АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/8146/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/539/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2016р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Золоте, Луганської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджений за: - ч.2 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;
-ч.3 ст.185 КК України до 3(трьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі;
-ч.2 ст.186 КК України до 4(чотирьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 4(чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.
Згідно вироку, 07.01.2016р. о 16год. 30хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу багатоповерхового буд. №73 по вул. Григорівське шосе м. Харкова, помітив раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8 з мобільним телефоном в руці, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаним майном останнього.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку підійшов до ОСОБА_8 схопив рукою за шию останнього та, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, привів того до під`їзду №1 буд.

АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J1 ace», належний неповнолітньому ОСОБА_8 .

Відразу після цього ОСОБА_3, звернувши на свою користь мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J1 ace», з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав неповнолітньому потерпілому матеріальної шкоди на суму 2660грн.

19.01.2016р. о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , повторно, знаходячись біля кіоску, який розташований поблизу будинку №153 по вул. Полтавський Шлях м. Харкова, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , у якого в кишені куртки він помітив мобільний телефон «Lenovo А 606».

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 спочатку підійшов до ОСОБА_9 ззаду, а потім непомітно для останнього, діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з правої кишені куртки чуже майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo А 606».

Відразу після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті злочинного діяння ОСОБА_7 завдав цьому потерпілому матеріальної шкоди на суму 1700грн.

Надалі ОСОБА_7 , повторно, 20.05.2016р. о 01год., знаходячись поблизу будинку №155 по вул. Полтавський шлях м. Харкова, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_10 , який тримав в руці мобільний телефон.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , спочатку підійшов до ОСОБА_10 та попросив у останнього дати йому свій мобільний телефон для здійснення одного дзвінка. У відповідь на це ОСОБА_10 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_7 , надав йому свій мобільний телефон. Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, в цілях доведення злочинного наміру до кінця, із корисливих мотивів, відкрито викрав чуже майно, належне ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон «Samsung С 3222».

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 400грн.

Крім того, ОСОБА_7 , повторно, 04.07.2016р., о 15год. 30хв., перебуваючи поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, поєднане із проникненням на територію домоволодіння, яке належить раніше йому незнайомому ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 переліз через паркан, яким огороджена територія зазначеного домоволодіння, де діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав два стальні гарячекатані равнополочні кутки розмірами 80х80х6, довжиною по 3 метра кожний.

Після цього ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник і розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 696грн.

У поданій апеляції не оскаржуючи встановлені фактичні обставини та кваліфікацію обвинувачений звертає увагу на те, що йому було призначено занадто суворе покарання з огляду на положення ст..69-1 КК України, в зв`язку з чим він просить пом`якшити призначене йому покарання. Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений вказує, що суд не врахував при призначенні покарання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 04.08.2016р. яким його засуджено за ч.1 ст.190 КК України до громадських робіт, а тому він просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку (т.1 а.с.38-41) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати ці обставини.

Оскільки ОСОБА_7 діючи умисно, здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (епізод 07.01.2016), а також вчинив ці дії повторно (епізод 20.05.2016р.)то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст.186 КК України, як і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище і за ч.3 ст.185 КК України та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за ч.2 ст.185 КК України.

Звідси, колегія суддів перевіряючи вирок суду лише в частині призначення покарання виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Згідно ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1 та 2 ч.1 ст.66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, які є як тяжкими правопорушеннями, так і середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно; пом`якшуючими покарання обставинами визнано щире каяття і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , районний суд послався на вищевикладені обставини та прийшов, за переконанням колегії суддів, до правильного висновку, що слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

П.п.1 та 2 ч.1 ст.66 КК України, які необхідні для застосування положення ст.69-1 КК України передбачають з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.
Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що судом не встановлено добровільного відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкодиособи то відсутні підстави для застосування положення ст.69-1 КК України до обвинуваченого.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок районного суду зміні.

З положення ч.5 ст.72 випливає, що суд зобов`язаний зарахувати строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до неї було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.11.2016р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Застосувати до ОСОБА_7 положення ч.5 ст.72 КК України і зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 18.10.2016р. по 23.02.2017р. включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді