Єдиний унікальний номер 234/2994/17
Номер провадження 11-сс/775/91/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 2 березня 2017 року, якою у кримінальному провадженні № 0001083 накладено арешт на їх майно,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилучено майна, мотивуючи його тим, що директор ДП «Слов*янський лісгосп» ОСОБА_7 , та його підлеглий лісничий Маяцького лісництва ОСОБА_8 вимагали та отримали від підприємця неправомірну вигоду за не перешкоджання у здійсненні комерційної діяльності, а саме поставки сировини. За цим фактом відкрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 11.10.2016 року за № 0001083, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 2 березня 2017 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вилучене майно.

З ухвалою слідчого судді не погодилися власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та оскаржили її в апеляційному порядку. В скарзі просить ухвалу скасувати та повернути належне їм майно. Зазначають, що не несуть цивільної відповідальності за діяння ОСОБА_7 чи ОСОБА_9 , також арештоване майно не є предметом кримінального правопорушення та не набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна ОСОБА_5 вказує, що арештоване майно є її власністю, яке набуте при здійсненні підприємницької діяльності з 2012 року, що підтверджується записом в єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Також обшук був проведений за місцем її підприємницької діяльності, виробничий цех, який належить їй на праві приватної власності. Зазначає, що її підприємницька діяльність призупинилась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до змісту ст. 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчим винесено постанову про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище обшуку майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні (вказане майно та документи є предметом вчинення злочину, а також доказом вчинення злочину та може бути майном для можливої конфіскації).

Виходячи з наведених норм кримінального процесуального законодавства, з метою збереження, запобігання, перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення експертиз та використання у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання про накладення арешту на майно.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна. ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з підозрюваним ОСОБА_7 , а враховуючи, що майно набуте під час шлюбу є спільною власністю подружжя, слідчий суддя прийшов до правильного висновку щодо накладення арешту на зазначене майно.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає також і практиці ЄСПЛ. Так, в рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87 , 22 лютого 1994року ЄСПЛ зазначив: « п.27. …арешт, поза сумнівом,застосували як проміжковий захід, що має забезпечити в разі необхідності подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував всі обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України.

Перевіривши рішення слідчого судді в межах апеляційних вимог, колегія суддів, підстав для його скасування або зміни не вбачає, крім того зазначає, що накладений арешт в даному випадку відповідає завданням кримінального процесуального закону та може бути знятий слідчим суддею за заявою власника, в порядку ч. 2 ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 2 березня 2017 року, якою у кримінальному провадженні № 0001083 накладено арешт на майно без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді