Провадження 1-кп/331/59/2017
ЄУН 331/5137/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/336/2016 за фактом скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні строною захисту заявлено про очевидну недопустимість речового доказу, а саме: диску із відеозаписом камер спостереження хостелу "Європа", де були затримані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки для отримання такого відеозапису слідчий повинен був попередньо отримати дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до відеозаписуючої апаратури, та лише потім роботи копію запису у встановленому законом порядку. Тому вважають, що вказана слідча дія проводилась із суттєвим порушенням вимог КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисників та зазначив, що вказана слідча дія проводилась на підставі запиту слідчого, запис з камер спостереження був добровільно виданий адміністрацією хостелу та визнаний речовим доказом. Ніяких дозвілів суду на вчинення таких дії отримувати необхідності немає.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким , що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метоб досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя,суд зобов"язані врахувати можливість беззастосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі та документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки заходи забезпечення кримінального провадження, яким є в тому числі і тимчасовий доступ до речей та документів застосувуються слідчим суддею з метою досягнення дієвості даного провадження та у разі необхідності втручання у права та свободи громадян, а у даному випадку мало місце отримання слідчим копії відеозапису камер спостереження на його запит у добровільному порядку, при цьому права інших осіб порушено не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав дл визнання речового доказу - ДВД диску із записами камер спостереження недопустим доказом, тому у задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 87, 89, 132, 159, 369, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання речового доказу ДВД диску із записами камер спостереження недопустим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1