Справа № 357/9425/16-к
1-кп/357/157/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тальне Черкаської області, одруженого, непрацюючого, без освіти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 31.03.2011 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
2) 03.10.2011 року вироком Білоцеркіського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 23.04.2014 року умовно достроково на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15.04.2014 року на 1 рік 3 місяці 19 днів
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
19.06.2016 року, приблизно о 23 годині ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з будинком 124 по вул. Гризодубової в м. Біла Церква Київської області, зустрів знайому ОСОБА_7 , між ними виникла розмова, під час якої ОСОБА_5 попросив в останньої належний їй мобільний телефон «NOKIA 5130 Express Musik» для виклику служби таксі, на що ОСОБА_7 погодилась та надала мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_5 продовжуючи розмовляти по мобільному телефону потерпілої направився разом з нею в напрямку залізничної дороги. В цей час ОСОБА_5 побачив на шиї ОСОБА_7 золоті ланцюжок та підвіску та у нього виник умисел на відкрите викрадення майна ( грабіж ) даних золотих виробів та мобільного телефону ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 золотий ланцюжок з підвіскою та, тримаючи її мобільний телефон «NOKIA 5130 ExpressMusik» в руках, перебіг залізничну дорогу в напрямку житлового масиву «Леваневського».

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 13 641,26 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 22.07.2016 року приблизно о 21 годині ОСОБА_5 , знаходячись у гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_3 , в кімнаті на тумбочці помітив телевізор марки «LG» чорного кольору вартістю 8 645 грн., який належить ОСОБА_4 . В ході розмови ОСОБА_4 попросила ОСОБА_5 залишити приміщення квартири, оскільки збиралася відпочивати, попрощавшись з ним провела його до виходу та переконавшись, що ОСОБА_5 вийшов з квартири зчинила за ним двері. В подальшому ОСОБА_5 скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, повторно, скориставшись тим, двері до квартири ОСОБА_4 не зачинила на замок, шляхом їх відкриття проник до вищевказаної квартири, де в цей час ОСОБА_4 та її батьки відпочивали та не помітили його вчинив крадіжку належного ОСОБА_4 телевізора марки «LG» чорного кольору вартістю 8 645 грн., який знаходився на тумбочці у кімнаті, та належав ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 8 645 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник обвинуваченого, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочинів.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З приводу таємного викрадення чужого майна у потерпілої ОСОБА_4 на початку судового розгляду, визнаючи вину у вчиненні даного злочину за кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України, оспорив обставини вчинення злочину викладені в обвинуваченні в частині дати вчинення злочину та дав показання, що через вісім днів після вчинення першого злочину на ринку познайомився з потерпілою, яка запросила його додому приблизно о 21 годині, де познайомила його зі своїми батьками, вони спочатку пили чай, а потім перебували у її кімнаті відпочивали, переглядали відео на комп`ютері. Коли потерпіла заснула він виніс телевізор марки « LG» з кімнати у перегородку, звідки потім забрав, а потім залишив квартиру.

В подальшому частково змінив свої показання та зазначив, що коли перебував за запрошенням потерпілої у її квартирі то вона попросила його принести йому води з кухні, після чого він приніс їй води а потім потерпіла кудись вийшла з кімнати та була відсутня приблизно 10 хв. Обвинувачений скориставшись цим спочатку виніс телевізор з кімнати за вхідні двері у квартиру у перегородку, а потім повернувшись, ще приблизно 10 хвилин порозмовляв з потерпілою та зіславшись, що йому телефонують знайомі пішов з квартири забравши з перегородки телевізор.

В подальшому в судових дебатах обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та обставини його вчинення, викладені в обвинуваченні.

Крім спочатку часткового визнання а потім повного визнання вини обвинуваченим його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених судом доказами: показаннями потерплого, документами: протоколами слідчих дій та матеріалами відео зйомок, зокрема:

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 відповідно до яких вона 22.07.2016 року приблизно о 16 годині познайомилася з обвинуваченим на рику та він допоміг їй занести сумку додому при цьому повідомив їй що він сирота. Вона познайомила його з батьками після чого вони були у її кімнаті дивились фото на комп`ютері. Коли батьки їй сказали, що з огляду на пізній час обвинуваченому пора залишати квартиру вона повідомила йому про це і обвинувачений пішов. Чи закривала вона двері квартири вона не пам`ятає та лягла спати, а на наступний день виявила відсутність телевізора який був у неї в кімнаті. Категорично стверджує, що коли лягала спати телевізор був на місці

Висновком судової товарознавчої експертизи від 19.08.2016 року відповідно до якої ринкова вартість телевізора марки «LG 42LD450» станом на 22.07.2016 року становить 8 645 грн. (а.с. 164-165)
Заявою ОСОБА_8 від 30.08.2016 року, яка просить долучити до матеріалів кримінального провадження телевізор марки LG чорного кольору, що був викрадений ОСОБА_5 та підставку до нього(а.с. 166)
Протоколом огляду предмету від 30.08.2016 року та фототатблицею до нього, з якого видно, що слідчим було оглянуто телевізор моделі «LG 42LD450 - ZA», який має чорний колір, задня частина якого по кутках із заокругленими краями.(а.с. 167-170).
Розпискою потерпілої ОСОБА_4 від 30.08.2016 року, відповідно до якої вона отримала від працівників поліції телевізор марки «LG» (а.с. 172).
Протоколом слідчого експерименту від 25.08.2016 року та доданими до нього дисками з відеозаписом слідчого експерименту досліджених судом, з яких видно, що у квартирі потерпілої ОСОБА_4 обвинувачений показав та розповів як саме він викрав телевізор. При цьому зазначив, що за запрошенням потерпілої перебував у її квартири пив чай з її батьками, після чого вонни перебували у її кімнаті біля комп`ютера, в подальшому вона попросила його принести йому води з кухні, після чого він приніс їй води, а потім потерпіла кудись вийшла з кімнати та була відсутня приблизно 10 хв. Обвинувачений скориставшись цим спочатку виніс телевізор з кімнати за вхідні двері квартири у перегородку, а потім повернувшись, ще приблизно 10 хвилин порозмовляв з потерпілою та зіславшись, що йому телефонують знайомі, пішов з квартири забравши з перегородки телевізор. (а.с. 173-175)
Висновком судової психіатричної експертизи №345 від 23.08.2016 року відповідно до якої ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 213-214)
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд вважає доведеною ту обставину, що обвинувачений скоїв таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло потерпілої, повторно та критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що він викрав майно будучи у квартирі та розцінює їх як такі, що були направлені зменшення ступеню суспільної небезпечної вчиненого.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений в частині способу викрадення майна у потерпілої ОСОБА_4 упродовж судового розгляду змінював свої показання та, зокрема після перегляду відеозапису зі слідчим експериментом став притримуватись показань, які ним були дані під час вказаної слідчої дії.

Водночас суд також звертає увагу на поведінку потерпілої ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, яка зробила йому зауваження, що він дає показання які не відповідають фактичним обставинам справи.

Показання, дані потерпілою в судовому засіданні є логічними та послідовними, підстав обмовити обвинуваченого у потерпілої не було, а тому показання не викликають у суду сумнівів в частині їх правдивості.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла .

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 , вчинив умисний закінчених злочини середньої тяжкості та один умисний закінчений тяжкий злочин проти власності, наслідки які настали від їх вчинення у вигляді завдання матеріальної шкоди, та те що завдана шкода повністю відшкодована потерпілим.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення двох умисних злочинів середньої тяжкості, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак на шлях перевиховання не став та знову вчинив два злочини проти власності. Веде соціальний спосіб життя, який відповідає усталеним традиціям осіб ромської національності, одружений, на утриманні дітей не має. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою яка схильна до вчинення злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України суду визнає обставиною, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим.

З огляду на вищевказані обставини, у зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає вказану обставину, такою що пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_4 , яка зазначила, що обвинувачений має понести покарання, однак підтвердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Та ставлення до скоєного потерпілої ОСОБА_7 , яка в судове засідання жодного разу не з`явилася, своє ставлення до вчиненого не висловила.

З огляду на усі викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 186 та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1 ст. 186 і ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у даній справі з 02.08.2016 року по 02.06.2017 року що складає 305 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою та утримувати в умовах Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Судові витрати у справі відсутні:

Речові докази у справі: телевізор марки «LG 42LD450 - ZA», який знаходиться на зберіганні у потерпілої залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1