Справа № 504/481/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" квітня 2017 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне провадження № 0001971 від 16.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Василівка Миколаївського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
16.11.2016 року біля 13:30 години ОСОБА_5 , працюючи касиром торгівельного залу TOB «Ашан Україна Гіпермаркет», розташованого в торгівельно-розважальному центрі «Рив`єра», що в межах Фонтанської сільської ради, Лиманського району в Одеській області, перебувала в роздягальні для жіночого персоналу вказаного торгівельного закладу. У відкритій шафі, якою користувалась касир ОСОБА_6 побачила мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «А 6010», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

В цей час, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна власника телефону ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно ОСОБА_6 , 16.11.2016 року біля 15:30 години, перебуваючи в роздягальні для жіночого персоналу ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», розташованого в торгівельно-розважальному центрі «Рив`єра», що в межах Фонтанської сільської ради, Лиманського району в Одеській області, ОСОБА_5 , діючи навмисно, із корисливих мотивів, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, із шафи таємно та навмисно викрала мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «А 6010», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю у 2199 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», які не представляють майнової цінності, після чого з місця події зникла та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2199 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.471 КПК України, між обвинуваченою та потерпілою ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 свою вину у скоєні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, щиро розкаялась.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила суду, що на стадії досудового слідства вона 13.02.2017 року добровільно заключила з потерпілою ОСОБА_6 угоду про примирення за кримінальним провадженням, згідно якого вона просить суд затвердити угоду про примирення між нею та потерпілою та призначити їй покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила, що вона 13.02.2017 року добровільно уклала угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_5 за кримінальним провадженням, згідно якого вона просить суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди від 13.02.2017 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 за кримінальним провадженням, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст.ст.471,473,474 КПК України, які зрозумілі кожній з них.

Вивчивши угоду від 13.02.2017 року про примирення між обвинуваченою та потерпілою, за кримінальним провадженням, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469,471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися немає, також відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченої.

Як пом`якшувальною покарання обвинуваченій ОСОБА_5 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд враховує те, що вона вину визнала повністю, щиро розкаялась.

Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

В ході досудового розслідування до обвинуваченої ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «А 6010», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,370-371,373-374,473-476 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 13.02.2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за кримінальним провадженням, справа №504/481/17, провадження № 1кп/504/214/17.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo», моделі «А 6010», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Комінтернівський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, у якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1