АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/3505/15-к Головуючий 1-ої інстанції
Провадження № 11кп/790/213/17 ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іванчуківка, Ізюмського району, Харківської області, громадянин України, неодружений, з середньо-спеціальною освітою, студент 2 курсу Ізюмського професійного ліцею №24, непрацюючий, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ізюм Харківської області, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,-
визнані винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та кожному призначено покарання 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінений з домашнього арешту на тримання під вартою та постановлено взяти їх під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постановлено рахувати з 18 серпня 2015 року.
Як встановив суд, близько 21 години 23 квітня 2015 року неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні зали очікування вокзалу ст. Закомельське, що розташоване по вулиці Привокзальній, 5 в с. Іванчуківка Ізюмського району, Харківської області, де між ними та раніше незнайомим чоловіком - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно та в групі, маючи єдиний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, підійшли до потерпілого і ОСОБА_9 наніс ногою удар в обличчя сидячому ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_8 наніс удар долонею в обличчя. Від нанесеного удару останнього ОСОБА_13 впав, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно, допомагаючи один одному у досягненні злочинної мети, одночасно нанесли взутими ногами, зі значною силою не менше 15 ударів в життєво важливі органи потерпілого: голову, обличчя, шию, по тулубу та по кінцівкам. Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний намір на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, шляхом волочіння, перетягли ОСОБА_13 на вулицю, де навпроти вхідних дверей вказаного вокзалу, в продовження своїх протиправних, незаконних дій, одночасно, нанесли взутими ногами, зі значною силою потерпілому не менше 5 ударів ногами кожен.
Внаслідок спільних, злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_13 , згідно з висновком експерта ХОБСМЕ Ізюмського МРВ СМЕ №198-Из.тр./15 від 6 липня 2015 року, спричинені наступні тілесні ушкодження: тупа травма голови у вигляді синців м`яких покровів зі сторони їх внутрішньої поверхні, перелом хрящів носу, забитих ран, синців та саден обличчя, забій м`яких тканин обох губ, синців на вушних раковинах; синців на правому плечі; тупа травма шиї у вигляді крововиливу у м`які тканини шиї, в сино-кародітний вузол та судинно-нервовий пучок шиї зліва, забій (контузія) шийного відділу хребта з крововиливом у спинний мозок. Травма шиї у вигляді контузії спинного мозку і сино-кародітного вузла, судинно- нервового сплетіння супроводжувалася розвитком висхідного набряку головного мозку з вклиненням стовбурових структур у великий потиличний отвір.
По ступеню тяжкості тупа травма шиї у вигляді контузії та крововиливу у спинний мозок, крововилив у сино-кародітний вузол та судинно-нервовий пучок шиї кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, застосовані до живих людей. По ступеню тяжкості синці та садна обличчя, губ, вушних раковин, перелом хрящів носу, синці на правому плечі, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, застосовані до живих людей.
Вищевказані тілесні ушкодження утворились від численного ударного впливу зі значною силою тупими твердими предметами з обмеженою діючою поверхнею, якими можуть бути взута нога.
З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_13 , який знаходився в безсвідомому стані, був доставлений до Ізюмської ЦМЛ і госпіталізований в реанімаційне відділення, де ІНФОРМАЦІЯ_4 о 23 годині 30 хвилин, внаслідок отриманої тупої травми шиї з ушкодженням спинного мозку і сино-кародітного вузла, що ускладнена розвитком висхідного набряку головного мозку, помер.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому більш м`яке покарання, оскільки судом першої інстанції не враховано, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, є сиротою, його опікуном є бабуся, яка є особою похилого віку та потребує догляду.

Також, на думку обвинуваченого, суд першої інстанції призначив йому покарання без врахування вимог ст.69-1 КК України відповідно до якої, за наявності обставин, що пом`якшують покарання передбачених ст.66 КК України та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин від максимального покарання передбаченого відповідною санкцією відповідної статті.

Крім того, ОСОБА_8 заявив клопотання про застосування до нього вимог ч.5 ст.72 КК України.
- обвинувачений ОСОБА_9 не погодився з вироком суду першої інстанції та просить пом`якшити призначене йому покарання, оскільки він щиро розкаявся у скоєному, активно допомагав слідству, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що родичі померлого до нього не мають будь-яких претензій.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без змін. Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, натомість вирок суду є законним, призначене покарання у повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, які просили задовольнити подані апеляційні скарги з викладених в них підстав, прокурора, який вважав вирок суду законним, а апеляційні скарги необґрунтованими, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю визнали обставини вчинення ними злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і за згодою їх та всіх учасників судового провадження, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинувачених не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який є тяжким, а також дані, що характеризують особи обвинувачених, які раніше не судимі, характеризуються задовільно, на досудовому слідстві та в суді давали правдиві свідчення, у скоєному розкаялися, є неповнолітніми.

Судом також враховано обставину, що обтяжує покарання обвинуваченим скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також і обставини, які пом`якшуються покарання щире каяття та правдиві показання, на що в своїх апеляційних скаргах посилаються обвинувачені.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.121 КК України, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинувачених.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що вінє сиротою, його опікуном є бабуся, яка є особою похилого віку та потребує догляду, то ці обставини самі по собі не є тими обставинами, які можуть пом`якшити покарання, як про це просить обвинувачений, виходячи з вищенаведеного.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що судом першої інстанції встановлено по справі обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, то вимоги ст.69-1 КК України не можуть бути застосовані до нього.

Таким чином, суд першої інстанції при призначені покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі передбачені ним обставини у їх сукупності і підстав для пом`якшення покарання, як про це просять обвинувачені в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи, що у відношенні обвинувачених у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зарахувати у строк покарання час їх попереднього ув`язнення, з 18 серпня 2015 року по 27 квітня 2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5