11-сс/775/143/2017(м)
220/22/17

11-сс/775/143/2017(м)
220/22/17-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
03 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
заявника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
За результатами розгляду даної скарги 30 березня 2017 року ухвалою слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати, винести нову, якою задовольнити його скаргу.
Вважає що, приймаючи рішення за його скаргою, суд вийшов за межі питань поставлених у скарзі, незаконно зробив передчасні висновки про недопустимість здобутих ним доказів, незаконність їх отримання, зокрема пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відомостей з інформаційного носія «CD-R 52х» та роздрукованих з нього даних ініціативних записів розмов з вказаними особами.
Вислухавши доповідача, заявника ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти скарги заявника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_7 на постанову слідчого Великоновосілківського ВП від 29.11.2016 року про закриття кримінального провадження була розглянута слідчим суддею з додержанням положень ст. 306 КПК України за участю заявника, прокурора згідно ст. 318-380 КПК України за правилами судового розгляду, допитавши свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та дослідивши докази, надані учасниками процесу.
Приймаючи рішення за скаргою заявника, слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано послався на відсутність у діях ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 384 КК України, зокрема не встановлення слідством факту надання неправдивих свідчень при певній обстановці тобто при провадженні дізнання, досудового чи судового слідства та виключно під присягою, з чим погоджується і колегія суддів.
Приймаючи рішення по суті заявлених ОСОБА_7 вимог, аналізуючи висновки, наведені слідчим в постанові про закриття кримінального провадження від 29.11.16 р., докази та аргументи, викладені заявником у скарзі, слідчий суддя керувався положеннями ст. 87 КПК України за якою недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частиною 2 ст. 87 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, коли суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
В ухвалі слідчий суддя навів змістовий аналіз досліджених ним доказів та належним чином мотивував свої висновки щодо належності та допустимості доказів, на які послався заявник ОСОБА_7 , визнавши їх недопустимим в порядку ст. 87 ч.4 КПК України, за якою докази визнаються судом недопустимим під час будь-якого судового розгляду, в тому числі і під час розгляду скарг осіб на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
З цих підстав колегія суддів вважає безпідставними апеляційні твердження ОСОБА_7 про те, що суд вийшов за межі його вимог, заявлених у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч.2 КК України та незаконно аналізував надані ним докази з точки зору їх допустимості.
Інші апеляційні доводи заявника в частині порушення судом принципу диспозитивності, закріпленого ст. 26 КПК України, ст. 2 КПК України щодо не відповідності судового рішення завданням кримінального провадження зокрема захисту особи від кримінальних правопорушень, охорони її прав, свобод та законних інтересів колегія суддів вважає неспроможними та надуманими. Порушення судом строків розгляду скарги, передбачених ст. 306 КПК України, в певній мірі обумовлено і неявкою у судове засідання заявника ОСОБА_7 16.01.17 р., участь якого в судовому засіданні є обов`язковою, а також його клопотаннями про надання перерви у судовому засіданні 10.03.17 р. та на думку колегії суддів не вливає на постановлення іншого процесуального рішення по справі.
Керуючись ст. 405.407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді: