Справа № 308/6495/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.07.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/777/405/2017 за клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в якому прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2017.
Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Вишково Хустського району, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого директором Закарпатського базового державного медичного коледжу, не судимого, підозрюваного в злочині передбаченому ч.3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу в виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі, яка дорівнює 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
ОСОБА_6 заборонено без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце проживання, відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, зобов`язано носити електронний засіб контролю, прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками, в даному кримінальному провадженні, здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України або в`їзд в Україну.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що обіймаючи посаду директора Закарпатського базового державного медичного коледжу, у період з 19 по 21.06.2017 у своєму робочому кабінеті за адресою: вул. Львівська, № 143, м. Хуст вимагав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за сприяння у зарахуванні її до коледжу на навчання по спеціальності сестринська справа, а 05.07.2017 у період з 15:00 по 15:50, під час поїздки в автомобілі «Mercedes-Benz E250» CDI НОМЕР_1 з селища Вишково до м. Хуст продовжив вимагання і одержав від ОСОБА_11 обумовлену суму.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тяжкому злочині, за який може бути призначено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на ОСОБА_11 , свідків, які є його підлеглими та вчинити нові корупційні злочини. Слідчий вважав, що для запобігання цим ризикам менш суворий запобіжний захід достатнім не буде.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування належними і допустимими доказами підтверджено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, наявність вказаних прокурором ризиків перешкоджання ОСОБА_6 досудовому розслідуванню, з`ясував, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, зважив на його 58-річний вік, незадовільний стан його здоров`я і з урахуванням цих обставин дійшов висновку про недоведеність недостатності застосування для запобігання заявленим ризикам більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою клопотання задовольнити, обрати щодо підозрюваного запобіжний захід в виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 300 розмірів мінімальної заробітної плати. Окрім доводів, які наведені в клопотанні слідчого, прокурор заявив про ризик знищення, приховування чи спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вважає, що при застосуванні запобіжного заходу слід було врахувати те, що ОСОБА_6 діяв усупереч інтересам служби, розробив і реалізував злочинний план отримання неправомірної вигоди, поєднаний з обмеженням конституційного права ОСОБА_11 на освіту, вимагаючи від неї неправомірну вигоду поставив її таким чином у безвихідне становище, підірвав авторитет навчальних закладів регіону серед населення, похитнув довіру громадян до гарантій держави в забезпеченні основоположних прав і свобод людини. Свої міркування прокурор вмотивував наведенням витягів з низки рішень Європейського суду з прав людини, наголосив на належності корупційних діянь до переліку загроз національним інтересам України, наведеного у ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки», зауважив, що оскільки 25.01.2015 набрали чинності зміни до Кримінального Кодексу України, згідно з якими можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, по корупційних злочинах виключається, ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Захисник адвокат ОСОБА_7 подав на апеляційну скаргу заперечення, в яких зазначив, що прокурор не довів неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, обґрунтував апеляційну скаргу припущеннями, не враховує, що ОСОБА_6 відсторонений від посади, мешкає з батьками, про яких піклується, потребує лікування, а ОСОБА_11 навіть не прибула для складання вступного іспиту.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, пояснення підозрюваного і захисника, які вважають апеляційну скаргу безпідставною і просить ухвалу слідчого судді залишити без змін; провів судові дебати, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, виключно у разі, якщо прокурор доведе, що, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя був зобов`язаний з`ясувати, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на ОСОБА_11 , свідків, які є його підлеглими та вчинити нові корупційні злочини; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.
Розглядаючи питання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, слідчий суддя виходив з того, що на неї вказують дані, які містяться в наданих йому матеріалах кримінального провадження.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, як вони встановлені слідчим, в апеляційній скарзі не оспорюються.
Заявлений слідчим і прокурором ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на ОСОБА_11 та свідків, які є його підлеглими, експертів слідчим суддею визнаний і його існування в апеляційній скарзі також не оспорюється. Проте доказів, які давали б підстави вважати більш м`які запобіжні заходи неспроможними запобігти цьому ризику, а також визнати наявними ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, вчинення ним іншого кримінального правопорушення, ні слідчому судді ні Апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі та в промові прокурора не наведено.
Слідчий суддя ретельно перевірив довід клопотання про ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, дослідив і проаналізував надані йому матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про його непереконливість і докладно обґрунтував цей висновок в ухвалі.
З матеріалів цього провадження вбачається, що ОСОБА_6 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, проте має 58 років, постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я, позитивно характеризується, не судимий, відсторонений від посади, потребує лікування, мешкає з батьками, про яких піклується, а ОСОБА_11 навіть не прибула для складання вступного іспиту.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний підтвердив відомості, викладені в запереченнях захисника і пояснив, що за час, який сплив після звільнення його з-під варти, він не дав жодного приводу для сумніву в дотриманні ним процесуальних обов`язків.
Цих доводів, а також наведених слідчим суддею в обґрунтування оскарженої ухвали прокурор не спростував, засобів, якими, на його думку, ОСОБА_6 , не перебуваючи під вартою, міг би перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема незаконно впливати на ОСОБА_11 , не навів.
Ці відомості переконують у тому, що виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобігання наявному ризику здатний забезпечити і такий запобіжний захід, як домашній арешт з обмеженнями, встановленими слідчим суддею.
Вказаний в апеляційній скарзі ризик знищення, приховування чи спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у клопотанні не заявлявся і будь-якими доводами та фактичними даними не вмотивований.
Вимога прокурора про врахування при застосуванні запобіжного заходу того, що підозрюваний діяв усупереч інтересам служби, розробив і реалізував злочинний план отримання неправомірної вигоди, поєднаний з обмеженням конституційного права ОСОБА_11 на освіту, вимагаючи від неї неправомірну вигоду поставив її у безвихідне становище, підірвав авторитет навчальних закладів регіону серед населення, похитнув довіру громадян до гарантій держави в забезпеченні основоположних прав і свобод людини, а також того, що корупційні діяння належать до переліку загроз національним інтересам України, до врахування не підлягає, оскільки ці доводи не стосуються ні мети ні підстав застосування запобіжних заходів.
Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , потреби досудового розслідування, процесуальні можливості домашнього арешту з обмеженнями, застосованими слідчим суддею, переконують у тому, що такий ступінь втручання у права і свободи особи, на якому наполягає прокурор, в даному випадку не є виправданим.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.07.2017 про відмову в обранні запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та обрання щодо нього запобіжного заходу в виді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: