Дата документу Справа № 334/2764/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/495/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/2764/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0001179 відомості про яке внесені до ЄРДР 14.03.2017 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2017 року, якою
задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, працюючого охоронцем регіонального охоронного агентства «Стаф», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

встановила:
ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2017 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, визначено розмір застави 320000 грн., після внесення якої на нього покладаються обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від слідства і суду, чинити тиск на малолітню потерпілу, продовжити вчиняти дії насильницького характеру. Крім цього, слідчий суддя врахував вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється та тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 в разі його засудження. З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя, вважає, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить цілей кримінального провадження.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на незаконність ухвали слідчого судді. Апелянт вважає, що суд першої інстанції діяв упереджено, без будь-якого обґрунтування, помилково, посилаючись на те, що захист вважав провину не доведеною, а ці питання захистом перед судом взагалі не ставилися, обрав виключний запобіжний захід. Натомість захист наголошував на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України і сукупність обставин та вагомість доказів передбачених ст. 178 КПК України. Слідчий суддя під час постановлення рішення, зовсім не взяв до уваги характеристики ОСОБА_8 . На думку апелянта, усі вказані ризики в увалі суду, є припущеннями, які об`єктивними даними не підтверджені, окрім слів слідчого та прокурора. На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 інший запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді і обрати інший запобіжний захід, позицію прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 виконані вимоги ст.ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав до задоволення доводів апеляційної скарги за викладеними в ній мотивами. Захисник ставить під сумнів обґрунтованість підозри, а таким чином і своєчасність обрання виняткового запобіжного заходу. На що колегія суддів вважає необхідним зауважити, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, суд у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого і підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, визначено розмір застави 320000 грн., після внесення якої на нього покладаються обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4