Справа № 159/136/17
Провадження № 1-кс/159/76/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою Ковельського управління водопровідноканалізаційного господарства «Ковельводоканал» як потерпілого - на постанову ст. слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0001491, внесеного до ЄРДР 27.11.15 р.,

в с т а н о в и в :
16 січня 2017 р. до Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. надійшла вказана вище скарга, обґрунтована тим, що 30.12.2016 р. вищезазначеним слідчим винесено оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю у діях посадових осіб ТзОВ «Негабарит» (смт. Люблинець Ковельського району Волинської області) складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні представник заявник скаргу підтримала, обґрунтувала її вищенаведеним. Додатково пояснила, що при примусовому виконанні судового рішення в ДВС за її участю, як представника стягувача та директора ТзОВ «Негабарит» як представника боржника, було складено акт про виконання рішення суду, до якого вона, вважаючи виконання неповним і неналежним, подала свої письмові заперечення. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий пояснив, що, з огляду на наявність постанови про закінчення виконавчого провадження, проведення виконання рішення суду 30.11.15 р., вбачав відсутність у діянні невизначеного кола посадових осіб ТзОВ «Негабарит», та його директора, зокрема, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого як рішення про закриття кримінального провадження - потерпілим, заявником, його представником.

Заслухавши пояснення представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

У розпорядження суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001491.

Так, встановлено, що 26.11.2015 р. заявником було заявлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України службовими особами ТзОВ «Негабарит», а саме: невиконання рішення господарського суду Волинської області від 02.06.15 р.

Відомості про правопорушення було внесено у ЄРДР 27.11.15 р. з первинною правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 382 КК України.

Слідчим було допитано як свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , приєднано та проаналізовано ряд документів.

30.12.16 р. слідчим було винесено оскаржувану постанову, обґрунтовану тим, що у провадженні здобуто докази того, що судове рішення набрало законної сили, представник стягувача заперечує про повне виконання судового рішення 30.11.15 р., на даний час виконавче провадження закінчено, а тому не вбачає у діяннях посадових осіб боржника ознак складу вищезазначеного кримінального правопорушення.

Однак, оскаржувану постанову слід скасувати, так як слідчий, прийшовши до висновку про необхідність закриття провадження у справі за ч.1 ст.382 КК України з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України (відсутність у діянні складу кримінального правопорушення), хоча з витягу з ЄРДР вбачається, що заявник ОСОБА_7 подав заяву про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) посадовими особами ТзОВ «Негабарит», щодо умисного невиконання рішення господарського суду, але слідчим при внесенні цієї заяви в ЄРДР була помилково визначена кваліфікація за ч.1 ст.382 КК України, яку в подальшому він не змінив і прийняв рішення про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.382 КК України, хоча відомості в ЄРДР і прийняте рішення по даній заяві мають стосуватися ч.2 ст. 382 КК України, яка встановлює відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджанню їх виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, про: скасування рішення слідчого; відмову у задоволенні скарги.

А тому скаргу слід задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову як винесену передчасно.

В той же час слідчим суддею відхиляється доводи заявника про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено прізвищ посадових осіб, яких вона стосується, оскільки у даному провадженні повідомлення про підозру нікому не вручались, тому при закритті провадження у справі не має підстав зазначати прізвища осіб, дії яких перевірялись в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову ст. слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.12.16 р. про закриття кримінального провадження №0001491, внесеного до ЄРДР 27.11.15 р., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.382 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.
Оголошення повного тексту ухвали відбудеться о 16 год. 00 хв. 6 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1