печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8010/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісак» ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінальної справи № 55-3532 (кримінальне провадження № 0000107),

В С Т А Н О В И В :
Директор ТОВ «Вісак» ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений в межах кримінальної справи №55-3532, на даний час кримінального провадження за №0000107 від 28.01.2014 року, на невизначене майно, все нерухоме майно, яке на праві власності в межах розміру частки ОСОБА_6 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісак» (, що знаходиться за адресою: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б), а саме в межах суми 11285256,80 грн.; скасувати арешт, накладений в межах кримінальної справи №55-3532, на даний час кримінального провадження за №0000107 від 28.01.2014 року, на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Вісак» (, що знаходиться за адресою: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б), а саме: нежитлові приміщення з №1 по №7 загальною площею 3568,60 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
В судовому засіданні представники ТОВ «Вісак» клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та просили його задовольнити.
Представник прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.
За вказаних обставин, вважаю можливим на підставі ч.2 ст. 174 КПК України розглянути клопотання у відсутність представника органу досудового розслідування.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що прокуратурою м. Києва здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 27.12.2012 р. до ЄРДР за № 0000358 за матеріалами кримінальної справи № 55-3532 по обвинуваченню колишнього голови правління ЗАТ Трест «Київміськбуд-1» ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України та ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України
23.01.2014 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
Постановою старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 23.01.2014 р. з кримінального провадження № 0000358 виділено матеріли досудового розслідування в 68 томах стосовно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень за ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000358 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, через Генеральну прокуратуру України 23.01.2014 р. вказані матеріали досудового розслідування скеровано до правоохоронних органів Республіка Молдова для подальшого досудового розслідування на підставі запиту начальника відділу Міжнародно-правової допомоги і європейської інтеграції ОСОБА_9 Генеральної прокуратури Республіки Молдова.
Правоохоронними органами Республіки Молдови та прокуратурою Республіки Молдова даному кримінальному провадженню надано статистичний №.
Відповідно до ст. 601 КПК України з моменту перейняття компетентним органом іншої держави кримінального провадження відповідні органи України не мають права здійснювати будь-які процесуальні дії щодо особи у зв`язку з кримінальним правопорушенням, щодо якого передано кримінальне провадження, інакше, ніж на підставі запиту про надання міжнародної правової допомоги з боку держави, яка перейняла кримінальне провадження.
До того ж ст. 57 Договору «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах», укладеному між Україною та Республікою Молдова 13.12.1993 р., ратифікованого Україною 10.11.1994 р., набув чинності в Україні 24.02.1995 р., передбачено, що після перейняття кримінального переслідування установи юстиції запитуючої Сторони не можуть провадити слідство проти тієї самої особи за те саме діяння, хіба що у клопотанні про перейняття кримінального переслідування запитуюча Сторона застерегла, що може знову розпочати слідство в разі повідомлення запитуваною Стороною про відмову розпочати слідство після дачі згоди на перейняття переслідування, або про закриття слідства.
Не приймаючи до уваги рішення про вищезазначене скерування, прокуратура, в той же день, 23.01.2014 року виділила матеріали кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України з матеріалів кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №00000358, виділеному кримінальному провадженню присвоєно № 0000201, яке в подальшому об`єднано кримінальним провадженням № 0000107 від 28.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, в межах якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, зупинене досудове розслідування, а підозрюваного оголошено в розшук.
На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000107 від 28.01.2014 року, здійснюється слідчими третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва.
Згідно постанови заступника прокурора Оболонського району м. Києва ОСОБА_10 від 30.05.2011 р. з метою забезпечення майнових стягнень в рамках суми збитків, з метою контролю за діями, що можуть призвести до втрати права власності на майно у будь-який спосіб, обтяження та/або обмеження права власності на таке майно, недопущення зменшення вартості активів ОСОБА_6 , та враховуючи те, що злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 передбачає конфіскацію майна, серед іншого, накладено арешт на частки ОСОБА_6 в статутному (складеному) капіталі ТОВ «Вісак» (, яке знаходиться за адресою: 04205, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-б), в межах суми 11285256,80 грн.
Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено записи про обтяження в межах кримінальної справи №55-3532 на підставі постанови прокурора прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_10 від 30.05.2011 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно на праві власності в межах розміру частки ОСОБА_6 , в статутному капіталі товариства, а саме, в межах 11285256,80 грн., власником якого є ТОВ «Вісак» (, що знаходиться за адресою: 04205, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-б).
Також судовим розглядом встановлено, що за актом передачі майна Власника до статутного фонду ПП «Вісак» від 01.12.2002 р. для створення статутного фонду ПП «Вісак», розмір якого визначається у 10424300,00 грн., власник ОСОБА_6 , передав, а виконавчий директор ПП «Вісак» ОСОБА_11 прийняв нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3568,60 кв. м.
Згідно даних Свідоцтва про право власності від 23.09.2004 р. серії САА №384263, виданого на підставі наказу Головного управлінні комунальної власності м. Києва від 23.09.2004 року №1313-В, нежитлові приміщення з №1 по №7 загальною площею 3568,60 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві приватної власності ПП «Вісак» (), правонаступником якого є ТОВ «Вісак» ().
Належність вищевказаного нерухомого майна ТОВ «Вісак» підтверджується також даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою прокурора прокуратури сектору Буюкань, мун. Кишинів, юридичного радник а 1 рангу, ОСОБА_12 від 29.04.2015 р. ОСОБА_6 звільнено від кримінального переслідування, оскільки в його діях відсутні ознаки злочину передбаченого ст.27, ст.191 п.(5), ст.42 п.(3), ст. 191 п.(5), ст. 42 п.(3), ст.244 п.(2) b) Кримінального кодексу Республіки Молдова; кримінальну справу № припинено за відсутністю ознак злочину; скасовано запобіжний захід - арешт, який було застосовано по відношенню до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31.05.2011, оскільки він втратив чинність; знято арешт, який було накладено на все майно в ході кримінального переслідування з цієї справи як забезпечувальний захід, оскільки зникла необхідність утримувати майно під арештом.
Згідно доводів заявника вказана ухвала прокурора Ігор Демчучин прокуратури сектору Буюкань мун. Кишинеу Республіки Молдова з прокуратури м. Києва скерована до прокуратури району для прийняття рішення згідно ст. 601 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 601 КПК України закриття компетентним органом іноземної держави переданого кримінального провадження на стадії досудового розслідування не перешкоджає відновленню провадження в Україні та подальшому розслідуванню в порядку, передбаченому цим Кодексом, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, не встановлено інше.
Положеннями ст.98 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 07.10.2012 року передбачено, що «якщо Договірна сторона у відповідності до ст.91 Конвенції було направлено доручення про здійснення кримінального переслідування після набрання законної чинності вироку або прийняття компетентною установою юстиції Договірної сторони іншого остаточного рішення по тому ж діянню, то кримінальна справа по факту скоєння цього ж самого діяння компетентною установою юстиції запитуючої Договірної Сторони знову не може бути порушено, а порушена нею справа підлягає закриттю.
У відповідності до п.9 Розділу Х1 Перехідні положення КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку , що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Положеннями ч.2 ст.165 КПК України 1960 року передбачено, що заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором , суддею чи судом з додержанням вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі закриття справи, закінчення строку тримання під вартою, якщо цей строк продовжено в установленому законом порядку та в інших випадках звільнення особи з під варти на стадії досудового розслідування здійснюється на підставі постанови органу дізнання чи слідчого, які проводять досудове розслідування у справі , або прокурора, про що вони негайно повідомляють суд , який обрав цей запобіжний захід.
З урахуванням наявності у вищевказаному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, прокуратурою району досудове розслідування по вказаному факту відновлено, про що внесено 05.08.2015 року відомості до ЄРДР №000201 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Згідно листа прокуратури Оболонського району м. Києва від 24.09.2015 року № 43-1372-15 кримінальне провадження № 000201 від 05.08.2015 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000107 від 28.01.2014 року в одне провадження за № 0000107 і матеріали кримінального провадження направлено для проведення досудового розслідування до слідчого управління прокуратури м Києва.
03.11.2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 у справі №757/35718/15-к, що набрала законної сили, зобов`язано посадових осіб прокуратури м. Києва закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 2 ст. 284 КПК України (відсутність у діянні складу кримінального правопорушення), про що винести відповідну постанову, та внести до ЄРДР відомості про закінчення досудового розслідування щодо ОСОБА_6 , а саме: про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов поти України» від 06.09.2005 р., одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Крім того, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Таким чином, станом на сьогоднішній день, в рамках кримінального провадження №0000107 від 28.01.2014 року не існує жодної ухвали слідчого судді в порядку, передбаченому вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України, про арешт майна TOB «Вісак», а ухвалою прокурора прокуратури сектору Буюкань, мун. Кишинеу Республіки Молдова від 29.04.2015 року про припинення кримінальної справи скасовано арешт, в порядку, що діяв до набрання чинності КПК в редакції 2012 року.
Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна - це тимчасове обмеження підозрюваного, обвинуваченого чи осіб, які, відповідно до законодавства, несуть цивільну відповідальність за збитки, які причинені діями підозрюваного, обвинуваченого, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді чи суду .
Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Окрім того, п. 9 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ТОВ «Вісак» не є фігурантом кримінального провадження № 0000107 від 28.01.2014, жодній посадовій особі ТОВ «Вісак» про підозру у вчиненні кримінального караного діяння не оголошено, цивільний позов до вказаного товариства не пред`явлено.
Крім того. правові підстави для накладення арешту на майно визначені ст. 170 КПК України.
Так, згідно вказаної норми закону арешт може бути накладено:
- на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України (одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Оцінюючи вищевказані обставини в їх сукупності та враховуючи, що слідчий в судове засідання не з`явився, належними та допустимими в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказами не довів існування достатніх підстав вважати, що ТОВ «Вісак» у кримінальному провадженні № 0000107 від 28.01.2014 має процесуальний статус особи, щодо якої може бути вжито заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на належне йому майно, не довів наявності підстав для пред`явлення посадовим особам ТОВ «Вісак» обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину, та зважаючи на прийняття компетентними органами республіки Молдова рішення про припинення кримінальної справи № за обвинуваченням колишнього голови правління ЗАТ Трест «Київміськбуд-1» ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та в рамках якої вжито арешт, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешт майна.
Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст. 7, 26, 174, 309, 532-534 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісак» ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінальної справи № 55-3532 (кримінальне провадження № 0000107) - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений в межах кримінальної справи №55-3532, на даний час кримінального провадження за №0000107 від 28.01.2014 року, на невизначене майно, все нерухоме майно, яке на праві власності в межах розміру частки ОСОБА_6 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісак» (, що знаходиться за адресою: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б), а саме в межах суми 11285256,80 грн.
Скасувати арешт, накладений в межах кримінальної справи №55-3532, на даний час кримінального провадження за №0000107 від 28.01.2014 року, на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Вісак» (, що знаходиться за адресою: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б), а саме: нежитлові приміщення з №1 по №7 загальною площею 3568,60 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1