Справа № 360/1436/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000825 від 09 вересня 2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бородянка Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, має другу групу інвалідності, раніше судимого: 1) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 12 вересня 2006 року за ч.2 ст.185 і ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, відповідно до ст.75 і 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2007 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11 січня 2012 року по відбуттю строку покарання; 3)за вироком Бородянського районного суду Київської області від 10 липня 2012 року за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 4) за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України до 2-х років обмеження волі, відповідно до ст.71 КК України, до 3-х років 6 місяців обмеження волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Бородянка Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, судимостей не має відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

встановив:
19 серпня 2014 року, приблизно о 01-й годині ночі, в селищі Бородянка Київської області обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий ОСОБА_12 , і, відчинивши вікно, а потім із середини - вхідні двері, проникли до веранди цього будинку.

Коли обвинувачені були виявлені потерпілим ОСОБА_12 у веранді будинку, обвинувачений ОСОБА_9 , намагаючись не бути впізнаним потерпілим, присів, прикриваючи руками своє обличчя, а потім з будинку втік і таким чином з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а обвинувачений ОСОБА_8 в цей час, незважаючи на те, що його протиправні дії були викриті потерпілим, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, застосував до потерпілого ОСОБА_12 фізичне насильство, небезпечне для його життя і здоров`я, а саме став наносити ОСОБА_12 удари металевим предметом по голові та іншим частинам тіла, заподіявши йому середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді уламкового перелому голівки проксимальної фаланги 5-го пальця лівої кисті, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани ділянки лівої брови і струсу головного мозку, та легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, саден обличчя і волосистої частини голови, але у зв`язку з опором ОСОБА_12 , не заволодівши майном, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе не визнав. Суду, зокрема, пояснив, що участі в цьому злочині він не приймав, потерпілого раніше не знав і вдома в нього ніколи не був, з братом ОСОБА_13 на той час не спілкувався через сварку, а в період 18-19 серпня 2014 року знаходився на лікуванні у психоневрологічній лікарні в смт.Ворзель.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні винуватим себе також не визнав, пояснивши суду, що зазначеного злочину він не вчиняв, оскільки на той час був в іншому місці, вдома тоді не жив через сварку з братом ОСОБА_14 . Потерпілого знає, оскільки раніше, взимку він у дворі потерпілого відкидав сніг за плату, але після того до потерпілого не заходив.
Крім того судом були досліджені такі докази.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні засвідчив, що в будинку АДРЕСА_2 він проживає у двох з матір`ю. Вночі з 18 на 19 серпня 2014 року він вдома ліг спати, але іще не заснув, коли почув у веранді якийсь шум. Відчинивши двері у веранду, він побачив там двох молодих осіб. Один з них ОСОБА_15 присів і намагався заховати обличчя, ніяких дій він не вчиняв, а другий ОСОБА_16 , якого він на той час не знав, став наносити йому удари якимось металевим предметом, спочатку в ділянку лівої скроні, а потім в різні частини голови, ударів було дуже багато. Його (потерпілого) мати, яка теж почула шум у веранді, увімкнула світло в кімнаті і стала кричати. Світло падало на обличчя обвинувачених, а тому він однозначно впізнав ОСОБА_17 і запам`ятав обличчя ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_15 , зрозумівши, що його впізнали, першим вибіг через вхідні двері на вулицю, а ОСОБА_16 потім побіг із веранди за ним. Після того приїхала міліція та швидка допомога і його відправили у лікарню. ОСОБА_17 він раніше знав, оскільки той взимку прибирав у нього на подвір`ї сніг, а потім декілька разів заходив і просив гроші. На той час ОСОБА_18 він не знав, але після події, приблизно, в жовтні-листопаді 2014 року випадково побачив його в сел.Бородянка біля шиномонтажної станції.
При проведенні слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_12 на місці докладно показав, яким чином і за яких обставин відносно нього був вчинений злочин, що підтверджується відповідним протоколом слідчої дії від 28 липня 2016 року та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту. (а.88-92, 93-95)
Допитана як свідок ОСОБА_19 засвідчила суду, що вночі 19 серпня 2014 року вона іще не заснула і почула підозріле шарудіння у веранді. Її син потерпілий ОСОБА_12 першим побіг до веранди, запитавши її, чи вона теж це почула. Потерпілий відчинив двері на веранду і вигукнув, що їх двоє. Вона пішла слідом і, увімкнувши світло, побачила у веранді двох осіб. Один з них менший, ховаючись, став закривати обличчя, а другий почав бити потерпілого по голові рукою, в якій був якийсь предмет. Коли вона стала кричати: "міліція", один злодій, який ховав обличчя, вибіг з веранди, а другий наніс потерпілому іще декілька ударів по голові і теж втік. Потерпілий сказав, що впізнав нападника, який ховався, що його звуть ОСОБА_20 і він раніше в них прибирав сніг на подвір`ї. Після цього вона виявила, що вікно у веранді було відчинено і під вікном ззовні стояла знята москітна сітка і лежала монтіровка.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні засвідчила, що вночі вона прокинулась від гавкання собак і вийшла на вулицю у її сусідів ОСОБА_22 на подвір`ї і в будинку горіло світло, двері в будинку були відчинені. Мати потерпілого щось кричала. В коридорі стояв потерпілий, в нього з носа йшла кров, на обличчі були синці і крововиливи, на підлозі, на стіні і дверях були плями крові. Потерпілий сказав, що на нього напали і побили його. Вікно зліва від вхідних дверей було відчинено, а під вікном лежала монтіровка. На підвіконні був слід від черевика. Приблизно через п`ять хвилин зайшов працівник міліції і запросив її бути понятою, а потерпілого забрали в лікарню.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_23 засвідчив, що в 2014 році, приблизно навесні і восени, в нього на шиномонтажній станції в сел.Бородянка працював ОСОБА_8 .
Згідно з протоколом огляду місця події від 18 серпня 2014 року, проведеного з 02-ї години 08 хвилин до 02-ї години 42 хвилини, у веранді будинку АДРЕСА_2 вікно зліва від вхідних дверей відчинене і має механічні пошкодження, під вікном лежить москітна сітка і металевий предмет, схожий на монтіровку. У веранді на підлозі, дверях, стінах, дивані є плями речовини, схожої на кров. (а.55-56)
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні засвідчила, що вона, як слідчий Бородянського районного відділу міліції, вночі з 18 на 19 серпня 2014 року проводила огляд місця події за фактом нападу на потерпілого і в протоколі огляду помилково вказала дату огляду 18 серпня 2014 року, хоча це фактично було вже 19 серпня 2014 року.
Відповідно до заяви ОСОБА_12 на ім`я начальника Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області від 09 вересня 2014 року, в ніч на 19 серпня 2014 року невстановлена особа чоловічої статі в приміщенні веранди його будинку заподіяла йому тілесні ушкодження, після чого він знаходився на лікуванні в Бородянській ЦРЛ. (а.54)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 159, у потерпілого ОСОБА_12 мали місце наступні тілесні ушкодження: уламковий перелом голівки проксимальної фаланги 5-го пальця лівої кисті, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк більше 21-го дня, забійна рана ділянки лівої брови і струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, множинні синці, садна обличчя та волосистої частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ушкодження утворилися від дії тупого предмету, можливо 19 серпня 2014 року. (а.121-122)
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25 червня 2016 року та із відтвореним в судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії, потерпілий ОСОБА_12 серед чотирьох осіб чоловічої статі впевнено впізнав ОСОБА_9 , як одного з осіб, які вночі 19 серпня 2014 року в його будинку здійснили на нього напад. (58-60, 64)
Як убачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04 липня 2016 року та відтвореного в судовому засіданні відеозапису цієї слідчої дії, потерпілий ОСОБА_12 серед чотирьох осіб чоловічої статі впізнав ОСОБА_8 , як одного з осіб, які вночі 19 серпня 2014 року здійснили на нього напад. (61-63, 79)
Відповідно до довідки, наданої обласною психоневрологічною лікарнею № 2 (смт.Ворзель Київської області) від 13 липня 2016 року за № 65, ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в цій лікарні з 20 по 26 червня 2014 року, а в період з 18 по 20 серпня 2014 року на стаціонарному лікуванні не перебував. (а.97)
Згідно з висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 307 від 27 липня 2016 року, ОСОБА_8 страждав під час, коли були вчинені інкриміновані йому дії, та страждає зараз на розлад особистості (психопатію), проте він міг і може в даний час усвідомлювати свої дії і керувати ними. (а.81-82)
Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 293 від 20 липня 2016 року, ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав і в даний час страждає на розлади особистості та поведінки, обумовлені органічною патологією, проте він міг і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.84-85)
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні викладених злочинних діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Органом досудового розслідування злочинні дії ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ставилося у вину, що вони за попередньою змовою між собою проникли в будинок потерпілого з метою таємного викрадення чужого майна, але будучи виявлені потерпілим, вчинили щодо нього розбій, застосувавши фізичне насильство.
Проте, згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_19 , після того як обвинувачені були виявлені у веранді, ОСОБА_9 ніяких протиправних дій не вчиняв, а лише намагався не бути впізнаним, ховаючи своє обличчя, і втік з місця злочину. Водночас обвинувачений ОСОБА_8 , будучи виявлений потерпілим, продовжив свої злочинні дії і став застосовувати до потерпілого фізичне насильство.
Будь-яких доказів, які б свідчили про спільність умислу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 чи спільні дії обвинувачених, направлені на вчинення розбою, суду не надано.
За таких обставин суд вважає за необхідне перекваліфікувати злочинні дії ОСОБА_9 з ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення ОСОБА_8 таку кваліфікуючу ознаку як вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб.
Суд критично ставиться до заперечень обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 щодо їх винуватості у вчиненні злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_12 , оскільки ці заперечення є необґрунтованими і повністю спростовуються іншими дослідженими судом доказами, зокрема, послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_19 , показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , протоколом огляду місця події, протоколами впізнання, висновками експертиз, довідкою обласної психоневрологічної лікарні № 2, яка спростовує доводи ОСОБА_8 , що він на момент події злочину знаходився на стаціонарному лікуванні.
За таких обставин суд знаходить доводи і заперечення обвинувачених явно надуманими і до уваги їх не приймає.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особи обвинувачених, які характеризуються посередньо, постійної роботи не мають, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий і на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі, страждає на хронічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра, має другу групу інвалідності, а ОСОБА_9 на даний час судимостей не має.
Пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна, а обвинуваченому ОСОБА_9 - покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно визначити шляхом часткового складання покарання за цим вироком і покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року, яке слід враховувати із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно обчислювати з 24 квітня 2015 року відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2015 року по 26 травня 2015 року (відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року) і з 04 липня 2016 року (з дня затримання ОСОБА_8 у даному провадженні) по 23 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк тримання під вартою з 27 травня 2015 року по 18 червня 2015 року (після набрання законної сили вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року і до прибуття ОСОБА_8 у виправний центр) як день за день, та строк відбування покарання у виді обмеження волі (відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року) з 19 червня 2015 року по 03 липня 2016 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно обчислювати з 25 червня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 25 червня 2016 року по 23 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ монтіровку, що зберігається в камері схову речових доказів Бородянського відділення поліції Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області, необхідно знищити.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком і покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року визначити ОСОБА_8 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією ? частини належного йому майна.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити попередній у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з 24 квітня 2015 року відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2015 року по 26 травня 2015 року (відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року) і з 04 липня 2016 року по 23 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також ОСОБА_8 зарахувати строк тримання під вартою з 27 травня 2015 року по 18 червня 2015 року як день за день, та строк відбування ним покарання у виді обмеження волі (відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2015 року) з 19 червня 2015 року по 03 липня 2016 року з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишити попередній у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 25 червня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 25 червня 2016 року по 23 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ монтіровку, що зберігається в камері схову речових доказів Бородянського відділення поліції Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в той же строк з дня вручення їм копій вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_25
Судді: ОСОБА_26

ОСОБА_27