Справа №639/344/17
Провадж. №1-в/639/100/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 представника ХВК №18 ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, українця, громадянина України, мешкаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Орловського обласного суду Російської Федерації від 31.05.2007 року з урахуванням постанови Урицького районного суду Орловської області Російської Федерації від 27.05.2010 року за ч.4 ст.111, ч.3 ст.30, п. «к» ч.2 ст.105, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 15 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2011 року вирок Орловського обласного суду РФ від 21.05.2007 року приведено у відповідність до законодавства України, ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.1 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, ч.1,2 ст.70, 69 КК України до 15 років позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -
в с т а н о в и в
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що за час відбування покарання ОСОБА_4 , добросовісним ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Під час судового засідання засуджений ОСОБА_4 та його захисник підтримали внесене клопотання, просили суд прийняти рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки свою вину у скоєному злочині визнав повністю, працює, має заохочення, повністю довів своє виправлення.
Представник ХВК №18 заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання також заперечував, пославшись на передчасність внесеного клопотання в порядку ст.82 КК України, оскільки засуджений хоча і має заохочення, однак ним вчинено особливо тяжкий злочин, одне стягнення не погашено, на теперішній час не зрозуміло якою буде його поведінка в виправному центрі.
Вислухавши думку прокурора, представника Холодногірської виправної колонії №18, засудженого його захисника, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 засуджений вироком Орловського обласного суду Російської Федерації від 31.05.2007 року з урахуванням постанови Урицького районного суду Орловської області Російської Федерації від 27.05.2010 року за ч.4 ст.111, ч.3 ст.30, п. «к» ч.2 ст.105, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 15 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2011 року вирок Орловського обласного суду РФ від 21.05.2007 року приведено у відповідність до законодавства України, ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.1 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, ч.1,2 ст.70, 69 КК України до 15 років позбавлення волі.
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.12.2006 по 29.08.2007 року, в строк покарання, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 17.12.2006 року, кінець строку відбування покарання 05.04.2021 рокуНа момент розгляду клопотання 20.02.2017 року засуджений відбув 10 років 10 місяців 14 днів призначеного строку покарання, невідбута частина строку покарання складає 4 роки 1 місяць 16 днів.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).
Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Холодногірської ВК №18, від 26.01.2017 року, ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 17.12.2006 року. За час перебування в Лівницькій виправній колонії № 2 Російської Федерації режим тримання порушував за що мав одне стягнення, заохочень не мав. З 27.09.2012 року відбуває покарання в ХВК № 18. За час відбування покарання характеризується негативно. Був працевлаштований диспетчером третього цеху, на даний час працевлаштований прибиральником. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Порушував вимоги режиму тримання покарання за що має 2 стягнення, одне з яких на теперішній час не знято та не погашено у встановленому законом порядку. У зв`язку із стимулюванням право слухняної поведінки був 3 три рази заохочений адміністрацією установи. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснення за ними належного догляду. Не виконує роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх виконання немає. Не виконує передбаченні законом вимоги персоналу установи. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у програмі диференційного впливу «Художня творчість», до реалізації програми ставиться не задовільно. Не підтримує зв`язки з матір`ю та братом, не отримує від них посилки (передачі) і бандеролі. Схильний до відправки листів незаконним шляхом.
На комісії установи від 16.07.2014 року розглядалося питання можливості застосування ст. ст. 100 - 101 КВК України - рішення комісії установи, засудженому було відмовлено згідно особливої заяви.
На комісії установи від 25.04.2016 року розглядалося питання можливості застосування ст. 82 КК України - рішення комісії установи засудженому було відмовлено згідно особистої заяви.
Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, які є умисними тяжкими та особливо тяжкими злочинами, значний строк невідбутої частини покарання, відсутність у засудженого стійких соціальних зв`язків, наявність одного стягнення, яке на даний час не погашено у встановленому законом порядку, його не стійкий психологічний стан, а також те, що за місцем відбуття покарання засуджений характеризується негативно, на теперішній час не зрозуміло якою буде його поведінка в виправному центрі суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1