Справа № 373/659/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/182/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 13.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої

застосовано екстрадицій ний арешт: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи, яку тимчасово арештовано ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту,
В С Т А Н О В И Л А:

01 квітня 2017 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Переявслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_11 про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації.

Відповідно до вищевказаного клопотання, 30 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин, інспектором роти 3 батальйону УПП у м. Бориспіль затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до РФ для притягнення до кримінальної відповідальності за створення та участі в терористичній організації. 31 березня 2017 року складено протокол про затримання вказаної особи, відповідно до вимог ст. 208 КПК, 582 КПК України.

Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності. Проведення екстрадиційної перевірки ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Київської області, яка в свою чергу доручила Бориспільській місцевій прокуратурі звернутись до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно затриманого. В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що згідно з постановою оперуповноваженого відділу карного розшуку МВС РФ «Кизилюртовський» від 13 листопада 2015 року, громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук у цілях його видачі. Розшук оголошено на території усіх країн - членів Інтерполу. Відповідно до постанови про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , виданого Кизилюртовським районним судом Республіки Дагестан РФ 26 листопада 2015 року, постановлено обрати ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, згідно постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 31 березня 2016 року, винесеної слідчим слідчого відділу міжнародного відділення МВС РФ, ОСОБА_7 притягнуто у якості обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2017 року вказане клопотання прокурора задоволено та стосовно ОСОБА_7 було застосовано екстрадиційний арешт, утримуючи його в Київському слідчому ізоляторі № 13 УДПтСУ в м. Києві та Київській області до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, однак не більше ніж на 12 (дванадцять) місяців, починаючи з моменту затримання 30 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дослідивши всі наявні докази в їх сукупності, ризики ухилення ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) від компетентних органів як України, так і іноземної держави, у разі його перебування на свободі, існують; клопотання містить обставини, які змусили дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для тримання особи під вартою для забезпечення її видачі (екстрадиційного арешту).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (екстрадиційним арештом) особисте зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали клопотання не містять жодного документу, який би вказував на застосування адміністративного затримання щодо ОСОБА_13 , зокрема в матеріалах відсутній протокол адміністративного затримання від 30 березня 2017 року № 002314 з якого можливо було встановити причини застосування до цієї особи затримання. На думку апелянта, вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 затримували не з тих підстав, на які вказує прокурор в своєму клопотанні, а саме не з підстав, що останній знаходиться в міжнародному розшуку та обвинувачується у вчиненні злочинів на території РФ. Окрім того, зазначає, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2016 року ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2016 року, якою клопотання першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 про застосування тимчасового арешту до затриманого ОСОБА_15 було задоволено, скасовано та ухвалено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання. Суд апеляційної інстанції перевірив всі доводи та докази і звільнив ОСОБА_7 з під варти. На думку захисника, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, залишив поза увагою доводи та посилання сторони захисту на ті обставини, що ОСОБА_7 звільнено з під варти 25 серпня 2016 року, він, перебуваючи на свободі, звернувся з відповідною заявою до Державної Міграційної служби України для отримання притулку в Україні, подав належним чином оформлену та обґрунтовану заяву, анкету про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, при цьому нікуди не переховувався, повідомляв ОСОБА_16 міграційній службі адресу свого проживання. При цьому не зважаючи на те, що ОСОБА_13 спочатку було відмовлено в прийнятті документів для розгляду питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, він подавав відповідну скаргу, та процедура отримання статусу біженця на момент його затримання 30 березня 2017 року не була завершена. Адвокат зазначає, що відповідно відмова Державної міграційної служби оскаржується у порядку адміністративного судочинства. Окрім того, на думку захисника, запит на видачу ОСОБА_7 від 29 серпня 2016 року №81/3-163-16, надісланий РФ до Генеральної Прокуратури України факсом 21 серпня 2016 року року о 12 годині 27 хвилин, містить незрозумілу інформацію, а саме викликає сумнів дата «29» серпня 2016 року, з умови що запит надіслано 21 серпня 2016 року. Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, як на підставу для його задоволення, необґрунтовано вказав саме на висновок екстрадиційної перевірки від 19 жовтня 2016 року, що призвело до необґрунтованого задоволення клопотання; до того ж матеріали екстрадиційної перевірки судом не досліджувались, було досліджено лише висновок.

Заслухавши доповідача, захисника та ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) це видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31 березня 2017 року, складеного слідчим СВ ВП в а/п «Бориспіль» Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_17 , ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України /а.п. 5-9-а/.

У клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) вказано, що 30 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин інспектором 3 роти батальйону УПП м. Бориспіль затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 /а.п. 1/.

В судовому засіданні прокурором було надано копію протоколу про адміністративне затримання № 002314 від 30 березня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 було затримано у зв`язку з тим, що, відповідно до бази «Армор» він знаходиться в розшуку.

Проте, на момент розгляду клопотання в суді першої інстанції вказаний протокол був відсутній, у зв`язку з чим є незрозумілим, як саме слідчим суддею було встановлено момент затримання ОСОБА_7 , тому аргументи захисника в цій частині є слушними.

29 серпня 2016 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про взяття під варту і видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дагестанської АССР, для притягнення до кримінальної відповідальності /а.п. 20/.

Разом з тим, той факт, на який посилається адвокат, що вказаний запит датований 29 серпням 2016 року, а отриманий 21 серпня 2016 року, тобто в ньому міститься недостовірна інформація щодо дати надходження, не може бути взятий до уваги, оскільки зазначена дата «21 серпня 216 року» офіційно не підтверджує момент надходження вказаного документу, а є технічною ознакою його прийому засобами факсимільного зв`язку.

Окрім того, в дорученні Генеральної прокуратури України прокуратурі Київської області на проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_7 зазначено, що запит Генеральної прокуратури Російської Федерації на його видачу отримано 01 вересня 2016 року /а.п.16/.

Постановою ст. о/у ОУР МО МВС РФ «Кизилюртовський» майором поліції ОСОБА_18 від 13 листопада 2015 року громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено у міжнародний розшук на території усіх держав-членів Інтерполу /а.п.25-26/.

Постановою судді Кизилюртовського районного суду РД від 26 листопада 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою /а.п. 27-33/

В матеріалах провадження міститься постанова від 31 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_15 в якості обвинуваченого у кримінальній справі №507316 та пред`явлення йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ /а.п.22-23/.

Відповідно до ч. 1 ст. 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкодити видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

02 вересня 2016 року Генеральною прокуратурою України прокуратурі Київської області було надано доручення на проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_15 /а.п. 16/.

За результатами виконання вказаного доручення був підготовлений висновок, відповідно до якого, підстави для відмови у видачі громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205 КК РФ, відсутні /а.п. 41-43/.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 584 КПК України, разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), на розгляд слідчого судді подається копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчену центральним органом України, документи про громадянство особи та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, тому аргументи захисника в тій частині, що вказана вимога була не дотримана, не можуть бути взяті до уваги, оскільки до суду першої інстанції подано не лише висновок екстрадиційної перевірки, а й копії матеріалів, на підставі яких він був винесений.

Що стосується вказівки захисту на те, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2016 року ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2016 року, якою клопотання першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 про застосування тимчасового арешту до затриманого ОСОБА_15 було задоволено - скасовано та ухвалено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

У зв`язку із цим, висновки, наведені в ухвалі апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2016 року, не мають жодного відношення до розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), оскільки стосувалися самостійного провадження.

Що стосується доводів захисту про можливість обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то слід зазначити наступне.

В матеріалах клопотання містяться документи, які вказують на те, що ОСОБА_19 звертався до Державної міграційної служби України зі скаргою про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

На даний час до Окружного адміністративного суду міста Києва представником ОСОБА_7 подано адміністративний позов до ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві та Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування Наказу ГУ ДМС України в м. Києві №497 від 21 вересня 2016 року про відмову в оформленні документів та визнання неправомірним і скасування рішення ДМС України №2-17 від 20 січня 2017 року про відхилення скарги та зобов`язання вчинити дії, тобто на даний час процедура звернення за захистом своїх прав ОСОБА_7 , не завершена.

Окрім того, в судовому засіданні захисником було подано копію довідки про звернення ОСОБА_7 за захистом в Україні №007335, яка є документом, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених Законом України» Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», де зазначено, що її термін дії продовжено до 01 липня 2017 року.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_15 на території України перебуває законно, звертається до органів державної влади з заявами та клопотаннями, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що він переховується від уповноважених органів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_19 відповідно до договору безоплатного користування житлом (надання благодійної допомоги фізичній особі-біженцю), має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; за допомогою благодійних організацій намагається працевлаштуватися, оскільки має проблеми із зором; є інвалідом другої групи, має на утриманні 9 малолітніх дітей, які проживають в іншій країні і з якими він підтримує зв`язок.

Також у судовому засіданні ОСОБА_20 було заявлено, що на території Російської Федерації він зазнавав утисків, у зв`язку з чим був змушений покинути її територію.

Відповідно до ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики ; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що стосовно ОСОБА_7 можливе застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову. Оскільки під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею не було в повному обсязі враховано всі обставини провадження, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне скасувати зазначену ухвалу та постановити нову.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту, утримуючи його в Київському слідчому ізоляторі № 13 УДПтСУ в м. Києві та Київській області до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, однак не більше ніж на 12 (дванадцять) місяців, починаючи з моменту затримання 30 березня 2017 року о 23 годині 30 хвилин скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 екстрадиційного арешту задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, звільнивши його з під варти в залі суду негайно, зобов`язавши невідкладно прибути до місця свого проживання.

Заборонити ОСОБА_12 залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 21 години до 07 години наступної доби.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи слідчого судді.

Роз`яснити ОСОБА_12 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали до 11.06.2017 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відділу поліції Солом`янського району міста Києва.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Переяслав Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І

_____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4