Справа № 569/5912/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Рівне матеріали кримінального провадження № 0000087 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні не повнолітня дитина, раніше не судимий, перебуваючи на момент вчинення злочину на посаді співробітника одного з відділу Управління СБ України в Рівненській області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.328 та ч. 2 ст. 328 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 згідно з наказом Управління СБ України в Рівненській області від 17.09.2002 № 124-ос проходить військову службу та займає посаду в одному з відділів вказаного Управління. Також, ОСОБА_5 присвоєно військове звання капітан.
Відповідно до ст.ст. 2, 24 Закону України «Про Службу безпеки України» до основних завдань та обов`язків Служби безпеки України входить: попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України; здійснення контррозвідувальних заходів з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України; забезпечення захисту державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань. Також, до прав Служби безпеки України входить проведення гласних і негласних оперативних заходів у порядку, визначеному Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність".
ОСОБА_5 , будучи працівником органу безпеки, виконував функції представника влади, у зв`язку з чим, відповідно до положення частини 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Наказом начальника Управління СБ України в Рівненській області від 18.06.2012 № 150-ос ОСОБА_5 надано допуск та доступ до державної таємниці за формою № 2 для роботи з інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно», терміном до 18 червня 2019 року. У зв`язку з наданням допуску до державної таємниці ОСОБА_5 взяв на себе крім інших такі зобов`язання: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка буде йому довірена або стане відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.
Так, у 2016 році одним із відділів Управління СБ України в Рівненській області було заведено справу контррозвідувальної перевірки № 154 (далі - СКП).
Надалі, враховуючи необхідність запобігання вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, з метою документування протиправної діяльності об`єктів зазначеної СКП, у ході ведення даної справи співробітниками зазначеного правоохоронного органу на підставі відповідних ухвал суду проводилися негласні оперативно-розшукові заходи.
У кінці серпня 2016 року ОСОБА_5 , у зв`язку з виконанням покладених на нього службових обов`язків та в силу специфіки його діяльності, як співробітника СБ України, було довірено відомості про факт проведення у зазначеному СКП оперативно-розшукових заходів стосовно її об`єктів, а також інші обставини, які досліджувалися у рамках її ведення.
Надалі, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби, Законів України «Про Службу безпеки України», «Про державну таємницю», «Про оперативно-розшукову діяльність» та внутрішньовідомчих наказів, інструкцій, які регламентують його діяльність під час проходження військової служби та виконання покладених на нього обов`язків, у тому числі щодо проведення оперативно-розшукових заходів, будучи обізнаним про вимоги чинного законодавства України по дотриманню режиму секретності та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, вчинив розголошення відомостей, які зазначені у вищевказаних ухвалах суду за наступних обставин.
У кінці серпня на початку вересня 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Рівне, достовірно знаючи про наявність між об`єктами зазначеного СКП та його кумом ОСОБА_6 дружніх та ділових стосунків, повністю усвідомлюючи негативні наслідки свого злочинного задуму щодо розголошення державно таємниці, однак незважаючи на їх настання, повідомив останнього під час бесіди про факт проведення співробітниками УСБУ в Рівненській області оперативно-розшукових заходів стосовно об`єктів даної СКП із зазначенням їх ідентифікаційних ознак.
Внаслідок розголошення ОСОБА_5 зазначених відомостей, що становлять державну таємницю, якому ці відомості були довірені у силу виконання ним службових обов`язків, об`єктам СКП № 154 стало відомо про факт проведення стосовно них співробітниками УСБУ в Рівненській області оперативно-розшукових заходів, що призвело до зміни форм, методів, тактики, підходів їх проведення, а саме до застосування більш складних та коштовних шляхів реалізації цих заходів органами безпеки України, що спричинило тяжкі наслідки.
Згідно з висновком державного експерта з питань таємниць від 04.03.2017 № 3, відомості, які містяться в ухвалах № 1 та № 2, у частині тексту, що починається на сторінці один словами «Слідчий суддя Апеляційного суду Рівненської області…» та закінчується на другій сторінці словами «… без розкриття змісту повідомлень» у період з 17 серпня 2016 року по 17 жовтня 2016 року становили державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, підпадали під статтю 4.4.9 (Відомості, що дають змогу ідентифікувати конкретний об`єкт, стосовно якого здійснюється або планується здійснювати оперативно-розшуковий, контррозвідувальний захід, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці щодо об`єктів оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів, контр розвідувального заходу) ЗВДТ та мали ступінь секретності «цілком таємно». Розголошення інформації, викладеної в ухвалах №№ 1, 2 завдало шкоду національній безпеці України сфері державної безпеки та охорони правопорядку. Шкода національній безпеці України полягає у вжитті об`єктами контр розвідувальної справи № 154, стосовно яких органами СБ України здійснюються оперативно-розшукові заходи, для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, дій щодо приховування своєї протиправної діяльності, що, як наслідок, ускладнить її подальше документування Службою безпеки України. Крім того, витік цих відомостей може створити значні перешкоди для виконання Службою безпеки України завдань контррозвідувальної та оперативно-розшукової діяльності, і навіть може унеможливити її здійснення стосовно відповідних об`єктів оперативної зацікавленості, що призведе до необхідності припинення контррозвідувальних та оперативно-розшукових заходів, або, у разі необхідності їх подальшого проведення, - зміни форм, методів, тактики, підходів у ході їх проведення із застосуванням більш складних та коштовних шляхів реалізації цих заходів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 2 ст. 328 КК України розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім цього, 16.12.2016, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти вищевказану протиправну діяльність у сфері охорони державної таємниці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, Законів України «Про Службу безпеки України», «Про державну таємницю», «Про оперативно-розшукову діяльність» та внутрішньовідомчих наказів, інструкцій, які регламентують його діяльність під час проходження військової служби та виконання покладених на нього обов`язків, у тому числі щодо проведення оперативно-розшукових заходів, будучи обізнаним про вимоги чинного законодавства України по дотриманню режиму секретності та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, повторно вчинив розголошення відомостей, що становлять державну таємницю за наступних обставин.
Після розголошення в кінці серпня на початку вересня 2016 року ОСОБА_7 відомостей про проведення оперативно-розшукових заходів стосовно об`єктів СКП № 154, у ОСОБА_5 сформувалося почуття злочинної самовпевненості та виник умисел на продовження своєї протиправної діяльності у сфері охорони державної таємниці шляхом їх розголошення ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_5 , якому у грудні 2016 року у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків черговий раз було довірено інформацію відомості, що становлять державну таємницю, а саме факт проведення на підставі ухвал суду аналогічних заходів у даній справі, маючи на меті приховати факт повідомлення ОСОБА_7 зазначеної інформації, будучи обізнаний з формами та методами діяльності правоохоронних органів, з метою запобігання викриття його злочинної діяльності, перебуваючи на території Рівненської області, повідомив вказані дані 16.12.2016 їх спільному товаришу ОСОБА_8 , якого зобов`язав передати її ОСОБА_7 .
У той ж день, ОСОБА_8 , якому не було відомо про обставини вчинюваного злочину, діючи згідно вказівок ОСОБА_5 передав за допомогою телефонного зв`язку вищевказану інформацію ОСОБА_6 для подальшого використання її останнім для вирішення особистих питань.
ОСОБА_7 , будучи обізнаний про специфіку діяльності ОСОБА_5 в Управлінні СБ України в Рівненській області та виконання покладених на нього службових обов`язків в силу довготривалих товариських стосунків, достовірно розуміючи про наявність в останнього відомостей про проведення оперативно-розшукових заходів стосовно конкретних осіб, інформація про яких становить для ОСОБА_7 особистий інтерес, отримавши від ОСОБА_8 , а у подальшому і від ОСОБА_5 зазначені вище відомості, володів інформацією про ідентифікаційні ознаки об`єктів даної СКП та факт проведення стосовно них оперативно-розшукових заходів.
Згідно з висновком державного експерта з питань таємниць від 04.03.2017№ 3, відомості, які містяться в ухвалах № 4 та № 5, у частині тексту, що починається на сторінці один словами «Слідчий суддя Апеляційного суду Рівненської області…» та закінчується на другій сторінці словами «… спеціальних технічних засобів для спостереження» у період з 12 грудня 2016 року по 12 січня 2017 року становили державну таємницю у сфері державної безпеки та охорони правопорядку, підпадали під статтю 4.4.9 (Відомості, що дають змогу ідентифікувати конкретний об`єкт, стосовно якого здійснюється або планується здійснювати оперативно-розшуковий, контррозвідувальний захід, розголошення яких створює загрозу національним інтересам і безпеці щодо об`єктів оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів, контррозвідувального заходу) ЗВДТ та мали ступінь секретності «цілком таємно». Розголошення інформації, викладеної в ухвалах №№ 4, 5 завдало шкоду національній безпеці України сфері державної безпеки та охорони правопорядку. Шкода національній безпеці України полягає у вжитті об`єктами контр розвідувальної справи № 154, стосовно яких органами СБ України здійснюються оперативно-розшукові заходи, для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, дій щодо приховування своєї протиправної діяльності, що, як наслідок, ускладнить її подальше документування Службою безпеки України. Крім того, витік цих відомостей може створити значні перешкоди для виконання Службою безпеки України завдань контррозвідувальної та оперативно-розшукової діяльності, і навіть може унеможливити її здійснення стосовно відповідних об`єктів оперативної зацікавленості, що призведе до необхідності припинення контррозвідувальних та оперативно-розшукових заходів, або, у разі необхідності їх подальшого проведення, - зміни форм, методів, тактики, підходів у ході їх проведення із застосуванням більш складних та коштовних шляхів реалізації цих заходів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 досудовим розслідуванням кваліфіковані ч. 1 ст. 328 КК України розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені у зв`язку з виконанням службових обов`язків, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.
Під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.328 та ч. 2 ст. 328 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди сторони узгоджують покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : за ч. 1 ст. 328 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади, органах місцевого самоврядування та правоохоронних органах; за ч. 2 ст. 328 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначити кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (років) з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади, органах місцевого самоврядування та правоохоронних органах.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком та покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, що він підозрюється у розголошенні відомостей, що становлять державну таємницю - визнав повністю.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374, 474, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про винуватість, укладену 12 квітня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 328 та ч.2 ст.328 КК України та призначити йому узгоджене покарання:
за ч. 1 ст. 328 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади, органах місцевого самоврядування та правоохоронних органахстроком на 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 328 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим призначити кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (років) з позбавленням права обіймати посади у органах державної влади, органах місцевого самоврядування та правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України - у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального Кодексу України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Рівненького міського суду ОСОБА_1