Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/403/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан-Копищенський, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, раніше не судимого, не працюючого, не інваліда, не одруженого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
27 серпня 2016 року близько 16 години ОСОБА_4 , перебував на території одного з домогосподарств , що на хуторі Саї (вулиця та нумерація будинків відсутня) , який знаходиться в с. Майдан-Копищенський Олевського району Житомирської області. В цей же день та час у ОСОБА_6 з ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу перебування останнього на території її домогосподарства. У ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 застосував фізичне насильство до ОСОБА_6 , яке виразилось в триманні останньої за шию. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна на правій передньо-боковій поверхні шиї, які відповідно до висновку експерта № 169 від 13.09.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень , які не спричинили короткочасного розладу здоров`я .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати. Пояснив, що він офіційно не працює, але має періодичні заробітки. Цивільний позов, заявлений у справі, визнає частково, згодний відшкодувати потерпілій 2000 грн., заподіяної моральної шкоди.
Прокурор у судовому засіданні просить призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт, вважає, що заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 слід задовольнити в повному обсязі.
Захисник вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу та цивільний позов потерпілої слід задовольнити частково.
Крім повного визнання вини обвинуваченим та показів потерпілої вина ОСОБА_4 стверджується наступними доказами, а саме:
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 з фототаблицею від 23.09.2016 року ;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 з фототаблицею від 28.10.2016 року ;
- висновком судово медичної експертизи від 13.09.2016 року № 169, якою встановлено наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 та механізм їх виникнення.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження, яке не спричинило короткочасного розладу здоров`я, тобто ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 , суд приходить до висновку , що його слід задоволити частково в сумі 8000 грн., оскільки обвинувачений своїми умисними діями заподіяв потерпілій моральну шкоду, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи. Зокрема, потерпіла понесла переживання та моральні страждання, пов`язані з погрозами зі сторони обвинуваченого на її адресу та адресу її сина, які зважаючи на проживання потерпілої у віддаленості від села на хуторі у лісі несли реальну загрозу. Крім цього, обвинувачений після вчинення злочину з`являвся поблизу її будинку з незрозумілих причин, чим викликав у потерпілої переляк та природне хвилювання. При цьому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Арешт на майно обвинуваченого не накладався.
Враховуючи особу винного, те, що він за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий, офіційно не працює, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65 , 66, 67, ч. 1 ст. 125 КК України ; ст.ст. 23, 1167 ЦК України; ч. 3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1