Провадження по справі № 1кс/4121/17
У Х В А Л А
01 вересня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.01.2017 року за № 0000008 за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.12.2015 року НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, пославшись на викладені в ньому доводи.

Як вбачається з доданої до клопотання копії свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , йдеться про нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1939 га.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказав, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови Калаглійської сільської раді, зловживаючи службовим становищем, повторно безоплатно отримав у власність земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1939 га за адресою АДРЕСА_1 .

Із наявних у справі документів видно, що земельні ділянка за вказаною адресою була передана ОСОБА_4 на підставі рішення Калаглійської сільської ради від 28.09.2006 року про безкоштовну передачу в приватну власність земельної ділянки. Однак, відповідно до вказано рішення, розмір переданої ОСОБА_4 земельної ділянки складав 0,25 га.

При цьому, як вбачається з наданих слідчим документів, на час прийняття вказаного рішення земельна ділянка площею 0,0999га за адресою АДРЕСА_2 не перебувала у власності ОСОБА_4 , оскільки рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10.04.2006 року виданий ОСОБА_4 державний акт про право власності на цю земельну ділянку визнаний недійсним, а право власності на землю визнане за ОСОБА_5 .

Як випливає з доданої до клопотання копії заяви ОСОБА_4 від 23.12.2014 року, до рішення Калаглійської сільської ради від 28.09.2006 року про безкоштовну передачу йому в приватну власність земельної ділянки були внесені зміни, а саме - змінена площа переданої земельної ділянки за тією ж адресою і за тим же цільовим призначенням, причому в бік зменшення: зазначена загальна площа 0,1939 га (замість 0,25 га). На таку ж площу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності 17.12.2015 року.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим при складанні клопотання про накладення арешту на майно не дотримані вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме: не вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, розмір заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено, що нерухоме майно ОСОБА_4 - земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , може являтися речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також з клопотання та долучених до нього документів вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, були внесені до ЄРДР на підставі матеріалів, отриманих в ході розслідування іншого кримінального провадження. Так, із витягу з ЄРДР вбачається, що в ході розслідування кримінального провадження № 0002924 від 13.11.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України було встановлено, що посадова голова Калаглійської сільської ради Овідіопольського району в порушення вимог чинного законодавства, зловживаючи службовим становищем двічі для себе та близьких родичів отримав у власність об`єкт нерухомості на підвідомчій йому території, чим спричиняли тяжкі наслідки.

При цьому з моменту внесення 31.01.2017 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР до моменту звернення слідчого 31.01.2017 року до слідчого судді з клопотанням про арешт майна минуло 6 місяців, однак протягом усього часу, відповідно до змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Доводів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту майна, слідчому судді надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172, 170 ч.ч. 2, 3 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.01.2017 року за № 0000008 за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК, - земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ,.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в судове засідання з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1