Справа № 755/4821/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"24" липня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в місті Києві ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 про надання тимчасового доступу до документів, що знаходяться у володінні що приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , щодо нотаріальної дії, яка мала місце у 2016 році, пов`язаної із державною реєстрацією прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 , та надати можливість вилучити вказані документи.

В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ч. 2 та ч. 4 ст. 163 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та представника та/або особи у володінні, якої знаходяться речі і документи.

Тож, слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, які містять таємницю вчинення нотаріальних дій, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, становить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Як убачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , зареєстрована та постійно проживає з квітня 2004 року за адресою: АДРЕСА_3
Квартира в якій мешкає заявниця належала на праві власності її рідному дядькові, ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом права власності.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. До моменту його смерті, ОСОБА_5 постійно проживала в цій квартирі та була в ній зареєстрована, підтверджується довідкою Форма №3
Таким чином, ОСОБА_5 є спадкоємицею за законом, бо інших родичів на момент смерті у ОСОБА_7 не було
Пунктом 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Отже, ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_4
Через 8-9 місяців після смерті дядька, ОСОБА_5 звернулась до нотаріуса, який надав їй перелік документів необхідних для оформлення спадщини. Серед документів була довідка Форма №3, яку в ЖЕКу /й відмовились видавати, тому що були борги за комунальні платежі. За чотири роки ОСОБА_5 не мала можливості, щоб остаточно розрахуватись за комунальні борги, отримати довідку Форма №3 та оформити на себе спадщину на квартиру АДРЕСА_2 .
При цьому, всі чотири роки після смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_5 постійно проживала в цій квартирі, користувалась нею, сплачувала необхідні комунальні платежі ( частково гасила борги та сплачувала поточні платежі).
Наприкінці січня 2017 року ОСОБА_5 отримала з ІНФОРМАЦІЯ_2 судову повістку та ухвалу про призначення на 17 лютого 2017 року розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 про виселення, зняття з реєстраційного обліку в квартирі.
Свою позовну заяву ОСОБА_8 мотивує тим, що 12 грудня 2016 року він уклав з ОСОБА_9 договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 за реєстраційним номером № 929.
В пункті 3 цього договору купівлі-продажу квартири зазначено, що «Квартира, що продається, належить Продавцю ( ОСОБА_9 ) на праві приватної власності, на підставі договору дарування квартири, посвідченого 20 червня 2012 року ОСОБА_10 , приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим номером 2214, право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 25 листопада 2016 року, державним реєстратором- приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 за №17619691, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Договір дарування квартири від 20.06.2012 року на думку ОСОБА_5 має ознаки підробки, тому що:
1) Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 10.02.2004 року завжди був у ОСОБА_6 , і на даний час оригінал цього документа зберігається у ОСОБА_5 , а у разі посвідчення правочину, нотаріус залишає собі у справах оригінали попереднього правовстановлюючого документу.
2) До моменту смерті ОСОБА_6 у в січні 2013 року останній продовжував проживати в цій квартирі, користуватись нею, сплачувати необхідні по її утримуванню.
3) З моменту смерті в січні 2013 року по січень 2017 року ОСОБА_5 , продовжувала постійно проживати та користуватись цією квартирою.
Як зазначає автор клопотання, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості під час розслідування кримінального провадження, зокрема для отримання відомостей з документів, які можуть бути використані, як доказ у вказаному провадженні, виникла необхідність у дослідженні нотаріальної справи №929 від 12 грудня 2016 року квартири з обліковим кодом 000.
Дані обставини, на думку автора клопотання, підтверджують необхідність надання тимчасового доступу, з метою встановлення відомостей визначених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2 КПК України.

У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, які містять таємницю вчинення нотаріальних дій, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України, становить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження має право, згідно положень ст. 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів з розпорядженням про можливість їх вилучення за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а без вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів (ч. 5, ч. 6 та ч. 7 ст. 163 КПК України).

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання органу досудового розслідування за своєю суттю в цілому відповідає вимогам ч. 6 ст. 132, ст. 160 КПК України, обставин, регламентованих п. п. 1-3 ч. 3 ст. 132, ст. 161 та абз. 2 ч. 6 ст. 163 КПК України, не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Порушень вимог Глави 10 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Глави 15 КПК України - тимчасовий доступ до речей і документів, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що слідчим у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, надано ґрунтовні докази, які дають змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом, на даному етапі, довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 4 ст. 132, ч. 6 ст. 163 КПК України), забезпечити повноту, всебічність та неупередженість розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, отримати відомості, що є необхідними для з`ясування всіх важливих обставин у їх сукупності, кореспондуються з вимогами ст. 132 КПК України, та свідчать про те, що без вилучення існує реальна загроза зміни, знищення речей або ж документів, а таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, а тому воно підлягає задоволенню в цій частині.

Однак, підстав для вилучення цих даних в оригіналах не має, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено, що без вилучення існує реальна загроза зміни, знищення речей або ж документів, а таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити частково.

Надати розпорядження (забезпечити) слідчому СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві лейтенанту поліції

ОСОБА_3 право тимчасового доступу до речей і документів, а саме до документів щодо нотаріальної дії, яка мала місце у 2016 році, пов`язаної із державною реєстрацією прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 , що зберігаються у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині в задоволені клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали, не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Роз`яснити, особі, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Особа, яка зазначена в даній ухвалі слідчого судді, як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених речей і документів вказаній особі за умови пред`явлення копії цього судового рішення.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, або ж на вимогу останнього залишено копію вилучених документів.
У разі невиконання даної ухвали слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до інформації, яка міститься в оператора та провайдера телекомунікацій, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України.

Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку виконання даного судового рішення, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Кожен, кому наданий доступ до інформації про приватне життя особи, в порядку виконання даного судового рішення, зобов`язаний запобігати розголошенню такої інформації.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1