Справа №489/744/17 11.07.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року, якою ОСОБА_5 направлено для відбуття покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2015 р.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року ОСОБА_5 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2015 р.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року та ухвалити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання начальника Інгульського районного сектору Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 10.02.2017 р. про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбуття покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала є незаконною виходячи з того, що судом не встановлювались причини неявки ОСОБА_5 06.12.2016 р., 03.01.2017 р. та 07.02.2017 р. для реєстрації до Інгульського районного сектору пробації, не перевірялось, чи є такі причини поважними у взаємозв`язку з бездоганною поведінкою ОСОБА_5 та позитивними характеристиками останнього. Також не встановлювалось чи змінював ОСОБА_5 місце мешкання без відома уповноваженого органу з питань пробації та не надано оцінку істотним суперечностям, що містяться в документах, наданих представником органу пробації.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 засуджений 28.04.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Начальник Інгульського районного сектору з питань пробації Миколаївської міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про направлення ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2015 р., мотивуючи тим, що останній порушив порядок відбуття покарання з випробуванням.
Засуджений ОСОБА_5 з 23.06.2015 р. перебуває на обліку в Інгульському районному секторі пробації по теперішній час, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджався про правові наслідки ухилення від відбування покарання, скоєння нового злочину та недопущення скоєння правопорушень.
06.12.2016 р. ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з чим 07.12.2016 р. йому направлено виклик до сектору на 14.12.2016 р.
За викликом засуджений не прибув, про причини неявки не повідомив.
15.12.2016 р. Інгульським РВ КВІ до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області направлено подання про привід засудженого на 03.01.2017 р.
12.01.2017 р. до Інгульського районного сектора з питань пробації надійшли матеріали, з яких стало відомо, що ОСОБА_5 за місцем мешкання відсутній.
У зв`язку з чим, того ж дня 12.01.2017 р. розпочаті першочергові розшукові заходи відносно ОСОБА_5 , однак вжитими заходами місцезнаходження останнього не встановлено. Матеріали початкового розшуку стосовно ОСОБА_5 10.02.2017 р. направлені до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області для оголошення засудженого в розшук та проведення подальших розшукових заходів.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що за час відсутності за місцем мешкання ОСОБА_5 тричі не з`явився на реєстрацію, а саме 06.12.2016 р., 03.01.2017 р. та 07.02.2017 р., а також змінив місце мешкання без відповідного повідомлення органу з питань пробації, чим грубо порушив виконання обов`язків, встановлених йому вироком що свідчить про те, що ОСОБА_5 потрібних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та підлягає направленню для відбуття призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України.
Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 28.04.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Постановою інспектора Ленінського районного підрозділу Центрального МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області, оскільки ОСОБА_5 зобов`язаний не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця мешкання, з`являтися в КВІ на реєстрацію у встановлені дні явки, для явки ОСОБА_5 призначений перший вівторок кожного місяця, з чим останній 23.06.2015 р. ознайомлений.
Починаючи з 07.07.2015 р. ОСОБА_5 з`являвся на реєстрацію до Ленінського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України (на даний час Інгульський РС з питань пробації Миколаївського міського відділу), де з ним проводились профілактичні бесіди, за змістом яких засуджений попереджався, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків і у випадку ухилення від відбування покарання, матеріали справи будуть направлені до суду для вирішення питання про зміну виду покарання.
06.12.2016 р., 03.01.2016 р. та 07.02.2017 р. засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Через неявку засудженого 06.12.2016 р. старшим інспектором Інгульського РВ КВІ м. Миколаєва 07.12.2016 р. здійснено виклик ОСОБА_5 до кримінально-виконавчої інспекції на 14.12.2016 р., проте останній у призначений день не з`явився.
15.12.2016 р. інспектором Інгульського РВ КВІ м. Миколаєва винесено подання про привід ОСОБА_5 до 03.01.2017 р.
Відповідно рапорту ДОП Інгульського ВП від 28.12.2016 р. привід виконати не можливо через відсутність ОСОБА_5 за місцем мешкання.
12.01.2017 р. начальником Інгульського районного відділу КВІ м. Миколаєва та старшим інспектором Інгульського РВ КВІ м. ОСОБА_8 здійснені запити до установ та організацій з приводу перебування в них засудженого ОСОБА_5 , за змістом відповідей вбачається, що ОСОБА_5 на обліках не значився та не прибував.
10.02.2017 р. начальником Інгульського районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації винесені подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів та про передачу матеріалів до суду відносно засудженого ОСОБА_5 .
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що є обґрунтовані підстави вважати що невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому висновки суду першої інстанції про задоволення подання начальника Інгульського сектору пробації Миколаївського міського відділу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та скасування іспитового строку і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбуття призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду, оскільки ОСОБА_5 грубо порушив виконання обов`язків, встановлених вироком суду, є обґрунтованими та належним чином мотивованими в ухвалі.
Як судом першої інстанції так і апеляційним судом ОСОБА_5 належним чином повідомлявся за адресою АДРЕСА_1 , про розгляд відносно нього подання про скасування іспитового строку та розгляду апеляційної скарги його захисника, проте до суду, як першої так і апеляційної інстанції ОСОБА_5 не з`являвся, про причини неявки суди не повідомляв, а тому вказане не свідчить про бездоганну поведінку останнього, як зазначає захисник.
Під час апеляційного розгляду захисник пояснив, що про інші адреси мешкання засудженого, крім АДРЕСА_1 , йому не відомо.
Отже, будь-яких даних про причину зміни засудженим місця мешкання, суду не надано.
Під час апеляційного розгляду захисником як документ, який підтверджує поважність неприбуття ОСОБА_5 для реєстрації до Інгульського РС з питань пробації Миколаївського міського відділу наданий дублікат з виписки з медичної карти про те, що ОСОБА_5 09.11.2016 р. доставлений до Київської міської клінічної лікарні № 6.
Проте, за запитом апеляційного суду, в.о. головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 6 від 22.06.2017 р., повідомив, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за медичною допомогою не звертався.
На спростування отриманої з Київської міської клінічної лікарні № 6 інформації будь-яких обставин захисником не наведено.
Твердження апелянта про не врахування судом тієї обставини, що ніби 20.12.2016 р. ОСОБА_5 був перевірений інспектором поліції за місцем мешкання є безпідставними, оскільки рапорти дільничного інспектора поліції ОСОБА_9 від 20.12.2016 р. не містять дати проведеної профілактичної бесіди із ОСОБА_5 та підтверджують зміст довідки того ж дільничного інспектора про те, що у жовтні, листопаді, та грудні 2016 року за місцем мешкання ОСОБА_5 перевірявся.
Щодо доводів захисника про неналежнее виконання подання старшого інспектора Інгульського РВ КВІ м. Миколаєва УДПтС України в Миколаївській обасті від 15.12.2016 р. про привід ОСОБА_5 до кримінальної-виконавчої інспекції до 03.01.2017 р., то вони позбавлені підстав, оскільки за рапортом ДОП Інгульського ВП ОСОБА_9 від 28.12.2016 р. ОСОБА_5 за місцем мешкання відсутній і у разі встановлення його місцезнаходження, привід даної особи буде виконано на 03.01.2017 р.
За наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року, по що просить апелянт, не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року, якою ОСОБА_5 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2015 р. залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді
_____________________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3