Справа № 183/4260/16
№ 1-кп/183/167/17
В И Р О К
іменем України
17 січня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000096 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деревини Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військо службовця за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29 грудня 2014 року №285 молодшого сержанта ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу частини та в подальшому призначено на посаду номер обслуги 1 самохідно-артилерійської батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 .
За наведених обставин, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос України від 4 березня 2015 року № 39, сержант ОСОБА_4 вчинив злочини в умовах особливого періоду.
При цьому, 08 жовтня 2015 року сержанту ОСОБА_4 була надана відпустка за 2015 рік на 16 діб з терміном прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) 23 жовтня 2015 року.
Водночас, перебуваючи у відпустці сержант ОСОБА_4 15 жовтня 2015 року був госпіталізований до Горднянської центральної лікарні Чернігівської області та знаходився на стаціонарному лікуванні до 06 листопада 2015 року та повинен був прибути до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) 07 листопада 2015 року.
Однак, 07 листопада 2015 року сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).
25 липня 2016 року сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином, 07 листопада 2015 року сержант ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин та незаконно перебував поза розташуванням військової частини полова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), в умовах особливого періоду, до 25 липня 2016 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, раніше не судимий, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, разом із обставинами, які пом`якшують покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження строком 1 рік з відрахуванням 10 % грошового забезпечення в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1