АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3610/15-к Номер провадження 11-кп/786/372/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника засудженогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, засудженого вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

задоволене подання начальника Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року у виді 3 років позбавлення волі.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання, суд послався на те, що в період іспитового строку засуджений чотири рази не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації , незважаючи на те, що був поставлений на облік та йому було роз`яснено наслідки ухилення від виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, суд вказав про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

За змістом апеляційної скарги засуджений не погоджується з судовим рішенням, заперечує систематичне порушення умов відбування покарання з випробуванням, наголошує, що в жовтні 2016 року не зміг з`явитися для реєстрації внаслідок різкого погіршення стану здоров`я, про що повідомив інспектора по телефону.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України та ч.2 ст.78 КК України, зокрема, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а суд в такому випадку направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 11 березня 2016 року був поставлений на облік Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області в зв`язку з набранням чинності вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року.

Звертаючись з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, начальник Лубенського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції зазначив про неявку засудженого 11, 18 та 25 жовтня 2016 року для реєстрації, а також про притягнення ОСОБА_8 19 вересня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП.

Відповідно до матеріалів особової справи, 16 вересня 2016 року дійсно мав місце факт дрібного хуліганства зі сторони ОСОБА_8 . Як пояснив засуджений, причиною цього стало безпідставне обвинувачення його у вчиненні крадіжки (а.о.с.78).

До жовтня 2016 року інших даних про невиконання засудженим покладених на нього обов`язків матеріали справи не містять і в судовому засіданні не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про поважність причин неявки для реєстрації в жовтні 2016 року в зв`язку з хворобою є слушними.

ОСОБА_8 в засіданні суду як першої, так і апеляційної інстанції пояснював, що в жовтні 2016 року у нього було загострення хвороби, пов`язане з наслідками оперативного хірургічного втручання, внаслідок чого йому було важко ходити. В зв`язку з цим, він повідомив інспектора КВІ по телефону про причини неявки і відразу після видужання з`явився до кримінально-виконавчої інспекції.

Такі показання засудженого узгоджуються з письмовим попередженням, відповідно до якого 28 жовтня 2016 року старший інспектор Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_9 погодився з поважністю причин неявки засудженого 11, 18 та 25 жовтня і попередив ОСОБА_8 про необхідність в подальшому виконувати покладені обов`язки та роз`яснив наслідки їх невиконання (а.о.с.79).

Згідно з приписами ст.166 КВК України п одання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.5.2 та п.5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та МВС України, погодженого заступником голови
Верховного Суду України та заступником Генерального прокурора України від 19 грудня 2003 року №270/1560, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання то інспекція
вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Матеріали особової справи засудженого не містять жодних даних про ухилення ОСОБА_8 від виконання покладених на нього судом обов`язків чи притягнення до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку після застереження у виді письмового попередження.

Таким чином, доводи подання начальника Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області про наявність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 суперечать вищезазначеним вимогам закону.

Судом під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні подання начальника Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області.

Отже, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Лубенського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області від 8 грудня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4