печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання старшого групи прокурорів/прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 здійснити процесуальні дії з припинення розшуку громадянина України ОСОБА_2 , шляхом прийняття відповідного процесуального рішення, -

В С Т А Н О В И В :
01.06.2016 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 02.06.2016, про зобов`язання старшого групи прокурорів/прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 здійснити процесуальні дії з припинення розшуку громадянина України ОСОБА_2 , шляхом прийняття відповідного процесуального рішення та внести відомості про припинення його розшуку до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна, вказаний перелік є вичерпним.

Частиною 1 статті 36 та частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та відповідно слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

По суті заявлених вимог вбачається, що заявник намагається оскаржити постанову органу досудового розслідування про оголошення його підзахисного в розшук (яка відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню), шляхом зобов`язання прокурора до вчинення конкретних дій.

Разом з тим, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги заявника про зобов`язання старшого групи прокурорів/прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 здійснити процесуальні дії з припинення розшуку громадянина України ОСОБА_2 , шляхом прийняття відповідного процесуального рішення та внести відомості про припинення його розшуку до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання старшого групи прокурорів/прокурора у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 здійснити процесуальні дії з припинення розшуку громадянина України ОСОБА_2 , шляхом прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1