Справа № 357/564/17
1-кп/357/319/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому провадженні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 30000004 від 11.01.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель, Київської області, українця, громадянина України, вдівця, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем допустив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Злочини було вчинено за таких обставин:

20 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації, а 25 березня 2014 року відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ) (по стройовій частині) № 62 його зараховано до списків особового складу цієї ж військової частини та призначено на посаду кухаря роти матеріально-технічного забезпечення.

20 жовтня 2014 року ОСОБА_5 у відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №190 зараховано в розпорядження командира військової частини.

В період з 25 вересня по 8 жовтня 2014 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у державному закладі «Всеукраїнський клінічний медико - реабілітаційний центр Міністерства охорони здоров`я України» за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, старший солдат ОСОБА_5 9 жовтня 2014 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_3 в АДРЕСА_4 з лікувального закладу та до 27 грудня 2016 року ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків.

27 грудня 2016 року ОСОБА_5 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_3 в АДРЕСА_4 .

На підставі ч. 2 ст.469 КПК України в підготовчому судовому провадженні суду була надана угода про визнання винуватості від 08 лютого 2017 року укладена між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку в судовому засіданні прокурор у справі ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять затвердити.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч.2,5 ст.469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Таку угоду у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право затвердити у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається із вказаної угоди прокурор у справі ОСОБА_3 будучи уповноваженим відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 468,469, 470,472 КПК України уклали угоду, на підставі якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання за ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Судом під час судового засідання роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Переконавшись в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, та в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що обвинувачений має власні кошти, на які може бути звернення стягнення, та що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.

Керуючись ст. ст. 314,374, 474,475, 484 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 лютого 2017року, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 30000004 від 11.01.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,