Провадження № 1 -кс/200/5197/14
22 серпня 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську письмову заяву захисника ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого вчинити дії та звільнення затриманого з під варти, -
22 серпня 2014 року до суду надійшла письмова заява (повідомлення) захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 у якій він прохає постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 негайно доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді; звільнити затриманого ОСОБА_6 з під варти.
У заяві захисник вказав, що 20 серпня 2014 року,о 20 годині 50 хвилині, слідчим СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 затримано його підзахисного ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України. Підстави для затримання вказано стандартні, передбачені у п.п. 1-2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Вважає затримання незаконним, таким, що грубо порушує права його підзахисного, тому що, згідно з вимогами п.п. 1-2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затриманим може бути особа під час вчинення злочину або замаху на вчинення злочину, або якщо на цю особу, як на таку, що вчинила злочин, безпосередньо після вчинення злочину, вкаже очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак буде вказувати на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. З моменту вчинення події, у якій пред`явлено підозру ОСОБА_6 , і яку слідство вважає злочином незаконне заволодіння транспортним засобом, з 11 липня 2014 року, минуло майже 40 днів і тому не можна було затримувати ОСОБА_7 , так як затриманню у порядку ст.. 208 КПК України підлягає особа, яку застали під час його вчинення, або яка щойно вчинила злочин. Також, фактично ОСОБА_6 затримано 20 серпня 2014 року о 14 годині 15 хвилині, а у протоколі затримання вказано 20 годину 50 хвилину. Такі дії слідчого є порушенням вимог ст.ст. 208, 209 КПК України. Крім того, було порушено права ОСОБА_6 знати те, у чому він підозрюється, але він не володіє українською мовою і перекладача йому не надано, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 42 КПК України. Спираючись на норми ст.. 206 КПК України, вважає, що має право на задоволення заяви - винесення ухвали про негайну доставку ОСОБА_6 до слідчого судді, на звільнення його з під варти.
У судовому засіданні захисник заяву підтримав частково відмовився від зобов`язання агідчого негайно доставити затриманого ОСОБА_6 до слідчого судді. У частині затриманого ОСОБА_6 з під варти заяву підтримав. Пояснення надаваналогічні тексту заяви.
Слідчий прохав відмовити у задоволенні заяви з тих підстав, що при затриманні ОСОБА_8 та пред`явлення йому підозри порушень вимог КПК України не допустив.Зважає, що мав право на його затримання, так як потерпілий прямо вказав на
ОСОБА_6 , як на особу, що вчинила стосовно нього злочин. Підозру пред`явив у відповідності довимог закону. Забезпечив тому перекладача з вірменської на українську, якій ОСОБА_6 заявив відвід. Він вважає, що сам ОСОБА_6 недостатньо володіє вірменською, так як цеі було видно з його розмови з перекладачкою. З ІТТ, куди було доставлено ОСОБА_6 після затримання, того каретою швидкої допомоги доставлено до 56 МСЧ м.Дніпропетровська з серцевим нападом, звідки вів його не вивозив.
Прокурор прохав відмовити у задоволенні заяви з тих підстав, що при затриманні тапред`явленні ОСОБА_6 підозри, слідчим вимоги КПК України порушено не було і пояснення надана аналогічні поясненням слідчого.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, яка має назву диспозитивнісь, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом; слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень ним Кодексом. Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 206 КПК України,слідчий суддя, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якої зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи; якщо слідчий суддя отримує відомості про позбавлення свободи особи за відсутності судового рішення або не звільнення з під варти після внесення застави, він має право постановити ухвалу про доставку до суду особи, яка тримається під вартою, для з`ясування причин позбавлення свободи; слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади, де під вартою тримається ця особа, не надасть судове рішення, що набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи. Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується слідчим суддею.
Розглянувши заяву, заслухавши пояснення захисника та слідчого, з`ясувавши думку прокурора і вивчивши надані до заяви додатки, вважаю, що викладеш у заяві вимоги задоволенню не підлягають. Так, від вимог про зобов`язати слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 негайно доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді захисник відмовився. Вимога про звільнення з під варти ОСОБА_6 задоволенню не підлягає в силу диспозитивності кримінально-процесуального судочинства, так як під вартою він не утримується, а затриманий у порядку ст. 208 КПК України. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_6 не перебуває навіть у ІТТ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, куди повинен бути доставлений, як затриманий у порядку ст. 208 КПК України, так як знаходиться у лікарні із захворюванням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 183, 206, 208, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого вчинити дії та звільнення затриманого з під варти - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1