документи, вилучені під час обшуку, які не були зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та які не вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, якщо слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту (ч.5 ст.171КПК України). За ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В той же час як вбачається із формулювання змісту ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 12.01.2017 року в порівнянні із переліком вилученого майна, то вбачається про відсутність інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення у частині вилучених предметів за наведеним у скарзі переліком, а показання слідчого свідчать про те, що визначені у скарзі до повернення предмети і документи не мають значення доказів у цьому провадженні в розумінні кримінально-правової кваліфікації, що внесене до ЄРДР за ч.3 ст..212 КК України.
Відтак, суд приходить до висновку про те, що вилучені під час обшуку предмети та документи як з`ясувалось станом на даний час, не можна вважати такими, дозвіл на вилучення яких було надано в ухвалах про обшук від 12.01.2017 року, а саме: посвідчення №1127 від 24.10.2016 року на касира ТОВ «Фінод» на ім.»я ОСОБА_7 ; ультрафіолетову лампу та штамп з надписом ТОВ «Фінод», відділення №2 операційна каса №78 м.Київ, просп..Відрадний, 16/50, 10.02.2017 року.
В судовому засіданні було встановлено, що слідчий після проведення обшуку не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане у скарзі майно, а тому в силу положень ст.169, ч.5 ст.171КПК України таке майно згідно визначеного слідчим суддею вище переліку підлягає негайному поверненню особі, у якої їх було вилучено.

Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Слідчим же суддею встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм КПК України скаржником не доведено, що інші предмети і документи, які було вилучено під час обшуку, із врахуванням тим даних, що на них містяться, не відносяться до незаконно здобутих грошових коштів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки та чорнових записів, до яких надавався дозвіл ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року.

Таким чином, інші вказані грошові кошти, предмети і документи, які станом на даний час досліджуються на предмет вмісту в них інформації, що має значення для вказаного кримінального провадження, є виправданим і не суперечить положенням ч. 7 ст. 236 та ч. 2ст. 168 КПК України. Більш того, за викладених у ухвалі слідчого судді від 12.01.2017 р. обставин, слідчий вправі був вилучити вказані у клопотанні предмети і документи до вивчення їх фізичних властивостей, а відтак висновок про те, що вони не є такими, що мають значення доказів у вказаному провадженні або інформація на них, є передчасним.

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для задоволення скарги щодо повернення іншого тимчасово вилученого майна, та вважає її передчасною, а відтак в силу вимог ч. 7 ст. 304 КПК України не позбавляє скаржника права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга директора ТОВ «Фінод» про повернення тимчасово вилученого майна підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання слідчого ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000210, повернути йому частину предметів та документів, що були вилучені під час проведення обшуку 10.02.2017 р.

Керуючись ст. 98, 100, 167-169, 170-173, 234-236, 303, 307, 309, 532КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу директора ТОВ «Фінод», - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який входить в групу слідчих по кримінальному провадженню №0000210, повернути власнику майна директора ТОВ «Фінод» ОСОБА_8 тимчасово вилучене під час обшуку 10.02.2016 року, а саме:
- посвідчення №1127 від 24.10.2016 року на касира ТОВ «Фінод» на ім.»я ОСОБА_7 ; ультрафіолетову лампу та штамп з надписом ТОВ «Фінод», відділення №2 операційна каса №78 м.Київ, просп..Відрадний, 16/50, 10.02.2017 року.
В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: