Справа 611/87/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Барвінківського районного суду Харківської області судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному 07.12.2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000623 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоний Лиман Барвінківського району Харківської області, громадянки України, українки, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючої, інваліда 3 групи,не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2016 року приблизно о 16 годині обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, нанесла своїй доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів долонею лівої руки, коліном лівої ноги, палицею та шкіряним ременем в область тулубу, рук та ніг, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців по лівій боковій поверхні грудної клітини, синця на правій сідниці, синця на лівій сідниці, синця на задній поверхні лівої голені, множинних синців по зовнішній поверхні правого стегна, синця по передній поверхні лівого стегна, синця по передній поверхні лівого колінного суглобу, синця по правій поверхні грудної клітини, синця по задній поверхні правого плеча, синців по задній поверхні грудної клітини, синця по згинальній поверхні правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнала повністю, погодилася із кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що 03 грудня 2016 року дійсно нанесла своїй малолітній доньці ОСОБА_7 декілька ударів долонею лівої руки, коліном лівої ноги, палицею та шкіряним ременем в область тулубу, рук та ніг. У скоєному щиро розкаюється.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що перебуває з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах.

03 грудня 2016 року приблизно о 16 годині він знаходився на кухні у своєму житловому будинку АДРЕСА_2 , коли почув з іншої кімнати крики малолітньої доньки ОСОБА_5 ОСОБА_9 . В той же час він зайшов у цю кімнату де побачив, як ОСОБА_5 наносить своїй дочці удари долонею руки в область тулубу, рук та ніг.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що її син - ОСОБА_8 перебуває з обвинуваченою у фактичних шлюбних відносинах. 03 грудня 2016 року у вечірній час ОСОБА_8 по телефону повідомив їй, що ОСОБА_5 побила свою доньку ОСОБА_9 .

Через декілька днів вона побачила ОСОБА_9 та виявила на її голові та тулубі множинні синці. На її, свідка, запитання, ОСОБА_9 пояснила, що тілесні ушкодження їй спричинила її мати ОСОБА_5 .

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №103БР/16 від 12 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені легкі тілесні ушкодження у виді синців на голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках (а.с. 8,9).

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, внаслідок повного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

При обранні міри покарання підсудній ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що остання не судима, незаміжня, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітньої особи.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №545 від 25.11.2014 року ОСОБА_5 страждає помірною розумовою відсталістю з незначними поведінчастими порушеннями (олігофренія в стадії помірної дебільності з емоційно - вольовою нестійкістю - в ред. МКБ-9). В момент скоєння правопорушення не була здатна в повному обсязі розуміти свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ст.20 КК України (обмежена осудність). Під час скоєння правопорушення не знаходилася у тимчасово-хворобливому стані. На даний час у зв`язку з вищеперерахованими психічними розладами ОСОБА_5 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с.39-43).

Відповідно до ч.1 ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) та (або) керувати ними.

Приписами ч. 2 ст. 504 КПК України встановлено, що суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності (дія ст. 20 КК України) як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись п.1 ч.1 ст.94 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем її проживання.

Цивільні позови в кримінальному провадження не заявлені .

Керуючись ст.ст.93, 94 КК України, ст. 374, 375, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді 60 ( шістдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати .

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем її проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1