Справа № 396/812/17
Провадження № 1-кп/396/131/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степове Новоукраїнського району, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимому, востаннє: 03.05.2017 року Новоукраїнським районним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_5 , -
29 травня 2017 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Згідно обвинувального акту, 11.04.2017 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_6 протягом періоду часу з 20 год. 00 хв. до 23 год. 20 хв. розпивали спиртні напої в домоволодінні ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Близько 23 год. 20 хв. в ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , закінчилися цигарки, та, останні, будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння, за ініціативою ОСОБА_6 направилися до сусіда ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з метою їх позики.
Перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 та ОСОБА_6 домовилися, що останній направиться до житлового будинку свого сусіда ОСОБА_5 за цигарками, встановивши, що той знаходиться вдома, оскільки вхідні двері були відчинені, та саме в ОСОБА_6 дружні відносини з господарем домоволодіння та він раніше неодноразово позичав в ОСОБА_5 цигарки.
Так, ОСОБА_6 зайшов до вказаного житлового будинку, де в одній з кімнат побачив ОСОБА_5 , який спав, та біля якого знаходився, пакетик з табаком, та поряд з яким мобільний телефон марки «NOMI» моделі І184. Виявлені речі ОСОБА_6 виніс з житлового будинку до ОСОБА_3 , який його очікував на території домоволодіння. Далі ОСОБА_6 , виявивши те, що разом з пакетом з табаком взяв в будинку мобільний телефон господаря, повідомив ОСОБА_3 , про необхідність його повернення до будинку. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «NОМІ» моделі І184.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . близько 23 год. 35 хв., діючи повторно, розуміючи стан сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , та те, що останній внаслідок цього не усвідомлює його протиправних дій, вилучив з рук ОСОБА_6 мобільний телефон марки «NОМІ» моделі І184 та таким чином заволодів ним.
В подальшому ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, продавши мобільний телефон гр. ОСОБА_7 .
Згідно з висновком експерта № 249 від 21.04.2017 року ринкова вартість одного мобільного телефону торгової марки «NOMI», моделі І184. бувшого у використанні, у нормальному справному стані складає 298,56 грн.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 298,56 грн.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.
25.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. У зв`язку з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди потерпілому, останній, відмовляється заявляти цивільний позов. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановления вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2017 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, керуючись ч. 4 ст 70 КК України, сторони погодилися на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Сторони дійшли згоди до звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнав, вказав, що вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просив суд затвердити угоду про примирення, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити досягнуту між ним та обвинуваченим угоду про примирення, оскільки матеріальна шкода йому повністю відшкодована.
Прокурор під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши угоду про примирення від 25.05.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , встановив.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Судові витртаи по справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Угоду про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 25 травня 2017 року, - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2017 року, яким ОСОБА_3 було визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, до позбавлення волі на строк три роки, з іспитовим строком один рік, - остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ, після вступу вироку в законну силу, мобільний телефон, який передано на зберігання потеріплому ОСОБА_5 , - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1