АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/745/2017 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського суду м. Києва від 22 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 березня 2017 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_9 визначено заставу в розмірі 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб що відповідно становить 69 000 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доданими до клопотання даними, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності дійшов висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Апелянти вважають оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без врахування всіх фактичних обставин справи.

Вимоги апеляції мотивують тим, що слідчий суддя не оцінив належність доказів які на переконання слідчого вказують на вчинення саме ОСОБА_9 кримінального правопорушення, жодним чином не вказав чим підтверджується існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а сама ухвала, як додають захисника, не відповідає вимогам ст.. 196 КПК України.

Захисники вважають, що застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, буде гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, Голосіївським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 14 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20 січня 2017 року ОСОБА_12 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

21 січня 2017 року слідчий Голосіївського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_10 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначив розмір застави в розмірі 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб що відповідно становить 69 000 гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення в якому підозрюється останній, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисників, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення Таким чином, доводи захисників про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст. 289 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_12 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства». У клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри слід визнати безпідставними.

Наведені слідчим обставини, які, на його думку, були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб що відповідно становить 69 000 гривень.Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні яких останній підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_9 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалуслідчого судді Голосіївського суду м. Києва від 22 січня 2017 року, якою задоволено клопотання задоволено клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП України в м.Києві ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 березня 2017 року, з визначенням застави в 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що відповідно становить 69 000 гривень та з покладенням на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3