Номер провадження: 11-сс/785/866/17
Номер справи місцевого суду: 521/7879/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власниці майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , що діють в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2017 року про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002313 від 13 жовтня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2017 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та накладено арешт на майно вилучене 22 травня 2017 року в ході проведення обшуку за ухвалою Малиновськього районного суду м.Одеси за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Вапняна, 93, право власності зареєстроване за ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

Вилучене майно повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , без права відчуження, з правом користування.

Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та представники ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подали відповідні апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді змінити в частині повернення всіх арештованих документів та комп`ютерів на відповідальне зберігання власнику та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оригінали арештованих документів необхідні органу досудового розслідування для проведення у кримінальному провадженні судово-бухгалтерської та почеркознавчої експертиз, а по копіям документів проведення вказаних експертиз є неможливим.

Представники власника майна ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Зазначають, що завдання щодо використання арештованої ротаційної печатної машини для шпалер, як доказу у кримінальному провадженні може бути досягнуте і без арешту даної печатної машини, шляхом здійснення процесуальної дії огляду та фіксації його необхідних даних у відповідному протоколі. Крім того, санкціями ст.191 та 366 КК України не передбачений такий вид додаткового покарання як конфіскація майна. Також слідчим та прокурором не було зазначено, яка конкретно документація необхідна їм для проведення у кримінальному провадженні судово-бухгалтерської та комп`ютерної експертиз.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представників власника майна, вислухавши думку представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу подану в інтересах ОСОБА_10 та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На теперішній час у провадженні СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002313 від 13.10.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.191 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що в період з жовтня 2016 року до січня 2017 року, більш точний час слідством не встановлено, посадові особи ТОВ «ФІРМА КРОКУС», розташованого за адресою: м. Одеса, Київське шосе, 5, вносили до офіційних документів завідомо не правдиві відомості, вчиняли інше підроблення офіційних документів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ТОВ «Крокус ЛТД», розташованого за адресою: м. Одеса, Київське шосе, буд. 5, в період часу з 2013 по 2017 роки, більш точний час слідством не встановлено, привласнили ввірене їм обладнання, а також розтратили інші матеріальні цінності та активи підприємства.

Згідно змісту клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_10 намагалася скрити факт придбання обладнання від ОСОБА_14 розпорядившись сумісними коштами Товариства на власний розсуд з метою подальшого використання обладнання всупереч інтересам підприємства.

22.05.2017 року в ході проведення обшуку за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Вапняна, буд.93, право власності зареєстроване за ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 було вилучено та в подальшому арештовані: ротаційна печатна машина для шпалер, грошові кошти, системні блоки комп`ютерів, вилучених з приміщення бухгалтерії, різноманітна документація, тощо.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вилучена ротаційна печатна машина для шпалер може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України і відповідає критеріям майна третьої особи, на яке, відповідно до положень ч.4 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є, в тому числі, і матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки вилучені в ході проведення обшуку документи, системні блоки, грошові кошти, накладні, можуть містити сліди злочинів та можуть бути визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов висновку, що арештоване майно відповідає і критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України також може бути накладений арешт.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.170 КПК України для задоволення клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно вилучене 22 травня 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Крім того, частиною 4 ст.173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя наклавши арешт на майно вилучене від час обшуку 22 травня 2017 року передав його на відповідальне зберігання ОСОБА_15 , а тому право володіння користування власниці майна взагалі не було порушено.

В свою чергу апеляційний суд вважає, що на теперішній час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_15 , з метою попередження приховування, пошкодження, псування, знищення майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційних скарг прокурора та представників власниці майна щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Керуючись статями 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та представників власниці майна ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 26 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та накладено арешт на майно вилучене 22 травня 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4