Провадження №1-кп/761/125/2017
В И Р О К
іменем України
01 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005116 від 19.04.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пісківка, Бородянського району, Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1)28.10.2014 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 357; ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 2 роки,

2)08.12.2015 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст. 289 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з конфіскацією майна, який 25.04.2016 року Апеляційним судом м.Києва скасовано в частині призначення основного покарання та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з конфіскацією майна;

3)20.07.2016 року вироком Бородянського районного суду Київської області за ч.3 ст.185 та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з конфіскацією майна, а вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в:
на початку грудня 2012 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , в газеті «Авізо» знайшов оголошення про здачу в оренду з правом викупу автомобіля марки «DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, який належить гр. ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_6 , 12 грудня 2012 року, приблизно о 17 год. 30 хв., зустрівся з ОСОБА_13 біля будинку № 50, по вул. Володимирській, в м. Києві, увівши гр. ОСОБА_13 в оману, щодо своїх дійсних намірів, уклав договір оренди з правом викупу автомобіля, від 12 грудня 2012 року, заплативши при цьому завдаток в розмірі 1 500 гривень та отримав в оренду автомобіль марки «DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . В подальшому не маючи змоги виконувати умови договору оренди з правом викупу від 12 грудня 2012 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем для подальшого його продажу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в квітні 2013 року, перебуваючи в невстановленому місці, продав невстановленій особі автомобіль марки «DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України не визнав, хоча дав показання, зі змісту яких слідує, що він не заперечує обставин за яких йому інкримінується вчинення злочину.

Так, ОСОБА_6 , дав показання, про те, що у 2012 році уклав з ОСОБА_13 договір оренди з правом викупу автомобіля «DAEWOO LANOS», заплативши при цьому завдаток у розмірі 4800 гривень та отримав в оренду зазначений автомобіль, для того щоб працювати у службі такси. На виконання вказаного договору він, кожного місяця ОСОБА_13 сплачував за оренду автомобіля по 1200 гривень. Однак у березні 2013 року в нього захворіла бабуся, на лікування якої потрібні були кошти, у зв`язку з чим, він вимушений був продати зазначений автомобіль, не знайомому раніше чоловікові за 2000 доларів США, а отримані гроші від продажу автомобіля витратив на лікування бабусі. Він збирався повернути ОСОБА_13 кошти, шляхом отримання кредиту, однак останній вимагав повернути гроші негайно, після чого звернувся до правоохоронних органів. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.289 КК України, та у даному випадку наявні цивільно-правові відносини.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки на його думку наявні цивільно-правові відносини, винуватість останнього у незаконному заволодінні транспортним засобом, підтверджується сукупністю, досліджених безпосередньо судом, наступних доказів.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з яких, 10 квітня 2013 року з оголошення в мережі Інтернет дізналася про продаж автомобіля «DAEWOO LANOS», після чого, 11 квітня 2013 року зі своїм батьком вона поїхала в м.Прилуки, щоб купити цей автомобіль. Автомобіль «DAEWOO LANOS» був придбаний у ОСОБА_15 за 5000 доларів США. Вони відразу поїхали до ВРЕР щоб оформити автомобіль, але у ОСОБА_15 на той час не було довіреності. 15 квітня 2013 року зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що в нього вже є довіреність та з останнім вони зустрілись на наступний день 16 квітня 2013 року в м.Прилуки, де він надав їм довіреність від імені ОСОБА_13 , на його ім`я. Станом на 20 квітня 2013 року, коли вони забрали документи на автомобіль, то не було даних про заборону відчуження даного транспортного засобу або перебування його у розшуку. 20 лютого 2014 року на її адресу надійшов лист з повідомленням про те, що на придбаний нею автомобіль накладено арешт. У квітні 2014 року до неї приїхали працівники міліції з м.Києва та повідомили, що її автомобіль є речовим доказом і вилучили його. Зазначила, що з ОСОБА_15 вів переговори її батько, а про ОСОБА_6 вона дізналася від працівників правоохоронних органів. Також повідомила, що в Талалаївському районному суді Чернігівської області здійснюється судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_13 щодо згаданого автомобіля.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , згідно з якими, 18.04.2014 року вона була запрошена у якості понятої та була присутня при вилученні у ОСОБА_14 автомобіля «DAEWOO LANOS» за адресою: Чернігівська область, смт. Талалаївка, вул. Леніна, 29. Зазначила, що їй не відомо за яких обставин ОСОБА_14 було придбано вказаний автомобіль.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який дав показання аналогічні за своїм змістом показанням свідка ОСОБА_16 .

Показаннями свідка ОСОБА_18 , допитаної за клопотанням сторони захисту, згідно з якими, остання 12 грудня 2012 року була присутня при укладенні договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 про оренду автомобіля «Део Ланос» з правом викупу та при передачі цього автомобіля ОСОБА_6 .

Згідно витягу з кримінального провадження № 00005116 від 19.04.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_19 внесено відомості, згідно яких, 12 грудня 2012 року, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Володимирській, 50 в м.Києві, ОСОБА_6 шляхом обману, під приводом оформлення договору оренди автомобіля з правом викупу, заволодів автомобілем марки «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 16 квітня 2013 року зазначений автомобіль знятий з обліку для реєстрації в Прилуцькому МРЕВ Чернігівської області на основі підробленої довіреності нібито від імені ОСОБА_13 , посвідченої приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_20 за адресою: Рівненська область, м. Острог, вул. Мануїльського, буд. 2, а 20 квітня 2013 року зареєстрований в тому ж МРЕВ на гр. ОСОБА_14 .

Дані, що містяться в протоколі прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.04.2013 року, зареєстрованого ОСОБА_21 в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 18.04.2013 року №13641, згідно з якими, ОСОБА_19 повідомила, що 12.12.2012 року ОСОБА_13 , надав в оренду свій автомобіль «Део Ланос», д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , але останній не виконує умов договору.

Дані, що містяться у матеріалах, наданих на запит слідчого начальником Прилуцького Центру 7402 ДАІ УМВ України в Чернігівській області ОСОБА_22 вих.№ 1203 від 03.10.2012 року, згідно з якими: 09 грудня 2010 року ОСОБА_13 , видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ВРЕР 8 УДАІ в м.Києві; 16 квітня 2013 року на підставі заяви № 16093368 від 16.04.2013 року від імені ОСОБА_13 автомобіль «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 знятий з обліку ОСОБА_15 за довіреністю від 12.04.2013 року у Прилуцькому ВРЕР ДАІ Чернігівської області, який 20 квітня 2013 року на підставі заяви № 16414026 від 20.04.2013 року ОСОБА_14 був зареєстрований в цьому ж ВРЕР за останньою.

Дані, протоколу огляду місця події від 18.04.2014 року, згідно з якими, за адресою: Чернігівська область, смт Талалаївка, вул. Леніна 29, виявлено автомобіль марки «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , технічний паспорт серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_14 .

Дані, протоколу огляду місця події від 30.04.2014 року, згідно з якими, за адресою: м.Київ, вул. Прорізна, 12-Б, оглянуто автомобіль марки «DAEWOO LANOS 1,5» синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 . При цьому, присутній ОСОБА_13 вказав, що даний автомобіль належить йому та саме цим автомобілем заволодів ОСОБА_6 .

Дані, що містяться у висновку експерта № 8/1/3-68 від 15.07.2014 року, згідно з якими: ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_1 », досліджуваного автомобіля марки: «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 , не змінювався; номерна площадка з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », досліджуваного автомобіля марки: «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 , не змінювалась; номерна панель з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », досліджуваного автомобіля марки: «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 , від остову кузова не відокремлювалась; дублююча номерна табличка з інформаційними даними та з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_1 », досліджуваного автомобіля марки: «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 , виготовлена та закріплена до остову кузова заводським способом. Номер двигуна: « НОМЕР_5 » досліджуваного автомобіля марки: «DAEWOO LANOS 1,5» д.н.з. НОМЕР_3 не змінювався.

Дані, що містяться у розписці від 12.12.2012 року, згідно з якими, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_6 , прийняв автомобіль «Деу Ланос» д.з. НОМЕР_2 , без візуальних та технічних пошкоджень.

Дані, що містяться в матеріалах наданих стороною захисту, згідно з якими, у Талалаївському районному суді Чернігівської області 30.07.2014 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 , треті особи - приватний нотаріус Острозького міського нотаріального округу Рівненської області, Прилуцьке ВРЕР ДАІ Чернігівської області, ПП «МПП Вибір» про визнання довіреності, договору купівлі-продажу та реєстрації автомобіля не дійсними.

Оцінивши надані стороною обвинувачення, стороною захисту та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені, безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, обвинуваченим ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою.

Доводи сторони захисту, щодо відсутності події злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та складу даного злочину в діях ОСОБА_6 , є необґрунтованими та помилковими.

Так, положення ч.1 ст. 289 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_6 передбачає заволодіння транспортним засобом будь-яким способом.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 продав невстановленій особі, наданий йому потерпілим ОСОБА_13 , у користування автомобіль «Део Ланос», без відома та дозволу останнього. При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював те, що він не був уповноважений потерпілим на реалізацію вказаного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_6 в момент реалізації належного потерпілому ОСОБА_13 , здійснив незаконне заволодіння цим транспортним засобам.

Та обставина, що ОСОБА_6 отримав автомобіль у своє користування законно, на підставі угоди оренди, на що звертає увагу сторона захисту, та в подальшому передав даний автомобіль у користування іншим особам, у зв`язку із збігом тяжких сімейних обставин, не спростовує висновків суду про незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки даний транспортним засіб, вибув із власності потерпілого поза його волею.

При цьому посилання сторони захисту на намір ОСОБА_6 продовжувати виконання цивільно-правових зобов`язань перед потерпілим ОСОБА_13 , шляхом орендної сплати за вказаний автомобіль, після фактичної його реалізації, не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки ознакою суб`єктивної сторони злочину є мета, яка в законі не конкретизована, чим підкреслюється, що змістом кримінально-правової заборони заволодіння транспортним засобом може бути як заволодіння ним з наміром ніколи не повертати його власникові (законному володільцю), так і з наміром використати його для проїзду у певний пункт або для прогулянки, а потім повернути власникові чи кинути на дорозі.

Також слід зауважити, що з моменту укладення договору оренди 12.12.2012 року до моменту реалізації ОСОБА_6 невстановленій особі автомобіля «Део Ланос» на початку квітня 2013 року, пройшов короткий проміжок часу, а тому зважаючи на такі дані суд вважає, що в момент укладення згаданого договору оренди ОСОБА_6 мав намір в подальшому незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом.

Факт наявності в Талалаївському районному суді Чернігівської області цивільного позову ОСОБА_13 щодо автомобіля «Део Ланос» не є доказом відсутності в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а свідчить про вжиття потерпілим ОСОБА_13 заходів щодо захисту своїх прав та інтересів у суді.

Що ж стосується інших доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні, то суд прийшов до наступного висновку.

Так, дані, що містяться у виписці по рахунку ОСОБА_13 в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.12.2012 року по 08.04.2013 року, згідно з якими на рахунок ОСОБА_13 за вказаний період мали місце зарахування грошових коштів, суд визнає неналежним доказом, оскільки стороною обвинувачення не наведено обґрунтування на підтвердження чи на спростування яких обставин надано цей доказ.

Окрім того, суд визнає недопустимими доказами дані, що містяться у фотокопії договору оренди автомобіля з правом викупу від 12.12.2012 року, згідно з якими, ОСОБА_13 , надав ОСОБА_6 в строкове платне користування автомобіль «DAEWOO LANOS 1,5» моделі 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , зареєстрований в УДАІ ГУМВС України в м.Києві 09.12.2010 року, оскільки джерело походження вказаної фотокопії договору не відоме, а в силу положень ч.3 ст.99 КПК України стороною обвинувачення не надано оригіналу зазначеного документу, отриманого в порядку та способі визначених кримінальним процесуальним законом, що відповідно до ст. 86 КПК України тягне за собою визнання такого доказу недопустимим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_6 , є особою неодноразово судимою, на момент вчинення злочину суспільно-корисною працею не займався, характеризується посередньо.

Обставин, які б пом`якшували та/або обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.289 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі на певний строк в межах, передбачених санкцією закону.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив даний злочин до постановлення вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року, яким його засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст.357; ч.1 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки та вироку Бородянського районного суду Київської області від 20.07.2016 року, яким ОСОБА_24 засуджено за ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Апеляційного суду м.Києва від 25.04.2016 року до покарання виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, то остаточне покарання ОСОБА_24 слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Бородянського районного суду Київської області від 20.07.2016 року, при цьому покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року, слід виконувати самостійно.

На підставі наведеного, з урахуванням даних про особу ОСОБА_24 , суд приходить до висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Також суд вважає за необхідне відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 30 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне частково зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 відбуте частково покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 20 липня 2016 року у період з 10 жовтня 2015 року по 29 серпня 2016 року відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що ж стосується речового доказу автомобіля марки«DAEWOO LANOS 1,5» номер шасі НОМЕР_1 , то згідно з даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказаний автомобіль був придбаний свідком ОСОБА_14 та в провадженні Талалаївського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа потерпілого ОСОБА_13 щодо зазначеного транспортного засобу, з огляду на наведене, вбачається спір про належність автомобіля марки DAEWOO LANOS 1,5» номер шасі НОМЕР_1 , вирішення якого відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України підлягає в порядку цивільного судочинства, а тому автомобіль марки DAEWOO LANOS 1,5» номер шасі НОМЕР_1 необхідно зберігати на штрафмаданчику Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Баумана, 4 до вирішення питання про його належність в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст.124 КПК України витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_25 .

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Бородянського районного суду Київської області від 20 липня 2016 року, ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією майна, а вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 28.10.2014 року за яким ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст.357; ч.1 ст.358; ч.3 ст.358; ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 30 серпня 2016 року, зарахувавши у строк попереднього ув`язнення з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в період з 30 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з урахуванням Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання відбуте частково покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 20 липня 2016 року у період з 10 жовтня 2015 року по 29 серпня 2016 року відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ: автомобіль марки «DAEWOO LANOS 1,5» номер шасі НОМЕР_1 , зберігати на штрафмаданчику Шевченківського УП ГУ НП України в м.Києві, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Баумана, 4, до вирішення питання про його належність в порядку цивільного судочинства.

Витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1475 грн. 76 коп. стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя