справа № 732/329/17 провадження № 1-кп/732/43/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп, Сумської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 29.07.2004 року Конотопським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 8 років,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ :

26.12.2016 року, близько 16 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в акушерсько-гінекологічному відділенні Городнянської центральної районної лікарні, яка розташована за адресою: м. Городня Чернігівської області, вул. Чернігівська, 26, зайшла до кабінету старшої медсестри акушерсько-гінекологічного відділення, де з гаманця, який перебував в сумці, що стояла в шафі кабінету, таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі двісті десять гривень, чим заподіяла останній матеріальні збитки на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), містять ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 26.12.2016 року, близько 16 години 20 хвилин, перебуваючи в дитячому відділенні Городнянської центральної районної лікарні, яка розташована за адресою: м. Городня Чернігівської області, вул. Чернігівська, 26, зайшла до роздягальні для персоналу вказаного відділення, де з гаманця, який перебував в сумці, що стояла на стільці, дістала належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі двісті гривень, покинула приміщення роздягальні, але з причин, які не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, так як була зупинена працівниками Городнянської ЦРЛ.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України.
28 лютого 2017 року між потерпілими у кримінальному провадженні №0000462 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України в м. Городня Чернігівської області укладено угоду про примирення.
Зі змісту угоди про примирення між потерпілими і підозрюваною від 28.02.2017 року вбачається, що у потерпілих претензії майнового та немайнового характеру до підозрюваної ОСОБА_6 відсутні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком один рік один місяць. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік та поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вказала, що укладена між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_6 угода про примирення від 28.02.2017 року відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та є всі підстави для її затвердження судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілими та підозрюваною, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого, прокурора або судді ).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими злочинами, потерпілі та підозрювана добровільно уклали угоду про примирення, а зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та вимогам КК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 та потерпілі розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Разом з тим, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкцій ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_6 , та призначити ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.
Речові докази, які у відповідності до ч.6 ст. 100 КПК України на стадії досудового розслідування передані під зберігальні розписки потерпілим, підлягають поверненню потерпілим як їх власність.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370-371, 373-374, 376, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 28 лютого 2017 року про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підозрюваною за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань призначити у вигляді позбавлення волі строком один рік один місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік та покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки :
- попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілих;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій, потерпілим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1