АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/720/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- на підставі ч.4 ст.70, 72 КК України, за сукупністю злочинів (епізод від 17 травня 2015 року), шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- на підставі ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання не відбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 24 жовтня 2015 року, зараховано у строк покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 23 січня 2017 року, із розрахунку, визначеному у ч.5 ст.72 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи №2405 від 03 листопада 2015 року у розмірі 306 грн 09 коп.; судової автотоварознавчої експертизи №06/15 від 29 листопада 2015 року у розмірі 613 грн 80 коп.; судової трасологічної експертизи №229 від 15 вересня 2015 року у розмірі 491 грн 04 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілих: ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 2000 грн; ОСОБА_11 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 6500 грн; ОСОБА_12 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 12 228 грн; ОСОБА_13 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 8000 грн; ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 7000 грн; ОСОБА_15 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 3500 грн; ОСОБА_16 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 6000 грн; ОСОБА_17 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 8500 грн.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вказує на безпідставне призначення судом більш суворого покарання ніж за попереднім вироком щодо нього, який був скасований апеляційним судом за його апеляційною скаргою. У період з 17 травня 2016 року по 23 січня 2017 року він нічого іншого не вчиняв, активно сприяв суду у встановленні істини. У зв`язку з викладеним просить вищевказаний вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, як йому було призначено за попереднім вироком.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити та призначити останньому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.72 КК України, за сукупністю злочинів (епізод від 17 травня 2015 року) - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.ст.71, 72 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд при призначенні покарання не врахував всіх обставин та даних про особу обвинуваченого, які формально перерахував у вироку, у зв`язку з чим призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки майна ОСОБА_17 від 17 травня 2015 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України (за епізодами від 06 серпня 2015 року та 13 жовтня 2015 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання термін тримання ОСОБА_6 під вартою, а саме з 24 жовтня 2015 року і до набрання вироком законної сили.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що враховуючи положення ч.5 ст.71 КК України та постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд першої інстанції не мав правових підстав для призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, оскільки за ч.3 ст.185 КК України йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а за попереднім вироком 4 місяці арешту, тобто покарання за ч.4 ст.70 КК України не могло перевищувати 3 років 4 місяців позбавлення волі. Крім того апелянт зазначає, що при призначені покарання за ст.71 КК України суд безпідставно допустив повторне складання покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року. Також, на думку апелянта, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, застосування найбільш м`якого принципу призначення покарання - поглинення менш суворого покарання більш суворим, є недоречним і безпідставним, з огляду на особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим та негативно характеризується за місцем проживання, а також на кількість і ступінь тяжкості вчинених злочинів та відсутність відшкодування завданої шкоди.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 17 травня 2015 року в обідній час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа до кімнати № НОМЕР_1 , таємно викрав майно з кімнати, що належало ОСОБА_17 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 8 500 грн.

Далі, 11 липня 2015 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в салоні трамваю №3, який на той час перебував на зупинці громадського транспорту «пл.Пушкіна» в місті Запоріжжя, знаходячись за спиною ОСОБА_15 , зірвав з шиї останньої правою рукою золотий ланцюжок, та, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_15 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3 500 грн.

04 серпня 2015 року приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , підбіг до ОСОБА_12 зі спини та правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок та срібний хрестик, після чого, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_12 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 12 228 грн.

Крім того, 06 серпня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа до кімнати № НОМЕР_2 , таємно викрав з кімнати майно, що належало ОСОБА_18 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 15 799 грн.

Далі, 30 серпня 2015 року, приблизно о 21 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні 3 під`їзду будинку АДРЕСА_4 , підбіг до ОСОБА_14 з боку, та правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок, золотий кулон та металевий хрестик, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, після чого, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_14 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 7000 грн.

31 серпня 2015 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №173 по вулиці Горького в місті Запоріжжі, підбіг до ОСОБА_16 зі спини та правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок та, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_16 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6000 грн.

В подальшому, ОСОБА_6 04 вересня 2015 року, у вечірній час, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №54 по вулиці Горького в місті Запоріжжі, підійшов до ОСОБА_11 та правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок та золотий кулон, після чого, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6500 грн.

22 вересня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля 4 під`їзду будинку №45 по вулиці Українській в місті Запоріжжі, підбіг до ОСОБА_10 зі спини та правою рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок, та, утримуючи при собі викрадене, зник з місця вчинення злочину. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.

Крім того, 13 жовтня 2015 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №150-а по проспекту Леніна в місті Запоріжжі, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до швейної майстерні, звідки таємно викрав ноутбук марки «НР СND 445 FDRN», що належав ОСОБА_13 . В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_13 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.

16 жовтня 2015 року, у нічний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , розбив заднє скло автомобіля «Ніва Шевролє», д/н НОМЕР_3 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_19 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5500 грн.

Крім того, 19 жовтня 2015 року, в період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_6 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, таємно проник до салону автомобіля «ГАЗель», д/н НОМЕР_4 , звідки відкрив капот вищезазначеного автомобіля. Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний план, спрямований на таємне викрадення чужого майна, проник до моторного відсіку вищезазначеного автомобіля, звідки викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_20 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2011 грн 80 коп.

Також, 20 жовтня 2015 року, в період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_7 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник до салону автомобіля «ЗАЗ 110307», д/н НОМЕР_5 , звідки викрав майно потерпілого ОСОБА_21 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 640 грн 49 коп.

В подальшому, 21 жовтня 2015 року в період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_5 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник до салону автомобіля «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_6 , звідки відкрив капот вищезазначеного автомобіля. Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, проник до моторного відсіку вищезазначеного автомобіля, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_22 майно, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 837 грн 06 коп.

Крім того, 22 жовтня 2015 року, в період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_8 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проник до салону автомобіля «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_7 , звідки відкрив капот вищезазначеного автомобіля та, в подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 проник до моторного відсіку вищезазначеного автомобіля, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_23 майно, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1273 грн 06 коп.

23 жовтня 2015 року, в період часу з 12 до 13 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_9 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проник до салону автомобіля «ЗАЗ 11024010», д/н НОМЕР_8 , звідки відкрив капот вищезазначеного автомобіля. Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 проник до моторного відсіку вищезазначеного автомобіля, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_24 майно, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 740 грн 39 коп.

24 жовтня 2015 року, приблизно о 12 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №44 по вулиці Правди в місті Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, підбіг ззаду до ОСОБА_25 , та, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, обхопив правою рукою останню за шию, після чого лівою рукою вихопив з руки потерпілої мобільний телефон марки «Нокіа 3250», завдавши при цьому ОСОБА_25 подряпини на лівій кисті, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та разом з викраденим мобільним телефоном втік з місця злочину, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 106 грн 67 коп.

Заслухавши: доповідь судді;

обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника;

захисника - адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційні скарги сторони захисту та апеляційну скаргу прокурора - в частині, що стосується зарахування строку попереднього ув`язнення;

прокурора, який частково підтримав подані апеляційні скарги та просив скасувати вирок суду у частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі; на підстав ч.4 ст.70 КК України - 3 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України - 4 роки позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України остаточно призначити 4 роки 3 місяці позбавлення волі, зарахувати попереднє ув`язнення обвинуваченого з 21 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 та прокурора підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані (за епізодами від 16, 19, 20-23 жовтня 2015 року) за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; (за епізодами від 17 травня 2015 року, 06 серпня 2015 року) за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло; (за епізодом від 13 жовтня 2015 року) за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення; (за епізодами від 11 липня 2015 року, 04, 30, 31 серпня 2015 року, 04, 22 вересня 2015 року) за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; (за епізодом від 24 жовтня 2015 року) за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з цим, при призначенні покарання ОСОБА_6 за даним вироком, суд першої інстанції не врахував положення ч.2 ст.416 КПК України, згідно з якими при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за попереднім вироком у цьому провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2016 року, ОСОБА_6 призначено покарання: за ч.3 ст.185 КК України (за епізодом від 17 травня 2015 року) у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.71 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці (т.1 а.с.172-175).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2016 року вказаний вирок суду першої інстанції скасовано у зв`язку з порушенням права обвинуваченого на захист та призначено новий розгляд в суді першої інстанції (т.1 а.с.228-233). Питання стосовно призначеного ОСОБА_6 покарання судом апеляційної інстанції не вирішувалося та апеляційний розгляд здійснювався за апеляційною скаргою обвинуваченого.

У зв`язку з цим, з урахуванням положень ч.2 ст.416 КПК України, суд першої інстанції при новому розгляді справи не мав правових підстав для посилення покарання ОСОБА_6 , на що обґрунтовано вказав обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, даних про його особу, а також наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року, із застосуванням ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту), та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи правову позицію, викладену у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», колегія суддів не застосовує положення ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, апеляційній скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання :

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2015 року, із застосуванням ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту), остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

На підставі ч.2 ст.75 КК України зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_6 у період з 21 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4