КП№ 278/2054/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
24 січня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, -
за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК) , -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 2788 грн. 11 коп. за стаціонарне лікування потерпілого; а останній - про стягнення з обвинуваченого 2045 грн. 97 коп. матеріальних збитків та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином (а.с. 15-21, 27-30).
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. У показаннях не заперечував наявність конфлікту та бійки між ним і потерпілим 11.07.2016, ввечері, коли вони зі співмешканкою ОСОБА_6 , шукаючи останнього, зустріли його в нетверезому стані на велосипеді на дорозі, поблизу с. Ріжки. ОСОБА_5 відмовився їхати до дому і під час суперечки, першим вдарив обвинуваченого. Після чого вони шарпали один одного, неодноразово падали на кущі, пеньки, та обвинувачений випадково «впав потерпілому коліном на ребра». Потім приїхав брат обвинуваченого, а він на машині поїхав до матері додому. Цивільний позов потерпілого визнав лише у частині стягнення матеріальної шкоди за лікування.
Проте ці показання обвинуваченого суперечать даним слідчого експерименту від 26.08.2016, проведеного з його участю. Під час якого ОСОБА_4 у присутності понятих, добровільно показував як першим наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, від чого той впав правим боком на землю. Після цього ОСОБА_4 бив лежачого потерпілого кулаком по голові, спині і руках, а також один раз вдарив ногою по тулубу (а.с. 71-74).
А також спростовуються іншими дослідженими судом доказами, які відповідають критерію належності та допустимості.
Так потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений є його вітчимом. 11.07.2016 поблизу магазину в с. Озерянка між ними виникла суперечка і щоб її не продовжувати вдома, потерпілий сів на велосипед і поїхав кататися. Згодом на трасі його перестрів обвинувачений із мамою - ОСОБА_6 , які просили ОСОБА_5 повернутися додому. Відмова потерпілого обурила обвинуваченого і він вдарив його кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_5 впав на землю. Потерпілий намагався підвестись, але не зміг через численні удари ОСОБА_4 та втратив свідомість. Прийшов до тями вдома, коли приїхала швидка допомога. У подальшому він тривалий час лікувався від побиття. Наведені показання потерпілого узгоджуються із даними, зафіксованими у протоколі слідчого експерименту від 09.08.2016, в ході якого ОСОБА_5 детально показав своє місце розташування в момент нанесення йому обвинуваченим удару в обличчя, від якого він впав на асфальтове покриття. Описав спосіб та характер нанесення йому ОСОБА_4 численних ударів ногами та руками по голові, тулубу, ребрам, коли він вже лежав на землі і не міг підвестися (а.с. 57-62).
Показання потерпілого цілком відповідають свідченням ОСОБА_6 (безпосереднього очевидця цієї події), про те, що 11.07.2016 саме обвинувачений, перебуваючи у нетверезому стані, наполягав їхати шукати ОСОБА_5 . Побачивши останнього на велосипеді на дорозі, обвинувачений зупинив своє авто та наказав потерпілому повернутися додому, на що останній відмовився. Тоді ОСОБА_4 вдарив його в обличчя та продовжував бити вже лежачого ОСОБА_5 руками і ногами по голові та тулубу. На її крики припинив побиття, обвинувачений не реагував. З місця події втік, побачивши світла фар від машини. Свідок викликала по телефону рідних, останні допомогли привезти непритомного сина додому, де було одразу викликано швидку. ОСОБА_5 забрали до лікарні. Показання ОСОБА_6 цілком відповідають даним, зафіксованим під час проведення з нею слідчого експерименту, де остання докладно відтворила обставини, за яких обвинуваченим було вчинено протиправні дії, щодо потерпілого.
За свідченнями ОСОБА_7 11.07.2016 ввечері їй зателефонувала ОСОБА_6 з проханням приїхати на трасу, де обвинувачений побив ОСОБА_5 . По приїзду на місце події разом із ОСОБА_8 свідок побачила обвинуваченого, біля свого автомобіля, який одразу поїхав. На землі біля велосипеду лежав побитий та непритомний ОСОБА_5 . Після цього вони відвезли його додому, звідки відправили до лікарні. Аналогічні показання надав в суді ОСОБА_8 , який, побачивши на землі непритомного ОСОБА_5 , вирішив, що його збила машина, адже він лежав весь побитий у синцях та гематомах і не приходив до тями. Свідок поклав непритомного ОСОБА_5 на заднє сидіння своєї машини і вони з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 поїхали додому, куди свідок згодом привіз місцевого лікаря. Після огляду лікаря потерпілого забрала швидка.
Ставити ці показання під сумнів, підстав немає. Окрім того, судом не встановлено доказів, які б підтверджували отримання тілесних ушкоджень потерпілим при інших обставинах.
Відповідно до протоколу прийняття заяви від 13.07.2016 та рапорту чергового, ОСОБА_5 повідомляв про нанесення йому ОСОБА_4 11.07.2016 численних ударів кулаком по обличчю та тулубу. При цьому потерпілого було госпіталізовано до травматологічного відділення Центральної районної лікарні (а.с. 49, 50).
Як убачається з висновків судово-медичної експертизи №2028 від 15.08.2016 та № 2074 від 17.08.2016, потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця, крововиливів та саден на обличчі, струсу головного мозку, саден на спині та правій верхній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею. При цьому експерт не виключає отримання таких ушкоджень ОСОБА_5 11.07.2016 під час нанесення йому саме ОСОБА_4 ударів тупим предметом по обличчю, тулубу та при падінні з упором на праву руку. Отриманні тілесні ушкодження у потерпілого не суперечать даним протоколів проведених слідчих експериментів за участю останнього та ОСОБА_9 .
Експерт ОСОБА_10 у суді підтвердила дослідження щодо правильності визначення ступеню тяжкості виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень. Експерт роз`яснила, що, ураховуючи анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, їх морфологічні характеристики, кількість та взаєморозміщення, виключається можливість розмежування та визначення окремо кожного з отриманих потерпілим тілесних ушкоджень на обличчі та голові, з огляду на те, що ці ушкодження оцінюються в комплексі та складають закриту черепно-мозкову травму. Не виключає утворення тілесних ушкоджень на спині, на правому ліктьовому суглобі від падіння.
Усі обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи дають підстави для висновку суду, що умислом ОСОБА_4 охоплювалося спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Суд відкидає твердження обвинуваченого про ініціювання бійки саме потерпілим та про його необережне падіння на ребра ОСОБА_5 і розцінює їх як намагання ОСОБА_4 уникнути відповідальності. Досліджені судом докази переконливо свідчать про те, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Суд виключає з обвинувального акту пом`якшуючу обставину як щире каяття. На переконання суду щире каяття означає, що особа визнає свою вину за висунутим проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання тощо. Обставиною, що в силу статті 67 КК обтяжує покарання є те, що злочин обвинувачений учинив у стані алкогольного сп`яніння.
Суд реалізує загальні засади призначення покарання через принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, а тому суд бере до уваги характер і кількість нанесених потерпілому ударів, ставлення ОСОБА_4 до свого вчинку, думку потерпілого про необхідність покарати обвинуваченого, а також міркування прокурора про доцільність призначення обвинуваченому реального покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК.
Цивільний позов прокурора суд задовольняє повністю згідно із положеннями статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) .
Матеріальні вимоги потерпілого підлягають повному задоволенню, з огляду на визнання їх обвинуваченим. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та моральних стражданнях, яких потерпілий зазнав
у зв`язку із ушкодженням здоров`я; у душевних переживаннях з причин протиправних дій вітчима та інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування у грошовому еквіваленті, суд ураховує матеріальний стан обвинуваченого, а також принципи розумності, співрозмірності, адекватності та встановлює його у сумі 3000 грн.
Керуючись: статтями 127-129, 373-376, 394, 532 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління фінансів Житомирської РДА в особі комунальної установи «Центральна районна лікарня» витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 2788 грн. 11 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2045 грн. 97 коп. матеріальних збитків та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1