пр. № 1кп/336/11/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

27 березня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого - безробітного, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.01.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;

-01.12.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 25.04.2008 року з Бердянської ВК Запорізької області № 77 по відбуттю строку покарання;

-05.11.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 395 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., вирок виконано 21.12.2016 р.;

-15.09.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі;

-21.12.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 23.10.2012 року із Софіївської ВК Запорізької області № 55 по відбуттю строку;
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливого злочину, судимість за яким в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову скоїв аналогічні злочини при наступних обставинах:

Так, 22.10.2013 року приблизно об 01.45 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 159 по вул. Кругова в м. Запоріжжі, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були нанесені ряд ударів кулаками та ногами по тулубу та голові. Після чого відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «ZTE V790» в корпусі чорного кольору, вартістю 790 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», номером НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились кошти у розмірі 27 гривень, також в телефоні знаходилась флеш карта об`ємом 2 Гб вартістю 40 гривень, гроші в розмірі 100 гривень, золоту каблучку вагою 1,5 г. 585 проби, вартістю 1500 гривень. Після чого заволоділи майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Sony Xperia», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, який знаходився в чохлі чорного кольору, вартістю 200 гривень, в телефоні знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС» номером НОМЕР_3 , вартістю 10 гривень, на рахунку були грошові кошти в сумі 40 гривень, а також в телефоні знаходилась карта пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 90 гривень, гроші в розмірі 100 гривень. В результаті чого потерпілому ОСОБА_7 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2367 гривень, потерпілому ОСОБА_8 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2450 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо його не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутність, матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не заявили і не мають, на суворому покаранні не наполягають, просять призначити покарання на розсуд суду.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу не оспорював фактичні обставини справи, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя ч здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, стан його здоров`я - на обліку в КУ ОПЛ не перебуває, його сімейний стан - не одружений, але має серйозний намір створити сім`ю, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, а також обставини вчинення злочину.

Суд враховує дані про особу винного, виходить з того, що ОСОБА_4 , хоча і раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, судимість за які не знята та непогашена, але після вчинення злочину, за який судом має бути призначене покарання, внаслідок зміни способу житття твердо став на шлях виправлення, довів це своєю бездоганною поведінкою.

Так, під час розгляду справи в суді був призваний на службу до Збройних сил України, під час проходження якої брав безпеосередню участь в Антитерористичній операції, здобув статус учасника бойових дій, заслужений високий авторитет серед колег та підлеглих, показав себе під час служби лише з позитичвної сторони, зарекомендувавши себе відповідальним, таким, що сумлінно ставиться до своїх професійних обов`язків і має високу професійну підготовку, високі морально - психологічні якості, зарахований до оперативного Резерву першої черги мобілізації, нагороджений медаллю "За відвагу" і Почесною відзнакою "Широкіне 2015 рік" Всеукраїнського об`єднання громадян "Країна", Грамотою командира військової частини НОМЕР_4 за мужність, наполегливість, старанність і розумну ініціативу, сумлінність у виконанні службових обов`язків, проявлені під час виконання завдань Антитерористичной операції на території Донецької та Луганської областей, а також Грамотою Начальника групи - начальника розвідки штабу сектору "М" за виконання спеціальних розвідувальних завдань в секторі "М", проявлені при цьому мужність і героїзм, рішучість та витримку.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом не враховується в якості обставини, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, виходячи з того, що частина злочинів була вчинена ОСОБА_4 в неповнолітньому віці, а також враховуючи подальшу бездоганну поведінку і зміну способу життя ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який він засуджується даним вироком.

З урахуванням ступеню тяжкості скоєного правопорушення, його істотного зменшення внаслідок сукупності пом`якшуючих покарання обставин, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним нагляду уповноваженим органом з- питань пробації, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк, що, на думку суду, є достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, із звільненням від його відбування з іспитовим строком - з застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Доля речових доказів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої судом вирішені питання щодо тих речових доказів, про які прокурорами надано суду процесуальні рішення про їх визнання речовими доказами.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання в виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконуватиме покладені на нього судоам обов`язки.

Відповідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі два фрагмента металу жовтого кольору, передані на збереження потерпілому ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: