Справа № 676/6538/15-к
Номер провадження 1-кс/676/649/17
УХВАЛА
за результатами розгляду скарги
12 червня 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 20 лютого 2017 року,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 20 лютого 2017 року.
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що кримінальне провадження закрито незаконно та безпідставно, оскільки Пенсійним фондом України протягом майже двох років не виконується постанова суду, яка набрала законної сили і якою було визначено розмір пенсії, що підлягає нарахуванню та сплаті. Просив оскаржувану постанову скасувати, а кримінальне провадження направити до суду з обвинувальним актом.
В судовому засідання скаржник доводи скарги підтримав, зауваживши, що посадові особи ПФУ незаконно здійснили перерахунок його пенсії у бік зменшення вже після ухвалення судом постанови, якою було чітко визначено розмір його пенсії. Станом на час розгляду цієї скарги судом вказана постанова суду не виконується, хоча державний виконавець неодноразово виносив постанови про накладення штрафу за невиконання ПФУ постанови суду про зобов`язання ПФУ здійснювати виплату пенсії у чітко визначеному розмірі. Просив відновити його порушене право на обґрунтоване пенсійне забезпечення.
Прокурор ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарги, мотивуючи свою позицію тим, що УПФУ виконало постанову суду від 17 липня 2014 року: виплатило визначену судом різницю у розмірі пенсії 9530,72 грн. за період з 1 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, однак з 1 листопада 2014 року нараховувало не вказану судом суму (4553,68 грн.), а 3579,41 грн., тобто суму, розраховану після виявлення розбіжностей між однією з довідок та первинними документами, що слугували підставою нарахування пенсії. Вважаючи, що у діях посадової особи УПФУ відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, прокурор просила залишити скаргу без задоволення.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000737, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Обов`язок доказування згідно з вимогами ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора, саме ж доказування, як визначено ч. 2 ст. 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000737 встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження суперечить здобутим матеріалам кримінального провадження та наведеним вище вимогам норм чинного КПК України.
Так, постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року у справі № 676/5021/14-а ( т.1 а.м.к.п. 43) зобов`язано УПФУ здійснювати виплату нарахованої ОСОБА_3 пенсії у визначеному розмірі 4553,68 грн., починаючи з 1 травня 2014 року згідно з довідкою МП «Імпекс» № 84 від 28 лютого 1997 року та МП «Концесія» № 103-2 від 17 березня 2007 року. Постанова набрала законної сили 18 вересня 2014 року внаслідок постановлення Вінницьким апеляційним адміністративним судом ухвали від 18 вересня 2014 року про відмову у задоволенні скарги УПФУ на вказану постанову суду. На підставі зазначеної постанови судом видано виконавчий лист, по якому виконавче провадження відкрито 19 листопада 2014 року, однак закінчено 30 червня 2015 року на підставі п. 11 ст. 49, ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. 15 квітня 2015 року державним виконавцем таке повідомлення до міліції було направлено і на його підставі було внесено відповідні відомості до ЄРДР.
Отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, 27 листопада 2014 року УПФУ листом (т.1 а.м.к.п. 38) повідомило, що, на думку його посадових осіб, виконало постанову суду від 17 липня 2014 року в частині виплати визначеної судом різниці у розмірі пенсії 9530,72 грн. за період з 1 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, однак з 1 листопада 2014 року нараховує не вказану судом суму (4553,68 грн.), а 3579,41 грн., тобто суму, розраховану після виявлення розбіжностей між однією з довідок та первинними документами, що слугували підставою нарахування пенсії, що, на думку посадових осіб УПФУ, є нововиявленими обставинами (акт зустрічної звірки достовірності видачі документів про заробітну плату та стаж роботи для призначення (перерахунку пенсій) ВАТ «ВКФ«Хмельницькнафтопродукт» щодо ОСОБА_3 т.1 а.м.к.п. 68), однак з відповіді УПФУ від 29 січня 2016 року (т.1 а.м.к.п. 124) встановлено, що із заявами про перегляд постанови суду від 17 липня 2014 року УПФУ у зв`язку з нововиявленими обставинами до суду не зверталося.
За невиконання постанови суду від 17 липня 2014 року в частині виплати 4553,68 грн. пенсії ОСОБА_3 постановами державного виконавця від 26 грудня 2014 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 680 грн. (т.1 а.м.к.п. 36, 192), 26 березня 2015 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 1360 грн. (т.1 а.м.к.п. 42, 191), 2 листопада 2015 року на боржника (УПФУ) накладено штраф у розмірі 680 грн. (а.м.к.п. 14), 17 грудня 2015 року на боржника (УПФУ) накладено штраф у розмірі 1360 грн. (т.1 а.м.к.п. 118), 29 червня 2016 року на УПФУ накладено штраф у розмірі 680 грн. (т.1 а.м.к.п. 167).
Натомість постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року (т.2 а.м.к.п. 1) відмовлено у задоволенні скарги УПФУ на постанову державного виконавця від 26 грудня 2014 року. Вказане рішення суду залишено без змін як ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року (т.2 а.м.к.п. 6-7), так і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 червня 2016 року (т.2 а.м.к.п. 8-9).
Крім цього, постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року (т.2 а.м.к.п. 10) відмовлено у задоволенні скарги УПФУ на постанову державного виконавця від 26 березня 2015 року. Це рішення суду залишено без змін як ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2015 року (т.2 а.м.к.п.11-12), так і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2016 року (т.2 а.м.к.п. 20-21).
При цьому, як наголошено у вказаних ухвалах судів апеляційної та касаційної інстанції, УПФУ не скористалося як своїм правом на касаційне оскарження постанови суду від 17 липня 2014 року, так і правом на звернення із заявою про розстрочення чи відстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Крім того, УПФУ до суду із заявами про перегляд постанови суду від 17 липня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами не зверталося, а із заявами про підробку документації звернулося до поліції лише 29 грудня 2015 року та 4 серпня 2016 року, тобто по спливу понад одного року з моменту проведення самовільного перерахунку всупереч вимогам чинної постанови суду від 17 липня 2014 року, що, на думку слідчого судді, свідчить про явне ухилення від виконання постанови суду, яка набрала законної сили та є чинною, не скасована у визначеному Законом порядку, а відповідно підтверджує й хибність висновку прокурора про відсутність у діях посадової особи УПФУ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Крім того, відповідно до постанови першого заступника прокурора Хмельницької області ОСОБА_5 від 25 січня 2017 року (т.2 а.м.к.п.43-44) про скасування постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для скасування постанови прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 23 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000737 відносно ОСОБА_7 було недолучення належним чином засвідчених рішень суду в частині здійснення виконавчого провадження, а також відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належного обґрунтування того, що ОСОБА_7 , в межах повноважень, вжито заходів до виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.07.2014.
Однак, прокурором ОСОБА_4 зазначені вказівки вищестоящого прокурора, які є для неї обов`язковими для виконання, не виконані. Зокрема, до матеріалів кримінального провадження долучені не засвідчені належним чином копії рішень Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2016 року та ухвал Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2016 року та 26 січня 2017 року (т.2 а.м.к.п.14-19,138-142), а долучені копії постанов Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року та 18 листопада 2016 року, хоча і засвідчені належним чином, однак на вказаних копіях рішень відсутні дані чи набрали вони законної сили. Також, з оскаржуваної постанови вбачається відсутність належного обґрунтування того, що ОСОБА_7 , в межах повноважень, вжито заходів до виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.07.2014.
Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.100 КПК України долучені до матеріалів кримінального провадження копії відомостей нарахування та виплати заробітної плати (т.2 а.м.к.п.70-137) слідчим, прокурором не оглянуті.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися чинною і її необхідно скасувати.
Оскільки слідчий суддя не наділений правом на направлення кримінального провадження до суду з обвинувальним актом, то скарга в цій частині задоволенню не підлягає, що не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку дотримання вимог ст. 219 КПК України.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 303-307 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.
Скасувати постанову прокурора Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного 16 квітня 2015 року до ЄРДР за № 0000737, від 20 лютого 2017 року.
Відмовити у задоволенні скарги в частині направлення кримінального провадження до суду з обвинувальним актом.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1