Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2928/17
У Х В А Л А

18 квітня 2017 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , винесеного у кримінальному провадженні № 0000011 від 26 січня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моринці Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 187 КК України,-

встановив :

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором прокуратури Черкаської області звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на те, що він, відповідно до наказу № 56 о/с від 24.03.2016 перебуває на посаді інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

ОСОБА_6 , діючи всупереч вимог ст. ст. 19, 27, 28, 29, 64 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 7, ч. 1 ст. 8, ст. ст. 29, 30, 43 Закону України «Про Національну поліцію», маючи спеціальне звання лейтенанта поліції, вчинив: незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань; перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, які супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), за наступних обставин.

Так, перебуваючи в приміщенні Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, встановивши, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду № 93 від 13.01.2017, у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 всупереч інтересам служби, з мотивів помсти за образи та з корисливих мотивів, з метою заподіяння ОСОБА_7 фізичних страждань, тілесних ушкоджень, приниження його честі та гідності, а також з метою заволодіння майном останнього, виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, всупереч інтересам служби, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, за попередньою змовою з групою осіб, а саме, з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , перевищуючи надану їм владу, близько 00 год. 35 хв. 14.01.2017 відкрито незаконно позбавив волі ОСОБА_7 , вивівши останнього з приміщення Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, який розташований за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси, Черкаської області, із застосованим щодо нього спеціальним засобом кайданками, які йому одягнув ОСОБА_11 під час адміністративного затримання, та помістивши його до службового транспортного засобу марки «TOYOTA Prius», д.н.з. НОМЕР_1 екіпажу Отава № 0015 управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП НП України, створили цим самим протиправне перешкоджання останньому обирати за своєю волею місце знаходження та позбавили ОСОБА_7 змоги вільно його залишити.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, всупереч інтересам служби, перевищуючи надану йому владу за попередньою змовою з групою осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з мотивів помсти за образи та з корисливих мотивів, з метою заподіяння ОСОБА_7 фізичних страждань, тілесних ушкоджень, приниження його честі та гідності, а також з метою заволодіння його майном, 14.01.2017 близько 01 год. привезли ОСОБА_7 , який був без взуття, до лісового масиву, що розташований у с. Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, координати якого N 49°29.930 E 31°57.573, вивели із службового автомобіля та, не знімаючи спеціальних засобів кайданок, почали узгоджено та одночасно наносити йому удари ногами в різні частини тіла,а саме: по руках, ногах та тулубу, що призвело до неодноразової втратити ОСОБА_7 свідомості, спричинивши таким чином потерпілому садна верхніх кінцівок, попереку, правої нижньої кінцівки, крововиливи грудної клітки, живота, правої верхньої кінцівки, правої сідниці, які відповідно до висновку експерта № 02-01/313 від 17.02.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також фізичні страждання, спричинені дією низької температури оточуючого середовища на тіло потерпілого, оскільки він був роззутий, та відкрито заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung» «SM-G313HU/DS» вартістю 1116 грн. та грошовими коштами в сумі 600 грн., чим спричинили істотну шкоду охоронюваним законом правам громадянина України ОСОБА_7 на повагу до його гідності, свободу та особисту недоторканість, що передбачені ст. ст. 28, 29 Конституції України, свободу вибору місця свого знаходження, передбачену ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 та закріплену Загальною декларацією прав людини, від 10.12.1948, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16.12.1966, Конвенцією про захист прав людини від 04.11.1950 та протоколами до неї, а також іншими ратифікованими міжнародними договорами України.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України - незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань ч.2 ст. 365 КК України - перевищенні влади, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, які супроводжувались насильством та застосуванням спеціальних засобів та ч.2 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (розбої).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, ОСОБА_6 13.04.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 187 КК України

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині не визнав та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати будь-які показання.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, заслухавши доводи прокурора, думку слідчого, підозрюваного, приходить до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України , під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177 - 178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, а саме: що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Слідчий суддя вважає за необхідне не застосувати до підозрюваного запобіжний захід в виді тримання під вартою, а застосувати до нього найменш суворий запобіжний захід - особисте зобов`язання, з покладенням на нього у відповідності ст. 194 КПК України певних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1