Провадження № 1-кп/752/282/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
27.02.2017 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який працює приватним підприємцем, має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_3 разом з угодою про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений та захисник не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому обвинувачений зазначив, що домовленості, про яку зазначено в угоді, про співпрацю з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, які займаються розповсюдженням наркотичних засобів, а також психотропних речовин, у нього не було.
З`ясувавши думку учасників, оглянувши угоду про визнання винуватості, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо серед іншого - умови угоди не відповідають інтересам суспільства, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Статтею 472 КПК України визначено основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Серед іншого в угоді про визнання винуватості зазначаються обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце).
Так, в угоді про визнання винуватості зазначено, що ОСОБА_3 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, які займаються розповсюдженням наркотичних засобів, а також психотропних речовин. Проте обвинувачений в підготовчому засіданні зазначив, що домовленості про співпрацю з правоохоронними органами у нього не було. Вказане може свідчити про те, що укладення угоди не було добровільним, а також про неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Так, сторони угоди узгодили за ч.2 ст.309 КК України міру покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.
На думку суду, умови угоди, в тому числі і щодо узгодженої міри покарання, не відповідають особі обвинуваченого та інтересам суспільства.
При цьому, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе провести підготовку до судового розгляду.
Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, підстав для його повернення немає.
З врахуванням думки учасників, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні у визначені КПК строки.
Керуючись ст.ст.314-317, 472, 474 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1