СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/734/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003003 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 04.04.2017 року, приблизно о 14 годині, знаходячись в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «РУШ», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, яке належить ТОВ «РУШ», завдавши вказаному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 347 гривень 90 копійок.

Так, ОСОБА_6 , 04.04.2017 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, зайшла до приміщення магазину «Єва» ТОВ «РУШ», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві. Перебуваючи у торговій залі вказаного магазину вона звернула увагу на туш для вій «Макс Фактор», яку вирішила таємно викрасти, оскільки у неї не було грошей на її придбання. Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона взяла з полиці товар, а саме: туш для вій «Макс Фактор» 13 мл, скан-код 96137215, в кількості 2 штук, загальною вартістю без НДС 347 гривень 90 копійок та зірвавши з них стікери, поклала їх у праву кишеню своєї куртки, у яку була одягнена, після чого, перетнувши лінію кас, направилася до виходу з приміщення магазину «Єва» ТОВ «РУШ», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві, тим самим вчинивши всі дії, що вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ТОВ «РУШ», ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

18 липня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому ці її дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, за якими належить призначити їй узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 18 липня 2017 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 18 липня 2017 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1