БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/364/17
Провадження № 1-кс/497/106/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.17 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосування засобів фіксування кримінального провадження, клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
09 березня 2017 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 від 09.03.2017 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
З поданого клопотання вбачається, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування 09.03.2017 року за №0000125 за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України з тих підстав, що 08.03.2016 року на перехресті вулиць Ізмаїльська та Поштова в м. Болград, Одеської області сталася ДТП за участю автомобіля марки «MercedesBenz», (пасажирський-В), д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мопеда «Хонда Діо», під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті вказаного ДТП ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження.

08.03.2016 року при виїзді на місце події слідчо-оперативної групи Болградського відділення поліції, був проведений огляд місця події. В результаті огляду вилучено: автомобіль марки «Mercedes-Benz», (пасажирський - В), д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , однак перебував у фактичному володінні ОСОБА_6
Враховуючи, що вказаний автомобіль за обставинами кримінального провадження визнано речовим доказом, та по ньому з метою встановлення обставин ДТП, необхідно буде проведення криміналістичних досліджень, а тому необхідно зберегти автомобіль до проведення експертизи у тому ж технічному стані, в якому автомобіль перебував на момент ДТП, без можливості впливу на його технічний стан зацікавленими особами, тому необхідно забезпечити збереження тимчасово вилученого майна: автомобіля.
Слідчий СВ Болградського ВП майор поліції ОСОБА_3 підтвердив доводи викладені в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна, та надав пояснення з підстав необхідності забезпечення збереження тимчасово вилученого майна шляхом накладення на нього арешту.
Власник майна ОСОБА_4 просив не задовольняти клопотання слідчого, та повернути йому автомобіль, оскільки він дуже потрібен для задоволення потреб сім`ї, є необхідність у його використанні та подальшій експлуатації. Вважає, що оскільки потерпілий претензій до винуватця ДТП не має, то і не має необхідності в збереженні цього автомобіля, та будь-яких слідів ДТП на ньому.
На підставі ст. 107 ч.1 КПК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії, слідчим суддею прийнято рішення розглянути матеріали без застосування засобів фіксування кримінального провадження.
Розглянувши подане клопотання, доводи викладені в ньому та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому слідчий суддя враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...
Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого щодо надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, актуальність цього арешту на даний час, оскільки на ньому зберігаються сліди вчиненого злочину, що має значення в якості речового доказу в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «MercedesBenz», пасажирський-В, д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.09.2016 року належить ОСОБА_4 .
Вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», пасажирський - В, д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, 2004 року випуску, передати на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, пр. Соборний, № 97.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1