Справа № 676/7346/15-к
Провадження № 1-кп/676/23/17
ч.1 ст. 382, ч.1 ст.388 КК України

ВИРОК

Іменем України

18 травня 2017 року м. Кам`янець Подільський

Кам`янець Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурорів Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янецьПодільському кримінальне провадження щодо: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, вдівця, директора ПП «Артусь МЗ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, -

встановив:

ОСОБА_9 з 5 липня 2011 року по 28 травня 2013 року у АДРЕСА_2 , умисно перешкоджав у виконанні судового рішення у цивільній справі, яке набрало законної сили, тобто протидіяв державній виконавчій службі, яка намагалася виконати рішення суду за рахунок вилучення і реалізації заставного майна при наступних обставинах.

Так, 2 липня 2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом ухвалено рішення у цивільній справі стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_9 та його сина - ОСОБА_10 на користь кредитної спілки «Перша Подільська Фермерська Кредитна спілка» 75 464,98 гривень заборгованості за кредитом. Рішення набрало законної сили. 8 вересня 2010 року судом видано виконавчий лист №2-2200/10, на підставі якого держаним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції 17 вересня 2010 року відкрито виконавче провадження про стягнення грошових коштів в сумі 75 464, 98 грн. на користь кредитної спілки «Перша Подільська Фермерська Кредитна спілка».

5 липня 2011 року у АДРЕСА_2 , державним виконавцем районного відділу Державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_11 , у зв`язку із невиконанням в добровільному порядку вищевказаного рішення суду, у відповідності до Закону України Про виконавче провадження було проведено опис заставного майна боржника, а саме опис : автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 28», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки «ВАЗ» моделі «210990» державний номерний знак НОМЕР_3 . На вказане заставне майно було накладено арешт, повідомлено про прийняте рішення ОСОБА_9 та передано йому ж на відповідальне зберігання заставне майно та попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

11 серпня 2011 року, ОСОБА_9 відмовився передати державному виконавцю заставлені транспортні засоби та вказати точне місце їх зберігання, про що свідчить відповідний акт, тобто ОСОБА_9 став перешкоджати виконанню судового рішення у цивільній справі, яке набрало законної сили і яке могло бути виконане шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Таким чином, після 5 липня 2011 року і до 28 травня 2013 року ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , не бажаючи виконати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 2 липня 2010 року, тобто сплатити на користь кредитної спілки «Перша Подільська Фермерська Кредитна Спілка» заборгованості за кредитом в сумі 75464,98 гривень, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаючи, що згідно із діючим законодавством судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма юридичними і фізичними особами на території України, маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду за рахунок реалізації заставного майна, усвідомлюючи, що транспортні засоби можуть бути реалізовані державною виконавчою службою, а кошти від їх реалізації будуть передані стягувачу, ігноруючи рішення державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції про накладення арешту на заставне майно, шляхом позбавлення державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби можливості виконати згадане рішення суду в примусовому порядку, став протидіяти державній виконавчій службі, а саме, приховав від державного виконавця, заставне майно: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 28», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобліль марки «ВАЗ» моделі «210990» державний номерний знак НОМЕР_3 , таким чином, умисно перешкодив виконати зазначене судове рішення будучи відповідно до законодавства зобов`язаним його виконати і маючи реальну можливість його виконати за рахунок повернення заставного майна. 28 травня 2013 року органи державної виконавчої служби зафіксували факт розкомплектування заставного майна.

Отже, в період часу з 5 липня 2011 року до 28 травня 2013 року в АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 здійснив розкомплектування вищевказаних автомобілів залишивши лише кузови (рами) описаних транспортних засобів, внаслідок чого заставне майно повністю втратило свою споживчу та економічну цінність, а рішення суду від 2 липня 2010 року залишилось не виконаним, хоча могло бути виконано за рахунок заставного майна.

За викладених обставин ОСОБА_9 умисно перешкодив виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав, пояснив що у 2009 році брав кредити у кредитній спілці «Перша Подільська Фермерська Кредитна спілка», як гарантію виконання кредитних зобов`язань, у заставу віддав бус «VOLKSWAGEN» моделі «LT 28», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобліля марки «ВАЗ» моделі «210990» державний номерний знак НОМЕР_3 . Заставним майном користувався у власних цілях. Кошти кредитній спілці не повертав, оскільки була хвора дружина і все зароблене витрачав їй на ліки. У липні 2010 року було винесено рішення про стягнення з нього понад 75 000 грн. Рішення суду не мав змоги виконати, тому до нього приїзджали представники спілки та державної виконавчої служби, хотіли оглянути транспортні засоби. У 2011-2012р.р. на автомобілі «ВАЗ 21099» він їздив у Вінницьку і Одеську області, тому була пошкоджена вся ходова частина, ще й наїхав на люк, тому залишив автомобіль «ВАЗ 21099» перед Немировом у Вінницькій області на СТО, де автомобіль пробув біля року, за той час невідомі особи його розкомплектували. Державному виконавцю ОСОБА_11 повідомив, що автомобіль потрапив в ДТП.

Після цього у 2011 році, він з дружиною на автомобілі «Фольцваген ЛТ» потрапили в ДТП в Одеській області, де конкретно це сталося не пам`ятає. У автомобілі була пошкоджена передня частина і він не рухався, тому він залишив бус на приватному СТО, де саме не пригадав, а коли приїхав забирати, то на місці буса вже не було, залишилась лише рама. ОСОБА_9 стверджував, що рішення суду виконував по мірі можливості.

Незважаючи на заперечення вини, вчинення злочину ОСОБА_9 доводиться дослідженими у суді доказами, ними ж спростовано його доводи.

Свідок ОСОБА_12 , який працював інспектором по кредитам у кредитній спілці у суді підтвердив, що ОСОБА_13 був проблемним боржником, він не виконував умов договорів, а коли було винесено рішення суду про примусове стягнення боргу, ОСОБА_9 спочатку обіцяв добровільно відшкодувати збитки, а потім створював перешкоди у виконанню рішення: упродовж 2011-2013р.р. не впускав його з державним виконавцем на територію підприємства, де зберігав автомобілі, відмовлявся зустрічатись, став уникати зустрічей, розкомплектував заставлені транспортні засоби і таким чином рішення суду залишилось не виконаним. У 2013 році державний виконавець зумів попасти на територію ПСП «Зоряна» де виявилось, що заставне майно розкомплектоване, ОСОБА_9 показав лише рами від ВАЗ «21099» і «ЛТ».

Свідок ОСОБА_14 , який очолює кредитну спілку у суді підтвердив, що ОСОБА_13 з моменту винесення рішення умисно перешкоджав його виконанню за рахунок звернення стягнення на заставне майно, він розкомплектував заставлені транспортні засоби і таким чином рішення суду залишилось не виконаним. ОСОБА_9 мав змогу виконати судове рішення за рахунок реалізації заставлених транспортних засобів, проте, спочатку обвинувачений вигадував, що автомобіль «ВАЗ 21099» потрапив в ДТП, а автомобіль «ЛТ» в м. Одесі поламався, а далі, з 2011 року до 2013 року просто приховав майно і показав лише кузови у розібраному стані. В процесі виконання рішення суду ОСОБА_9 перешкоджав вільному проходу на територію ПСП «Зоряна», відмовлявся показувати заставне майно. Свідок ОСОБА_14 стверджував, що особисто бачив, описував і фотографував все заставне майно. Свідок стверджував, що вартість транспортних засобів у справному стані була достатня для погашення кредиту і виконання рішення суду.

Свідок ОСОБА_15 , начальник кредитного відділу спілки у суді підтвердив, що був на огляді заставного майна при оформленні кредиту в с. Боришківці. Свідок особисто бачив автомобілі ВАЗ 21099 та бус «ЛТ» на майданчику, автомобілі були у робочому стані, було виконано їх фотографії. Свідку відомо, що ОСОБА_9 не виконав рішення суду і приховав заставне майно, розкомплектував його, хоча заставного майна було більше ніж достатньо для виконання рішення суду.

Свідок ОСОБА_16 , юрист кредитної спілки повідомила суду, що вела всі договірні відносини з ОСОБА_9 , на момент оформлення угод, транспортні засоби були цілими та справними, у заставі були як «ВАЗ 21099» та «Фольцваген ЛТ», які належали обвинуваченому та його сину так і майно юридичної особи - ПСП «Зоряна» (прес екструдер, трактор). Кредитний інспектор з нею оглядав всі транспортні засоби, вони були справні. Свідок особисто попереджала обвинуваченого, вручала йому попередження та вимоги, була у нього на підприємстві ПСП «Зоряна». Крім обіцянок ОСОБА_9 нічого не робив, тому у 2011 році спілка подала позови. Заставлені транспортні засоби були описані, але з користування їх не вилучали оскільки ОСОБА_9 обіцяв виконати зобов`язання добровільно. Під час опису майна вона була присутня про що свідчить її підпис у акті опису і арешті майна від 5 липня 2011 року. Згідно акту ОСОБА_9 також попереджався про кримінальну відповідальність за умисне знищення чи приховування майна, про що свідчить його підпис у акті. Акт складався у с.Боришківці, 5 липня 2011 року, коли транспортні засоби, були ще не пошкоджені та були справні. Під час здійснення виконавчого провадження працівниками ДВС з 2011 року ОСОБА_9 приховував транспортні засоби, на територію ПСП «Зоряна» він не допускав їх, уникав зустрічей, добровільно не повернув заставне майно. Свідок стверджувала, що у 2011-2012р.р. неодноразово виїжджала з виконавцем ОСОБА_11 до ОСОБА_9 , проте обвинувачений транспортні засоби не показував, приховував їх, а пізніше розкомплектував їх. Добровільно ОСОБА_9 рішення суду не виконував, хоча за рахунок реалізації або повернення заставного майна міг його виконати.

Свідок ОСОБА_17 , старший державний виконавець, підтвердив, що у травні 2013 року ОСОБА_9 було повідомлено, що будуть проводити виконавчі дії 28 травня 2013 року. У с. Боришківці по вул. Радгоспна, 1а, виявили два кузови ВАЗ 21099 і ЛТ-28 (Фольцваген) у розібраному вигляді, без будь якого навісного обладнання, «голі» рами були. Ці рами показала ОСОБА_18 , головний бухгалтер у ПСП «Зоряна». Гайдамашко по телефону повідомив, що це є заставне майно. 28 травня 2013 року приймали участь в огляді заставного майна державні виконавці, представники спілки, та представник ОСОБА_9 . Водночас, до цього, у 2011 році виконавцем ОСОБА_11 були описані транспортні засоби - «ВАЗ 21099» і «ЛТ-28» вони були укомплектовані. Свідок стверджував, що у виконавчому провадженні є акт ДВС за серпень 2011 року, про те, що транспортних засобів немає і пояснення ОСОБА_9 , що транспортні засоби у Вінницькій та Одеській областях на ремонті. Державна виконавча служба і він не перевіряли в О деській і Вінницькій областях чи є там транспортні засоби. В 2011-2013р.р. виконавці написали декілька подань до прокуратури про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ст. ст.388, 382 КК України. Рішення суду залишилось не виконаним, оскільки ОСОБА_9 перешкоджав його виконанню, не пускав на територію де зберігав автомобілі, приховав заставне майно і розкомплектував його. Транспортні засоби у 2011-2013 р.р. оголошувалися в розшук, в ДАІ направлялися постанови про арешт транспортних засобів. У 2011 році, після опису виконавець ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 на зберігання транспортні засоби. 28 травня 2013 року свідок ОСОБА_19 зафіксував, що транспортні засоби були розкомплектовані і пошкодженні. Рам від транспортних засобів стягувач не забажав отримати на зберігання, а тому вони були передані на зберігання боржнику.

Свідок ОСОБА_11 , у суді підтвердив, що працював в Державній виконавчій службі в період з листопада 2007 року по листопад 2012 року. На виконанні у нього було об`єднане виконавче провадження по ОСОБА_9 , одним із стягувачів була «Кредитна спілка». У 2011 році він накладав арешт і описував «ВАЗ 21099» та бус «ЛТ» білого кольору. Описане майно було в належному справному стані. Транспортні засоби не реалізовував, оскільки ОСОБА_9 приховав їх і повідомив, що автомобілі потрапили в ДТП і знаходяться в інших областях. Опис майна проводив у с. Боришківці. ОСОБА_9 взяв на зберігання майно і він письмово попереджав його про кримінальну відповідальність за приховування майна. В 2011 році, коли ОСОБА_9 став перешкоджати виконанню рішення він звертався в прокуратуру про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за приховування майна, проте, органи прокуратури не реагували.

Свідчення ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 стосуються частини обвинувачення (за ст. 388 КК України), яке закрито судом, а тому суд не обґрунтовує ними вирок суду.

Свідчення ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 викликають у суду довіру. Всі свідки стверджували, що упродовж 2011-2013р.р. ОСОБА_9 перешкоджав виконанню судового рішення, шляхом звернення стягнення на заставні транспортні засоби, а у 2013 році, свідки виявили розкомплектовані автомобілі на території ПСП «Зоряна». Викладене підтверджує вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину. Свідчення свідків об`єктивно підтверджуються виконавчими листами, актом опису і арешту майна, актом державного виконавця, протоколами огляду місця події, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, довідками органів УДАІ копією кредитного договору та додатками до нього, протоколами огляду предметів, та іншими матеріалами провадження.

Цими доказами спростовуються свідчення ОСОБА_9 , який вину не визнав і заперечив її.

Так, з рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 2 липня 2010 року вбачається, що з ОСОБА_9 та його сина ОСОБА_10 було стягнуто на користь Першої Подільської Фермерської Кредитної спілки 75024, 98 грн. заборгованості за кредитом та по 60 грн. судових витрат і по 380 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 13 липня 2010 року (т.1 а.с.115).

Прокурор в обвинувальному акті вказав суму стягнення, яка не відповідає вказаному рішенню суду, а тому, у вироку суд вказує вірну суму.

Відповідно до виконавчих листів від 2 липня 2010 року з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягала солідарному стягненню на користь «Першої Подільської фермерської кредитної спілки» заборгованість за кредитом (т.1, а.с.8,9), виданих на підставі загаданого рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду (т.1 а.с.115).

Актом опису і арешту майна від 5 липня 2011 року доведено, факт арешту транспортного засобу «Volkswagen LT 28», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , а також факт арешту «ВАЗ 21099» ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_3 . Згідно запису у акті, арештоване майно мало бути передане до реалізації не раніше 2 серпня 2011 року та передано на зберігання ОСОБА_9 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, підміну і приховування арештованого і описаного майна ( т.1, а.с.10).

Згідно акту ДВС від 11 серпня 2011 року, державний виконавець зафіксував відсутність у ОСОБА_9 арештованого майна, у акті обвинувачений власноручно записав, що транспортні засоби зберігаються у Вінницькій та Одеській областях (т.1, а.с.12).

Протоколом огляду місця події від 26 серпня 2013 року встановлено, що на території тракторного стану ПСП «Зоряна», по вул.Радгоспна, 1/а в с. Боршківці Кам`янець-Подільського району, знаходиться кузов (рама) у розкомплектованому стані та без коліс мікроавтобуса білого кольору із номером НОМЕР_4 та кузов автомобіля «ВАЗ 210990» чорного кольору, також у розкомплектованому стані, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на яких відсутні сліди ДТП та відновлювального ремонту. На вказаних рамах (кузовах) відсутнє навісне обладнання до транспортного засобу (т.1, а.с.30-35).

Протоколом огляду рам (шасі) транспортних засобів від 10 вересня 2015 року встановлено факт розкомплектування транспортних засобів, на кузовах відсутні будь-які агрегати моторного відсіку, підвіски, трансмісії, колеса, капот, кришка багажника, двері та інше. На рамі та кузові відсутні будь-які сліди відновлюваного ремонту (т.1, а.с.205-210). Транспортні засоби визнані речовими доказами та зберігаються у ОСОБА_9 (т.1а.с.211, 212).

Викладені документи свідчать, що ОСОБА_9 з липня 2011 року розпочав умисно перешкоджати ДВС у виконанні судового рішення, вже в серпні 2011 року він став приховувати арештоване майно, що зафіксовано актом ДВС. 28 серпня 2013 року виконавчі органи припинили триваючий злочин, вони відшукали, оглянули арештоване майно і зафіксували факт розкомплектування транспортних засобів.

Інформацією з Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кам`янець Подільського та Кам`янець Подільського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 29 травня 2015 року №791/9438 доведено, що згідно баз даних «НАІС» та АІПС «Автомобіль» мікроавтобус «Volkswagen LT 28», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «ВАЗ 210990», д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровані за Гайдамашками, на транспортні засоби накладені арешти (т.1,а.с.138-140).

Інформаціями Управлінь ДАІ УМВС України в Хмельницькій, Вінницькій та Одеській областях спростовано свідчення ОСОБА_9 про участь його в ДТП на території цих областей, з офіційної інформації Управлінь слідує, що дорожньо-транспортних пригод за участю мікроавтобуса «Volkswagen LT 28», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ 210990», д.н.з. НОМЕР_3 в період з 2011 року не було зареєстровано (т.1, а.с.142, 144, 146).

З договору застави №82-09 від 4 березня 2009 року вбачається, що заставодавець ОСОБА_10 передав у заставу майно, а саме «Volkswagen LT 28» ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , для забезпечення погашення кредиту заставодержателю - «Першій Подільській фермерській кредитній спілці» (т.1, а.с155-157).

Договором застави №126-09 від 7 квітня 2009 року доведено, що заставодавець ОСОБА_9 передав у заставу майно, а саме автомобіль «ВАЗ 210990», для забезпечення погашення кредиту заставодержателю - «Першій Подільській фермерській кредитній спілці» (т.1, а.с.164-166).

Заставне майно було описане і ОСОБА_9 погодився його зберігати, про що свідчить розписка про збереження заставного майна та підпис ОСОБА_9 у цих розписках, які додані до договорів застав (т.1 а.с.156, 165).

Оглядом документів зведеного виконавчого провадження № 21368865 зафіксовано факт початку виконавчого впровадження на підставі виконавчого листа у справі №2-2200/10, від 2 липня 2010 року виданий Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ППФКС боргу 75024 грн. 98 коп. по кредитному договору та 60 грн. витрат пов`язаних з ІТЗ та 380 грн. судового збору. Також у виконавчому провадженні знаходяться : «Витяг про державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна» за №23144229, викладений на аркуші паперу, який виданий 08.04.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_23 із інформацією щодо об`єкта обтяження автомобіля ВАЗ 210990, номер НОМЕР_5 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 із забороною відчуження; численні копії конвертів із довідками та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, адресатом у вказаних копіях зазначений ОСОБА_9 ; копія «Акт опису й арешту майна» від 5 липня 2011 року на одному аркуші в якому зазначено про опис та накладення арешту на транспортний засіб «VOLSWAGEN» моделі «LT 28» державний номерний знак НОМЕР_2 оцінкою у суму 70000 грн., та транспортний засіб автомобліль марки «ВАЗ» моделі «210990» державний номерний знак НОМЕР_3 оцінкою в суму 30000 грн. із попередженням про кримінальну відповідальність у випадку розтрати, відчуження, приховування чи підміни описаного майна, де присутній підпис ОСОБА_9 . В кінці документу присутні підписи державного виконавця, стягувача, боржника та присутніх; «Акт опису й арешту майна» від 28 травня 2013 року на одному аркуші в якому зазначено про опис та накладення арешту на кузов транспортного засобу «VOLSWAGEN» моделі «LT 28» державний номерний знак НОМЕР_2 із застосуванням фотозйомки оцінкою у суму 3000 грн. В кінці документу присутні підписи державного виконавця, стягувача, боржника, присутніх та ОСОБА_18 ; «Акт опису й арешту майна» від 28 травня 2013 року на двох аркушах в якому зазначено про опис та накладення арешту на кузов транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «210990» державний номерний знак НОМЕР_3 із застосуванням фотозйомки оцінкою в суму 1000 грн. В кінці документу присутні підписи державного виконавця, стягувача, боржника, присутніх та ОСОБА_18 ; 7) фотоматеріали до «Актів опису та арешту майна» (т.1а.с.192-203).

Оригінали документів виконавчого провадження оглянуті в судовому засіданні 16 листопада 2016 року, ними підтверджується факт винесення рішення суду, факт опису і арешту заставного майна та факт виявлення цього майна у розкомплектованому вигляді, що підтверджує перешкоджання у виконанні рішення за рахунок звернення стягнення на заставне майно.

Протоколи огляду залишків трактора, прес екструдера у розкомплектованому стані не стосуються обвинувачення за ст. 382 КК України, а тому суд, зважаючи на межі пред`явленого обвинувачення, не бере ці докази до уваги (т.2, а.с.57-63, 178-183)

Свідчення свідка захисту ОСОБА_18 про не перешкоджання у виконанні рішення суду не спростовують показань інших свідків та досліджених матеріалів провадження. Свідчення ОСОБА_18 не викликають довіри, оскільки цей свідок на момент вчинення правопорушення перебувала на посаді головного бухгалтера ПСП «Зоряна», а на даний час працює бухгалтером у ПП «Артус МЗ» та підпорядковується ОСОБА_10 , який являється сином обвинуваченого.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України виходячи з наступних правових підстав.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду. Строки давності в Законі диференційовані залежно від виду вчиненого злочину, а щодо злочинів невеликої тяжкості - від виду передбаченої у санкції статті покарання. У разі, коли особа одночасно вчинила декілька злочинів, строки давності стосовно кожного із діянь, які складають ідеальну сукупність злочинів, обраховуються самостійно. Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою злочину. Стаття 49 КК України не передбачає особливостей перебігу строків давності у разі вчинення триваючих і продовжуваних злочинів. При триваючих злочинах протиправна поведінка, яка йде за первісним актом злочинного посягання і охоплюється складом злочину, має невизначено тривалий характер, тобто вона може здійснюватись як завгодно довго. Тому, строк давності стосовно триваючих злочинів обчислюється з часу їх припинення за волею або всупереч волі винного, або з часу настання подій, які трансформують його поведінку у незлочинну . Очевидно, що досліджені у суді докази підтверджують, що ОСОБА_9 вчинив триваючий злочин, він упродовж з липня 2011 року по травень 2013 року умисно перешкоджав у виконанні судового рішення, шляхом приховування заставного майна і його розкомплектування. Триваючий злочин це одноразовий злочинний акт, який характеризується тривалим виконанням злочинного наміру. Такий злочин слід вважати закінченим не в момент завершення, припинення злочинного стану винного, а з настанням факту реалізації злочинного наміру.

Умисні дії ОСОБА_9 по перешкоджанню у виконанню судового рішення фактично були припинені 28 травня 2013 року, коли державний виконавець ОСОБА_17 та представники спілки виявили розкомплектовані транспортні засоби (т.1а.с.241). Тобто, момент закінчення цього злочину слід вважати час настання подій, які трансформували поведінку ОСОБА_9 у незлочинну, тобто коли було виявлено і описано заставне майно у розібраному, розкомплектованому стані. У обвинувальному акті вірно вказано період, упродовж якого ОСОБА_9 перешкоджав виконанню судового рішення. Таким чином, днем закінчення злочину, суд вважає 28 травня 2013 року, коли державний виконавець ОСОБА_17 виявив розкомплектовані транспортні засоби у с.Боришківці, на території підприємства, яке очолював ОСОБА_9 (т.1а.с.241). Отже, моментом з якого починається перебіг строків давності для триваючих злочинів є фактичне припинення діяння з волі або поза волею особи.

Згідно ст.12 КК України, злочин передбачений ст. 382 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ст.49 КК України, строк давності за злочини середньої тяжкості спливає через п`ять років з дня вчинення злочину. Оскільки ОСОБА_9 вчинив триваючий злочин, і моментом його закінчення вважається фактичне припинення діяння, яке настало 28 травня 2013 року, суд вважає, що визначений ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності за ч.1ст.382 КК України не минув, а тому, у цьому кримінальному провадженні відсутні правові підстави передбачені ст. 49 КК України для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_9 містять склад кримінального правопорушення і обвинувачений винуватий у його вчиненні. Суд кваліфікує його дії як умисне перешкоджання виконання рішення суду, що набрало законної сили, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 є вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, тобто, в час коли дружина ОСОБА_9 тяжко захворіла на невиліковне онкологічне захворювання від якого померла і коли обвинувачений змушений був відшукувати кошти на її лікування.

ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, не судимий, за місцем проживання позитивно характеризується, працює на ПП «Артус МЗ».

З врахуванням тяжкості злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з покладенням обов`язків передбачених у ст. 76 КК України. Оскільки ОСОБА_9 за обставинами справи має борги, орган пробації та виконавча служба повинні знати місце перебування засудженого, а тому на нього слід покласти додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Суд, враховує , що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання реально, тому приймає рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням. Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_9 покарання у виді штрафу, оскільки таке покарання засуджений не зможе виконати, так як вже є боржником і сума боргу згідно виконавчого провадження перевищує більше двох мільйонів гривень (т.2а.с.21). Одночасно суд враховує, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого.

Речові докази кузова (шасі) транспортних засобів, які є заставним майном слід передати до виконавчої служби з метою виконання судового рішення у цивільній справі винесеного на користь кредитної спілки (т.1, а.с.203, 211). Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Кузов (шасі) транспортного засобу марки Volkswagen, моделі LT-28, білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 та кузов транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 210990, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_5 , які зберігаються у ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , передати в Кам`янець-Подільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не було подано апеляції. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам"янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1