Провадження №1-кп/447/25/17
Справа №447/1384/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000062 від 16.01.2016 року, стосовно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більче Миколаївського району, Львівської області українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 02.11.2015 Миколаївським районним судом Львівської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . -

за ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 02.11.2015 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та достовірно знаючи, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 27.08.2015 йому встановлено (продовжено) адміністративний нагляд на термін шість місяців, при цьому застосовано такі обмеження: заборона виходу з помешкання в АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год.; заборона виїзду за межі адміністративного району без дозволу органів внутрішніх справ; заборона відвідування торгових закладів, де продають на розлив спиртні напої, а також зобов`язано прибувати на реєстрацію в Миколаївський ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області щопонеділка з 10.00 год. до 11.00 год.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 в період перебування під адміністративним наглядом, 11.01.2016 на реєстрацію в Миколаївське ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області не прибув, і з цього часу місце його знаходження стало невідоме. На відмітки в Миколаївське ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області не з`являвся, під час перевірки за місцем проживання, був відсутній.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними та протиправними діями вчинив самовільне залишення місця свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 395 КК України визнав повністю однак від дачі показань відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що він повністю підтверджує обставини викладені в обвинувальному акті, про скоєне, шкодує, щиро розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ст.. 395 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше неодноразово судимий, злочин скоїв під час невідбутого строку покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2015 року, переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин з ізоляцією від суспільства із застосуванням ст.. 71, 72 КК України, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2015 року.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ст.. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 02.11.2015 року з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту та остаточно визначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного ) місяця позбавлення волі взявши під варту з зали суду.

Строк покарання рахувати з 13 січня 2017 року.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1