Справа № 201/3439/17
Провадження № 1кп/201/225/2017
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000006 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.09.2007 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України звільнений від покарання за ст.4 п. «А» Закону України «Про амністію» від 18.04.2007 р.;

- 23.09.2013 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт на 200 годин;

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повідомленим 26.04.2016 Бердичівським ВП ГУ НП в Житомирській області про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно, на шлях виправлення не став та вчинив нові, умисні, корисливі злочини.

Так, 15.12.2016 близько 17:00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від ліцею №100, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Успенська, 1, побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1 , оливкового кольору, котрий належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, котре може зберігатися в зазначеному автомобілі.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, підійшов до багажника вказаного автомобіля та дістав з кишені своєї куртки викрутку, яку вставив в замочну щілину багажника автомобіля. Після чого багажник автомобіля відчинився і ОСОБА_5 побачив в багажнику майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме, сумку синьо-сірого кольору, в якій знаходились дві ракетки для бадмінтону «Yonex», спортивна кофта фірми «Norce Face», шкіряний чохол для планшету, медичні рецепти, ключі від кабінету за місцем праці, посібник англійської мови, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_9 не представляють, а також планшет фірми «Samsung SMP605 Galaxy Note 2014 edition 101», який становить для потерпілого матеріальну цінність та коштує 2999 грн. 17 коп.

Після чого, ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, взяв з багажника автомобіля зазначену сумку в якій знаходилось вказане майно потерпілого ОСОБА_9 , та тримаючи її в руках, залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2999 грн. 17 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 15.12.2016 року на вулиці він побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2100 оливкового кольору. Він вирішив вчинити крадіжку з цього автомобілю, а тому за допомогою викрутки відчинив багажне відділення звідки викрав сумку в якій знаходились планшет, куртка, ракетка та інше майно. Він забрав ці всі речі і зник з місця скоєння злочину, продавши речі на базарі за 1300 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 30.12.2017 року близько 19 годин 30 хвилин перебуваючи біля будинку № 69 по вул. Козакова у м. Дніпро, побачив потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий лежав на тротуарі без тями поруч зазначеного будинку.

Далі у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, котре може зберігатися у потерпілого ОСОБА_10 при собі.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та почав перевіряти кишені речей, одягнених на потерпілому ОСОБА_10 . Перевіряючи вміст правого карману куртки потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_5 виявив мобільний телефон марки «Lenovo A536» вартістю 2249 грн. 25 коп., який взяв та тримаючи в правій руці вказаний викрадений мобільний телефон, залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2249 грн. 25 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 30.12.2016 року він знаходився біля будинку № 69 по вулиці Козакова в м. Дніпро де побачив чоловіка, який лежав без тями. Він переконався, що за ним не спостерігають, обшукав його і з правої кишені його куртки витяг сенсорний мобільний телефон, який продав на базарі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 01.01.2017 року близько 03 годин 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 7 вул. Лізи Чайкіної у м. Дніпро побачив у вказаному місці автомобіль марки ВАЗ 21043 д/н НОМЕР_2 , білого кольору, котрий належить потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Далі у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, котре може зберігатися в зазначеному авто.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, підійшов до дверей водія вказаного автомобіля та дістав з кишені своєї куртки викрутку, яку вставив в замочну щілину та відчинив двері з водійської сторони, таким чином проник до його салону.

Знаходячись в салоні автомобілю, ОСОБА_5 за допомогою ричагу відчинив капот автомобіля, та підійшовши до капоту відкрив його, де побачив акумулятор білого кольору ТМ «Amega 60 А/Г» вартістю 712 грн. 50 коп., що належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, зняв та взяв з-під капоту вказаний акумулятор, та тримаючи його в руках, залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 712 грн. 50 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 01.01.2017 року о 03-00 годині на вул. Лізи Чайкіної він побачив автомобіль ЛАДА і вирішив заволодіти майном яке знаходиться в цьому автомобілі. Відчинивши за допомогою викрутки водійські двері, він переконався що в салоні нічого не має, а тому відчинив капот і зняв акумулятор білого кольору який продав на базарі за 400 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 01.01.2017 року близько 20 годин 00 хвилин, перебував біля кімнати № НОМЕР_3 в гуртожитку №2 ДНУЗТ ім. Лазаряна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, а саме, у приміщення вищевказаної кімнати № 444.

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення вищевказаної кімнати №444 гуртожитку №2 ДНУЗТ ім. Лазаряна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом відкриття вхідної двері, яка на замок зачинена не була, проник до приміщення вказаної кімнати, де з ліжку, котре розташоване ліворуч від входу в кімнату, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «HTC Desire 620 Duo sim» білого кольору вартістю 1849 грн. 38 коп., який належить потерпілому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1849 грн. 38 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно,

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 01.01.2017 року о 20-00 годин він зайшов до гуртожитку де коменданту повідомив, що шукає малознайомого хлопця на ім`я ОСОБА_13 та пройшов до середини. Там він відшукав кімнату яка була відчинена, зайшов у неї переконався що в кімнаті нікого не має та взяв мобільний телефон білого кольору який лежав на тумбочці, який він забрав і пішов та продав цей телефон в ломбарді.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 01.01.2017 року близько 23 годин 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 177 по пр. Гагаріна у м. Дніпро побачив у вказаному місці на автомобілі марки Volkswagen Passat СС, д/н НОМЕР_4 , чорного кольору, протитуманні фари вартістю 3265 грн. 00 коп., що належать потерпілій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Далі у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме, повторне, таємне викрадення протитуманних фар, встановлених на вказаному автомобілі.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, підійшов до вказаного автомобіля Volkswagen Passat СС та дістав з кишені своєї куртки викрутку, за допомогою якої зняв захисні решітки та почергово викрутив гвинти з кріплення правої та лівої протитуманних фар.

Після чого ОСОБА_5 зняв зазначені протитуманні фари та залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, тобто викраденими протитуманними фарами в кількості 2-х штук. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 3265 грн. 00 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 01.01.2017 року о 23-00 годин він зайшов у двори, щоб посидіти на лавочці і випити пива. Там він присів і побачив автомобіль чорного кольору який був не під сигналізацію, а тому він вирішив зняти з нього протитуманні фари, що й зробив за допомогою викрутки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 03.01.2017 року близько 20 годин 30 хвилин перебував біля кімнати № НОМЕР_5 в гуртожитку №5 Національної Металургійної Академії, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 13.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, а саме, у приміщення вищевказаної кімнати № 614.

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення вищевказаної кімнати №614 гуртожитку №5 Національної Металургійної Академії, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом відкриття вхідної двері, яка на замок зачинена не була, проник до приміщення вказаної кімнати, де з тумбочки, котра розташована праворуч від входу в зазначену кімнату, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Redmi 3 Xiaomi Gray» вартістю 2849 грн. 25 коп., який належить потерпілій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Далі ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2849 грн. 25 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєннні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 03.01.2017 року приблизно о 20-30 він зайшов до гуртожитку № 5 НМА де пройшов через коменданта всередину, сказавши, що прямує до друга. Там він піднявся на поверх і знайшов кімнату № НОМЕР_5 , яка була відчинена і в якій нікого не було, де побачив мобільний телефон, який він забрав і з ним вийшов з кімнати, а потім по сходам спустився на перший поверх і сказавши коменданту, що нікого вдома не має, вийшов з гуртожитку, а телефон продав.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 04.01.2017 близько 07 годин 25 хвилин перебував в маршрутному таксі № 60, яке прямувало по вул. Набережна Перемоги в бік вул. Космічна у м. Дніпро. Під час руху маршрутного таксі ОСОБА_5 побачив як потерпіла ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , поклала в праву кишеню чорного пуховика, одягнутого на неї, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» золотистого кольору, вартістю 3832 грн. 56 коп., який ОСОБА_5 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, коли потерпіла знаходилась поруч із ним, дістав вказаний мобільний телефон «Samsung Galaxy J5» з правого карману пуховика, вдягненого на потерпілу ОСОБА_16 , після чого остання залишила маршрутне таксі на зупинці «Лікарня» по вул. Космічній у м. Дніпро.

Далі ОСОБА_5 з викраденим майном вийшов із маршрутного таксі на зупинці «ж/м Сокіл-1» по вул. Космічній у м. Дніпро, тим самим залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 3832 грн. 56 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 04.01.2017 року о 07-00 він їхав в маршрутному таксі № 60 і побачив дівчину в куртці у якої в правій кишені був телефон. Він скористався моментом коли дівчина саме присідала і дістав з правої кишені її телефон сірого кольору та сховав його у себе. Через деякий час дівчина вийшла з маршрутного таксі, а обвинувачений вийшов на наступній зупинці і відразу здав телефон в ломбард за 1500 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 за усною домовленістю із потерпілою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є інвалідом 1 групи та яка пересувалась на інвалідному візку, орендував з 05.12.2016 кімнату її квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому вартість оренди кімнати в квартирі складала 1500 гривень на місяць.

05.01.2017 близько 10.00 годин ОСОБА_5 перебував за місцем свого тимчасового проживання, за адресою: АДРЕСА_3 . Також в приміщенні даної квартири перебувала потерпіла ОСОБА_17 .

У вказаному місці та вказаний час, в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_17 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні один до одного, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Далі ОСОБА_5 , усвідомлюючи весь суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерть потерпілій ОСОБА_17 , на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_17 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_17 , взяв зі столу на кухні в праву руку ніж фабричного виготовлення, побутового призначення, загальною довжиною 255 мм., котрий складається з клинка довжиною 145 мм., з обуха прямолінійної форми, в поперечному перерізі «П» - подібний, товщиною 1,6 мм., для заподіяння ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, несумісних із життям.

Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_17 , знаходячись в положенні стоячи за спиною потерпілої ОСОБА_17 , яка сиділа в інвалідному візку, тобто, розташувавшись своїм обличчям до спини потерпілої ОСОБА_17 , тримаючи вказаний ніж в правій руці, використовуючи його як знаряддя злочину, умисно наніс вказаним ножем потерпілій ОСОБА_17 три удари в область потиличної ділянки праворуч, два удари в область шиї праворуч, чотири удари в область шиї спереду, сім ударів в область лівої кисті, одинадцять ударів в область грудної клітини з лівого боку.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 умисно завдав потерпілій ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді: синців на передній поверхні шиї, по тильній поверхні правої кисті та по тильній поверхні лівої кисті; садно на кінчику носа з переходом на праве крило; три непроникаючі колото-різані рани у потиличній ділянці праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу раньових каналів; дві непроникаючі колото-різані рани на бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу раньових каналів; одна непроникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї, від неї відходить поверхнева різана рана, навколо них внутрішньо-шкіряний крововилив, з ушкодженням м`яких тканин і крововиливом у м`які тканини по ходу раньового каналу; три різані рани на передній поверхні шиї; різана рана на верхній поверхні грудної клітини ліворуч, п`ять проникаючих колото-різаних ран на грудній клітині ліворуч з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, лівої легені, серцевої сорочки і серця, з крововиливами по ходу раньових каналів, навколо двох з них внутрішньо-шкіряний крововилив; п`ять непроникаючих колото-різаних ран на грудній клітині ліворуч з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, з крововиливами по ходу раньових каналів; чотири різані рани на лівій кисті по долонній поверхні; різана рана на лівій кисті по зовнішній поверхні; одна різана рана на тильній поверхні лівої кисті; одна колото-різана рана по тильній поверхні лівої кисті, навколо рани синець, по ходу раньового каналу крововиливи; у лівій плевральній порожнині 2000 мл. темно-червоної рідкої крові.

Тілесні ушкодження у вигляді: синців на передній поверхні шиї, по тильній поверхні правої кисті та по тильній поверхні лівої кисті; садно на кінчику носа з переходом на праве крило; три непроникаючі колото-різані рани у потиличній ділянці праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу раньових каналів; дві непроникаючі колото-різані рани на бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу раньових каналів; одна непроникаюча колото-різана рана на передній поверхні шиї, від неї відходить поверхнева різана рана, навколо них внутрішньо-шкіряний крововилив, з ушкодженням м`яких тканин і крововиливом у м`які тканини по ходу раньового каналу; три різані рани на передній поверхні шиї; різана рана на верхній поверхні грудної клітини ліворуч, п`ять непроникаючих колото-різаних ран на грудній клітині ліворуч з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, з крововиливами по ходу раньових каналів; чотири різані рани на лівій кисті по долонній поверхні; різана рана на лівій кисті по зовнішній поверхні; одна різана рана на тильній поверхні лівої кисті; одна колото-різана рана по тильній поверхні лівої кисті, навколо рани синець, по ходу раньового каналу крововиливи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді: п`яти проникаючих колото-різаних ран на грудній клітині ліворуч з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, лівої легені, серцевої сорочки і серця, з крововиливами по ходу раньових каналів, навколо двох з них внутрішньо-шкіряний крововилив; у лівій плевральній порожнині 2000 мл. темно-червоної рідкої крові, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням фізіологічної (незворотної) смерті ОСОБА_17 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10 невдовзі після заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерть іншій людині.

Далі ОСОБА_5 , 05.01.2017 близько 10.20 годин перебуваючи в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , вчинивши умисне вбивство ОСОБА_17 , вирішив залишити місце вчинення злочину та зібрав свої особисті речі.

Після чого, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні даної квартири.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати потерпілої ОСОБА_17 , відчинив шафу, де побачив пальто, в лівій кишені якого побачив грошові кошти в сумі 1000 гривень, а саме, дві грошові купюри номіналом по 500 гривень, взяв їх та поклав до правої кишені надягнутих на нього джинсів. Далі ОСОБА_5 побачив на полиці поруч із шафою грошові кошти в сумі 300 гривень різними купюрами, які взяв та також поклав до правої кишені надягнутих на нього джинсів. Далі ОСОБА_5 побачив на ліжку, що розташоване біля шафи три мобільних телефони, а саме, мобільний телефон марки «LG a395» вартістю 37 грн. 50 коп., мобільний телефон марки «Samsung GTE-1202i» вартістю 91 грн. 50 коп., мобільний телефон марки «Nokia 1200» вартістю 37 грн. 50 коп., які взяв та поклав до своєї сумки. Далі ОСОБА_5 побачив на полиці, що розташована навпроти шафи, телевізор марки «Honda HD LED223 діагональ 19» вартістю 1365 грн. 98 коп., взяв його, після чого спрямував в приміщення залу, далі в приміщення кухні, та з метою доведення злочину до кінця, залишив місце вчинення злочину, тобто квартиру за адресою: АДРЕСА_3 із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 2832,48 гривень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаних злочинів визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 05.01.2017 року зранку він прийшов в квартиру АДРЕСА_4 де він орендував кімнату у громадянки ОСОБА_17 за 1500 гривень на місяць, при чому він заплатив за чотири місяці вперед, а на той час прожив лише місяць. Потерпіла була інвалідом і пересувалась у візку. Коли він прийшов, то побачив, що потерпіла зібрала його речі і вона почала виганяти його з квартири. Він почав вимагати, щоб вона повернула йому кошти за квартиру, але вона відмовилась і це його обурило. В ході розмови на кухні, він зробив собі чай, взяв ножа, щоб зачистити провода на зарядці, однак в цей час потерпіла продовжила скандал і він, стоячи по відношенню до потерпілої ззаду ліворуч наніс їй 8-10 ударів ножем в область шиї, а потім 8-10 ударів ножем в область грудної клітини. Після цього він перевіз потерпілу у кімнату, зібрав свої речі і мав намір покинути квартиру, однак в цей час у нього виник умисел на викрадення майна потерпілої і він повернувся в квартиру де на шафі знайшов 300 гривень, в шафі в пальто знайшов 1000 гривень, забрав телевізор, три мобільних телефони, Нокія, ЛДЖ і Самсунг. Після чого покинув квартиру. Також він пояснив, що на момент вбивства він був у одязі, який забруднився кров`ю, він намагався його відіпрати але це не вдалось і тоді він сховав його у ванній кімнаті, а ніж викинув в смітник. Телевізор він продав в ломбарді, а гроші витратив.

Незважаючи на визнання свої вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження у наданих суду сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

З показань потерпілого ОСОБА_18 , допитаного в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_17 являється його матір`ю, яка являлась інвалідом першої групи і за якою потерпілий з сім`єю здійснював догляд. Його матір жила в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , одну кімнату в якій здавала в оренду. Обвинувачений орендував кімнату у потерпілої за 1500 гривень на місяць і розпочав оренду 5 грудня 2016 року. 05.01.2016 року потерпілий був у м. Харкові та впродовж дня телефонував матері, однак вона не відповідала. Дружина потерпілого в кінці дня пішла навідати матір та застала її мертвою вона сиділа у своєму інвалідному візку у кімнаті обличчям до вікна. Дружина викликала поліцію, яка приїхала і оглянула місце події. В ході огляду було встановлено, що пропали грошові кошти, належні потерпілій, а також телевізор Хонда, який потерпілий дарував матері на день народження.

З протоколу огляду місця події від 05.01.2017 року (т. 2 а.с. 22-24) вбачається, що в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_5 у кухні під мийкою знаходиться сміттєве відро, в якому виявлено кухонний ніж довжиною 25,5 см., довжина клинка - 14,5 см., рукоятки - 11см., максимальна ширина ножа - 2 см., товщина клинка - 1,5 см., нам поверхні якого маються сліди РБК. З підлоги вилучено 3 зіскоби РБК. З лутки дверей вилучено 2 сліди рук. При вході в кімнату №1 в середині кімнати стояла інвалідна коляска, в якій був виявлений труп ОСОБА_17 . При обробці спеціальним порошком на пластиковій пляшці з дивану виявлено 1 слід пальця руки. З поверхні столу вилучено один кухонний ніж. В кімнаті № 2 прямо від ходу на столі виявлено пачка з сигарет «Прилуки» та чашка з рідиною коричневого кольору, з поверхні яких було вилучено по одному сліди рук. Також з вхідних дверей було вилучено 2 накладних замки та 2 ключі до них та в коридорі квартири з ящика вилучений блокнот з рукописними записами.

З протоколу огляду місця події від 08.01.2017 року (т.2 а. с.46-47) вбачається, що в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_5 в ванній кімнаті під чавунною ванною на підлозі під стіною виявлено майку чоловічу сірого кольору, яка вивернута на виворіт. На передній поверхні зліва в нижній частині маються наявні сліди речовини бурого кольору, а сама пляма окружної форми розміром приблизно 15 х15 см. На задній частині майки, ліворуч внизу наявні 3 сліди речовини бурого кольору розмірами від 1х2 см. до 3х3 см. Також виявлено кофту спортивну синього кольору з трьома білими смугам на рукавах, зверху надпис «adidas», на якій по обидві сторони в нижній частині застібки блискавки наявні сліди просочені наскрізь речовиною бурого кольору, розмірами від 1х10 до 2х10 см. Майка та спортивна кота була вилучена та упакована в коробку.

З протоколу огляду ОСОБА_5 від 08.01.2017 року (т.2 а.с 41-44) вбачається, що в ході цього у нього вилучено речі, а саме, штани синього кольору з плямами бурого кольору зі смугами білого кольору по бокам, два жетони з позначкою Харків, дві візитки, 6 стартових пакетів, мобільний телефон марки Nokia чорного кольору imei НОМЕР_6 та квитанцію № 493999 з ломбарду згідно договору від 05.01.2017 року №31.1541/0.

З висновку судової трасологічної експертизи від 16.01.2017 року за № 25/4.2-38 встановлено, що механізм двох сувальдних замків, вилучених 05.10.2017 року під час огляду знаходиться в справному стані. Сліди дії стороннього предмету на зовнішніх поверхнях замків, механізмах замків, вилучених 05.10.2017 року під час огляду відсутні, що підтверджує те, що ОСОБА_5 в квартирі потерпілої ОСОБА_17 знаходився на законних підставах.

З висновку судово-медичної експертизи № 119 від 24.01.2017 року (т.2 а.с. 85-87) вбачається, що на даній для дослідження порохоподібній речовині (зіскобі) встановлена наявність крові та не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_17 , оскільки виявлені в слідах крові об`єктів №№ 1-3 антиген А і Н властиві крові потерпілої. Однак не виключена можливість суміші в слідах вказаних об`єктів крові двох та більше осіб, груповим характеристикам яких властиві вказані антигени. Оскільки окрім виявленого в слідах крові об`єктів №№1-3 антигену Н, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в слідах вказаних об`єктів можлива лише в якості домішки до крові іншої особи.

З висновку судово-медичної експертизи № 116 від 24.01.2017 року (т.2 а.с. 88-90) вбачається, що на наданих на дослідження штанах встановлена наявність крові, при серологічному дослідженні слідів крові об`єктів №№1-5, в них виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А, в тому числі і від ОСОБА_17 , оскільки виявлені в слідах крові антигени А і Н властивості крові потерпілої. Оскільки крім виявленого в слідах крові об`єктів антигену Н, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в слідах вказаних об`єктів можлива лише в якості домішки до крові іншої особи.

З висновку судово-медичної експертизи № 117 від 24.01.2017 року (т.2 а.с. 91-93) вбачається, що на наданому на дослідження фрагменті тканини встановлена наявність крові людини, та не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_17 , оскільки виявлені в слідах крові об`єктів №№ 1-3 антиген А і Н властиві крові потерпілої. Однак не виключена можливість суміші в слідах вказаних об`єктів крові двох та більше осіб, груповим характеристикам яких властиві вказані антигени. Оскільки окрім виявленого в слідах крові об`єктів №№1-3 антигену Н, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в слідах вказаних об`єктів можлива лише в якості домішки до крові іншої особи.

З висновку судово-медичної експертизи № 115 від 24.01.2017 року (т.2 а.с. 94-96) вбачається, що на наданій на дослідження майці та на кофті встановлена наявність крові людини, та не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_17 , оскільки виявлені в слідах крові об`єктів №№ 1-3 антиген А і Н властиві крові потерпілої. Однак не виключена можливість суміші в слідах вказаних об`єктів крові двох та більше осіб, груповим характеристикам яких властиві вказані антигени. Оскільки окрім виявленого в слідах крові об`єктів №№1-3 антигену Н, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в слідах вказаних об`єктів можлива лише в якості домішки до крові іншої особи.

З висновку судово-медичної експертизи № 124 від 27.01.2017 року (т.2 а.с. 98-101) вбачається, що на даному на дослідження халаті встановлена наявність крові людини та не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_17 , оскільки виявлені в слідах крові об`єктів №№ 1-3 антиген А і Н властиві крові потерпілої. Однак не виключена можливість суміші в слідах вказаних об`єктів крові двох та більше осіб, груповим характеристикам яких властиві вказані антигени. Оскільки окрім виявленого в слідах крові об`єктів №№1-3 антигену Н, який є групо специфічним для крові ОСОБА_5 , в них виявлений ще антиген А, який йому не властивий, присутність крові підозрюваного в слідах вказаних об`єктів можлива лише в якості домішки до крові іншої особи.

З висновку судово-медичної експертизи № 117 від 23.01.2017 року (т.2 а.с. 102-105) вбачається, що на одному ножі, що був наданий до лабораторії, встановлена наявність крові людини. Н а клинку ножа знайдені епітеліальні клітини та визначений білок людини. На рукоятці ножа клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. При цитологічному дослідженні крові на клинку ножа У-хроматин не виявлений, що не виключає можливість походження її від особи жіночої генетичної статі. Статева та групова належність крові на рукоятці ножа не визначена через відсутність її формених елементів та через не виявлення антигенів А.В.Н. Можна припустити , що кров на клинку ножа могла походити від особи жіночої генетичної статі. Груповій властивості крові якої характерні виявлені антигени А та Н, а саме від трупа ОСОБА_17 , враховуючи її групову характеристику крові. Даних про походження крові на клинку ножа від ОСОБА_5 не отримано.

З висновку судово-медичної експертизи № 116 від 23.01.2017 року (т.2 а.с. 54-57) вбачається, що в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_17 встановлена наявність крові, знайдені клітини середнього, глибокого шарів епідермісу та визначений білок людини. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові та клітини від самої потерпілої, враховуючи її групову характеристику. Однак не можна виключити можливість домішку крові та клітин і піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_17 від громадянина ОСОБА_5 , враховуючи його групу крові.

З висновку судово-медичної експертизи № 219-МК від 13.02.2017 року (т.2 а.с. 135-137) вбачається, що пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини від потерпілої ОСОБА_17 є колото-різаною раною, заподіяне плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 16 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. Пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини від потерпілої ОСОБА_17 могло бути заподіяно клинком представленого на експертизу ножа № 1 (який вилучено зі сміттєвого відра на кухні квартири) та не могло бути заподіяно клинком ножа № 2.

Згідно протоколу огляду трупа ОСОБА_17 від 05.01.2017 року (т.2 37-38), встановлено на лівій половині передньої поверхні передньої частини та на правій і передній поверхні шиї виявлено не менш 14 ран веретено-подібної форми. На лівому плечі не менше двох ран. З деяких вищевказаних ран при перевертанні трупа виявлена рідка кров. Одяг в проекції ран заповнений червоного речовиною, що нагадує кров а на поверхні тіла в проекції даних ран рясна підсохла кров.

З висновків судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 № 43/13-Е від 06 січня 2017 року (т.2 а.с. 60-66) вбачається, що на трупі виявлені тілесні ушкодження у вигляді п`яти проникаючих колото-різаних ран на грудній клітині ліворуч з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, лівої легені, серцевої сорочки і серця, з крововиливами по ходу раньових каналів, навколо двох з них внутрішньо-шкіряний крововилив, у лівій плевральній порожнині 2000 мл рідкої темно-червоної рідкої крові, виникли незадовго до настання смерті від дії пласким колюче-ріжучим предметом, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. що призвело до настання смерті. Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження у вигляді трьох непроникаючих колото-різаних ран у потиличній ділянці праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу раньових каналів; двох непроникаючих колото-різаних ран на бічній поверхні шиї праворуч з ушкодженням м`яких тканин і крововиливами у м`які тканини по ходу рантових каналів; одної непроникаючої колото-різаної рани на передній поверхні шиї, від неї відходить поверхнева різана рана, навколо них внутрішньо-шкіряний крововилив, з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, з крововиливами по ходу раньових каналів; трьох різаних ран на передній поверхні шиї; різаної рани на верхній поверхні грудної клітини ліворуч; чотирьох різаних ран на лівій кисті по долонній поверхні; різаної рани на лівій кисті по зовнішній поверхні; однієї різаної рани на тильній поверхні лівої кисті; однієї колото-різаної рани по тильній поверхні лівої кисті, навколо рани синець, по ходу раньового каналу крововиливи; виникли незадовго до настання смерті від дії пласким колюче-ріжучим предметом, як у своїй сукупності так і окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені при проведенні експертизи трупа тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні шиї, по тильній поверхні правої кисті та по тильній поверхні лівої кисті; садна на кінчику носа з переходом на праве крило, виникли незадовго до настання смерті від дії твердого предмету з необмеженою контактуючою поверхнею чи о такий, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також, згідно договору про надання фінансового кредиту під заставу № 31.1541/0 від 05.01.2017 року (т.2 а.с 45) ОСОБА_5 ломбард за адресою: просп. Героїв, 12. прийняв в якості застави телевізор, Honda HD LED 223 без пульта, з оціненою вартістю 982 гривень.

З протоколу огляду місця події від 11.01.2017 року (т.2 а.с 118) встановлено. що об`єктом огляду є річ, що добровільно видане працівником ломбарду «Імперіал» за адресою м. Дніпро, пр. Героїв, 12 телевізор марки «Honda HD LED 223». Діагональ телевізора 22, що підтверджує факт викрадення даного телевізора ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_17 .

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні нимвбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_17 та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України та за ч. 2 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 06.01.2017 року близько 20 годин 00 хвилин перебував біля кімнати АДРЕСА_6 .

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, а саме, у приміщення вищевказаної кімнати №504.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення вищевказаної кімнати №504 гуртожитку №1 ПДБА, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом відкриття вхідної двері, яка на замок зачинена не була, проник до приміщення вказаної кімнати, де з ліжку, котре розташоване в кінці приміщення кімнати, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3» вартістю 3266 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Далі ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 3266 грн. 00 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєннні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 06.01.2017 року о 20-00 годин він зайшов у гуртожиток, пройшовши через коменданта, якій сказав, що йде до товариша. Піднявся на третій поверх, де знайшов відчинену кімнату в якій нікого не було, зайшов у неї і викрав телефон, який лежав біля ліжка, після чого спустився вниз і вийшов з гуртожитку а телефон продав на зупинці хлопцеві за 800 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.01.2017 близько 20 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №74-б по вул. Тихвінській у м. Дніпро побачив у вказаному місці автомобіль марки Lexus, д/н НОМЕР_7 , білого кольору, котрий належить потерпілому ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

У ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке може зберігатися в зазначеному автомобілі.

Далі ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобілю Lexus та зазирнув у його заднє ліве скло. В салоні даного автомобілю, на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_5 побачив рюкзак з візерунками фірми Zara, в якому знаходилось посвідчення водія на ім`я ОСОБА_21 , дисконтні картки магазинів, кількість яких не встановлена, ключі від квартири, портмоне рожевого кольору марки «LV», які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_22 не становлять, а також грошові кошти в сумі 800 гривень та 600 доларів США, та визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, дістав з кишені своєї куртки викрутку, та тримаючи її в правій руці наніс рукояткою удар в заднє пасажирське ліве скло, внаслідок чого воно розбилось. Після чого ОСОБА_5 проник через пошкоджене скло до салону зазначеного автомобіля, звідки взяв вказаний рюкзак із майном та залишив місце скоєння кримінального правопорушення. В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 16568 грн. 00 коп.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та у своїх показах підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема про те, що 07.01.2017 року о 20-30 годині обвинувачений йшов до салону ігрових автоматів коли побачив припаркований Лексус. Він заглянув в середину і побачив сумку на задньому сидінні. Після цього він розбив скло, схопив сумку і втік. Коли він забіг за ріг, то оглянув вміст сумки і побачив там гаманець в якому було 800 грн і 600 доларів, які він забрав собі, а інші речі викинув.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини даного злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо обставин вказаного злочину із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів один з яких являються особливо тяжким, а інші тяжкими та злочинами середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 49 від 20 лютого 2017 року (т. 2, а.с. 132-134) в період часу, що відноситься до інкримінованому обвинуваченому діянню, міг і в даний час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, психічними захворюваннями на даний час не страждає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, а обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді одинадцяти років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначивши остаточно покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати починаючи з 09 січня 2017 року.
Зарахувати у строк відбування призначеного покарання, перебування ОСОБА_5 під вартою з 09 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили але не більш ніж до 14 липня 2017 року.

Речові докази:

- сумку чорного кольору з синіми смугами, стартові пакети в кількості 6 шт., свідоцтво про народження та ІПН на ім`я ОСОБА_5 , блокнот з надписом Range Rover, які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 ;

- штани синього кольору з білими смугами з РБК, які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити;

- телевізор марки «Honda HD LED 223», чорного кольору, діагональ телевізора 22, які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_18 ;

- два замка вхідних дверей кв. АДРЕСА_5 , які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_18 ;

- коробку білого кольору, в котрій опечатані майка сірого кольору та спортивна кофта синього кольору з РБК на них - знищити;

- білий конверт паперовий з осадами та витяжкою об`єктів №№ 1,2 на ниточках марлі з контролем марлі; білий паперовий конверт з залишками крові ОСОБА_5 , білий конверт паперовий з зрізами нігтьових пластин з трупа ОСОБА_17 , які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області-знищити;

- білий паперовий конверт з змивами з об`єктів №№ 1-4, витяжки об`єктів № 1,2 на ниточках марлі з контролем марлі, які знаходяться в камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- білий паперовий конверт з залишками 2 марлевих серветок зі змивами з долоней рук ОСОБА_5 - знищити;

- білий конверт з опечатаними залишками зіскобу з підлоги в кухонному приміщенні- знищити;

- спецпакет № 1763750 з записною книжкою- знищити;

- спецпакет № 3563205 з мобільним телефоном марки Нокіа 1200- повернути ОСОБА_18 ;

- спецпакет № 3563202 в якому перебувають вилучені 15 металевих рублів СРСР та 2 жетона метро повернути ОСОБА_5 ;

- 2 ножа опечатані в паперовому білому конверті-знищити;

- 5 сл/пр. на 5л/стр. Опечатані в папероволму білому конверті знищити;

- мікрообєкти опечатані в паперовому білому конверті- знищити;

- халат з трупа ОСОБА_17 з РБК, який опечатаний в картоновій коробці коричньового кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз, а саме:
-судово-товарознавча експертиза (Висновок №569-17 від 22.02.2017 року) в розмірі 1584 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №568-17 від 08.02.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №570-17 від 22.02.2017 року) в розмірі 1584 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №572-17 від 08.02.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №1003-17 від 28.02.2017 року) в розмірі 99 грн. 00 коп. (дев`яносто дев`ять грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №574-17 від 08.02.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №573-17 від 08.02.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №571-17 від 08.02.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-товарознавча експертиза (Висновок №148-17 від 13.01.2017 року) в розмірі 176 грн. 20 коп. (сто сімдесят шість грн. 20 коп.).

-судово-трасологічна експертиза (Висновок №27/4.6-101 від 06.02.2017 року) в розмірі 527 грн. 76 коп. (п`ятсот двадцять сім грн. 76 коп.).

-судово-трасологічна експертиза (Висновок №25/4.2-38 від 16.01.2017 року) в розмірі 703 грн. 68 коп. (сімсот три грн. 68 коп.).

-судова експертиза волокон та волокнистих матеріалів (Висновок №1/8.3/99 від 26.01.2017 року) в розмірі 880 грн. 40 коп. (вісімсот вісімдесят грн. 40 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3