Справа № 357/6544/15-к
У Х В А Л А
09 травня 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно два мобільних телефони «Нокія»; пристрій ультрафіолетового випромінювання; грошові кошти в сумі 507 грн; мобільний телефон «Самсунг»; картка пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» з зазначеним абонентським номером № НОМЕР_1 по кримінальному провадженню №0001428 ід 08 квітня 2015 року, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні слідчого відділу Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001428 від 08 квітня 2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 08 травня 2015 року в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 вилучено: 1) два мобільних телефони «Нокія»; 2) пристрій ультрафіолетового випромінювання. Крім того при особистому обшуку ОСОБА_5 вилучено 1) грошові кошти в сумі 507грн; 2) мобільний телефон «Самсунг»; 3) картка пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» з зазначеним абонентським номером № НОМЕР_1 . Враховуючи, що вилучені речі мають значення в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин кримінального правопорушення та можуть бути використанні як докази, оскільки виявлені мобільні телефони могли використовуватися для зв`язку при збуті наркотичних засобів; пристрій ультрафіолетового випромінювання міг використовуватися для визначення помічених правоохоронними органами грошових кошів, а грошові кошти можуть бути отримані в результаті вчинення кримінальних правопорушень, а саме збуту наркотичних засобів, вилучена картка пакету послуг оператора мобільного зв`язку перебувала у ОСОБА_5 та могла використовуватися у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема збуту наркотичних засобів. Внаслідок чого виявлені речі та речовини потребують детального дослідження в тому числі і шляхом проведення відповідних судових експертиз, а тому в кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 речі. Слідчий просив суд накласти арешт на вилучені 08 травня 2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 речі: 1) два мобільних телефони «Нокія»; 2) пристрій ультрафіолетового випромінювання; 3) грошові кошти в сумі 507 грн; 4) мобільний телефон «Самсунг»; 5) картка пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» з зазначеним абонентським номером № НОМЕР_1 .

В суді слідчий клопотання підтримав. Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_4 під час розгляду клопотання посилався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно два мобільних телефони «Нокія»; пристрій ультрафіолетового випромінювання; грошові кошти в сумі 507 грн; мобільний телефон «Самсунг»; картка пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» з зазначеним абонентським номером № НОМЕР_1 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, вилучені 08.05.2015 року під час обшуку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1