Справа № 344/9863/17
Провадження № 11-сс/779/210/2017
Категорія ст.173 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000442 від 31.01.2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02 серпня 2017 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого у кримінальному провадженні т.в.о. слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_11 - про арешт майна.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржує ухвалу слідчого судді від 02.08.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Просить постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на рухоме майно, а саме транспортний засіб FORD TRANSIT (2003), червоний, № дв.3D09022, № куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000442 від 31.01.2013 року.

Вважає дану ухвалу слідчого судді, як таку, що винесена з порушенням вимог кримінального-процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних з підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що таких вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя в повній мірі не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 6 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, арешт майна накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному проваджені, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно п.8 ч.2 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути спів мірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Пунктом 10 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме майно чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберігання у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери,майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчим, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що у провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000442 внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 31.01.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сосьва, Сєровського району, Свердловської області, Російської Федерації, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (а.с.12-13).

12.07.2017 року потерпілим ОСОБА_9 в порядку ст. 128 КПК України у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_8 на суму 138 637 гривень (а.с.17-19).

Крім того, потерпілим в обґрунтування своїх позовних вимог до цивільного позову додано докази спричинення моральної та матеріальної шкоди (а.с.20-25).

Колегія суддів приймає до уваги, що в матеріалах кримінального провадження є копія рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2014 року відповідно до якої розглянуто по суті та задоволено частково позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 і з останнього на користь цивільного позивача стягнуто 16805 грн.54 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, а в задоволенні стягнення моральної шкоди в розмірі 25000 грн. фактично відмовлено.

Колегія суддів приймає до уваги, що зі змісту цивільного позову ОСОБА_9 заявленого до ОСОБА_8 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину вбачається що доводи, якими він обґрунтовує правомірність заявлених ним вимог сходні з тими, що були наведені ним при постановленні вищевказаного рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що потерпілий ОСОБА_9 обґрунтовує необхідність стягнення з ОСОБА_8 грошовою суми в розмірі 116 000 грн.928 коп. тим, в результаті пошкодження здоров`я йому було заподіяно значну моральну шкоду, оскільки внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень була порушена функція суглобу правої кисті руки і до теперішнього часу в нього виникають постійні болі правої кисті.

Колегія суддів також приймає до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені злочину, який було вчинено в 2009 році і розслідування кримінального правопорушення не закінчено протягом тривалого часу.

В обґрунтуванні співрозмірності розміру завданої матеріальної та моральної шкоди орган досудового розслідування у клопотанні про арешт майна підозрюваного в клопотанні зазначено про необхідність накладення арешту на транспортний засіб, ринкова вартість якого відповідає розміру заявленого цивільного позову потерпілого в порядку ст.128 КПК України. Зокрема, в клопотанні наведені дані, які свідчать про те, що на даний час середня ринкова вартість аналогічного автомобіля FORD TRANSIT (2003) приблизно 111 672 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання т.в.о. слідчого СВ Івано-Франківської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме: заборонити відчуження транспортного засобу марки Ford Transit (2003), Червоний, № дв.3D09022, № куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5