Справа №1-134/11 16.02.2017

Провадження № 11/784/3/17
Категорія: ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 358 КК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А
про попередній розгляд справи
16 лютого 2017 року м. Миколаєва
Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
виправданого ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві у попередньому судовому розгляді матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції, - начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2016 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайловці Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, українця, розлученого, що має вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , який працював у 2004 році радником голови правління з питань інвестиційної діяльності по південному регіону КБ «Західінкомбанк», раніше не судимого; -
- виправдано за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку с. Вавілово Снігурівського району Миколаївської області, українку, що має вищу освіту, зареєстровану та проживаючу на АДРЕСА_2 , вдову, яка працювала директором ТОВ «Аватара», на даний час пенсіонер, раніше не судиму;-
- виправдано за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю в її діях складу зазначених злочинів.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 і ОСОБА_7 органом досудового слідства обвинувачуються в тому, що в період з 19 березня 2004 року по 02 квітня 2004 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із іншою особою, провадження відносно якого відповідно до ухвали колегії суддів Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2015 року зупинено до його розшуку, вчинили інкриміновані їм злочини, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, як пособництво шляхом надання засобів чи знарядь або усуненням перешкод у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.
Крім цього, ОСОБА_7 органом досудового слідства обвинувачується також:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, - службове підроблення, тобто внесення службовою особою в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - підроблення документів, тобто підроблення документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.
В апеляції прокурор ОСОБА_6 просить: даний вирок стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції, фактичним обставинам справи, неповноти судового слідства та істотного порушення вимог кримінального- процесуального закону
Ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в державних підприємствах строком на 3 роки з конфіскацією всього майна.
Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України і призначити їй покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в державних органах строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді арешту строком на 5 місяців, за ч. 2 ст. 366 КК України в редакції Закону від 19.11.2003 - у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати керівні посади в державних органах строком на 3 роки.
На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України в редакції Закону від 19.11.2003 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В ході апеляційного розгляду просить провести судове слідство.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , виправданого ОСОБА_5 з приводу підготовки справи до апеляційного розгляду, приходжу до наступного.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 360 КПК України 1960 року щодо строків розгляду справи в апеляційному суді, у разі особливої складності справи апеляційний суд може перенести розгляд справи не більш, як на тридцять діб.
Враховуючи, що дана кримінальна справа є особливо складною, її об`єм складає 43 томи, вважаю за доцільне розгляд цієї справи перенести на тридцять діб з дня, визначеного судом першої інстанції.
Захисником ОСОБА_4 під час попереднього розгляду заявлено клопотання про відмову в прийнятті апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 - начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 з тих підстав, що прокурором ОСОБА_6 вирок оскаржений документом з неправильно оформленим реквізитом назвою «апеляційна скарга», оскільки відповідно до ст. 365 КПК України 1960 року на судові рішення подається «апеляція», а не апеляційна скарга. Крім того, на думку захисника, цей документ підписаний не вповноваженою особою - начальником Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , оскільки КПК України 1960 року не надає права оскарження судового рішення такій особі.
Вислухавши виправданого ОСОБА_5 на підтримку клопотання захисника, та прокурора ОСОБА_3 , який заперечував проти його задоволення, приходжу до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.
Так, відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 348 КПК України 1960 року апеляцію має право подати прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, а також прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, - у межах обвинувачення, що підтримував прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.
Як вбачається з тексту апеляційної скарги, вона подана саме прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - прокурором ОСОБА_6 .
Та обставина, що на даний час прокурор ОСОБА_6 займає посаду начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1, не впливає на його процесуальний статус прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.
Крім того, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року (далі - ЗУ «Про прокуратуру») прокурором органу прокуратури є керівник підрозділу місцевої прокуратури.
А згідно приписів ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі, що відповідає положенням ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про прокуратуру» щодо єдності системи прокуратури України.
Що стосується не тієї назви процесуального документу, поданого прокурором, то лише ця обставина не є підставою для відмови в прийнятті апеляції до свого розгляду, оскільки суть волевиявлення учасника судового розгляду (в даному випадку - прокурора) виражена чітко і конкретно.
Керуючись ст. ст. 357, 360 КПК України 1960 року, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Перенести на 23 березня 2017 року на 09.00 год. апеляційний розгляд кримінальної справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції, - начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4
Суддя апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_2 .