У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" липня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 15.09.2016 року, про дозвіл на проведення огляду,

в с т а н о в и в:

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з вказаним клопотанням в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 15.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Клопотанням обґрунтоване тим, що на території м. Одеса та Одеської області невстановлені слідством особи здійснюють виготовлення (пошив) контрафактного одягу, а саме особи, які задіяні в злочинній схемі кримінального правопорушення розробили наступну схему ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

Відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровані за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Прокурор у своєму клопотання просить надати дозвіл на проведення огляду нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрафактного одягу, яке здійснюється з незаконним використанням товарних знаків «Richmond», «Alessandro dell Acqua», «Braccialini», «Elisabetta Franchi», «Moschino» та інших, нанесених під час їх виготовлення, а також з використанням підроблених документів, щодо їх походження та за ціною оригінальних світових брендових виробів, речей та документів, знаряддя, засобів вчинення кримінального правопорушення, незаконно виготовленої продукції та іншої контрафактної продукції, обладнання для виготовлення даної продукції, фурнітури та матеріалів необхідних для виготовлення вказаної продукції, грошових коштів, здобутих у результаті його вчинення, чорнових записів, мобільних телефонів, фінансово-господарської документації, статутно-реєстраційних документів, печаток, штампів, бланків, магнітних та електронних засобів зберігання та передачі інформації, первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів; реєстраційних документів; документів складського обліку, на паперових та електронних носіях; відомостей щодо руху товарно-матеріальних цінностей; документів та реєстрів бухгалтерського обліку, на паперових та електронних носіях (журналів-ордерів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам з розшифровкою та конкретизацією інформації по постачальниках та покупцях); листів, претензій, інших матеріалів листування між підприємствами; чорнових записів (зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу), документів чорнової бухгалтерії (подвійного обліку); комп`ютерної техніки, носіїв збереження інформації, матеріальні цінності (дискет, дисків, жорстких дисків, флеш-накопичувачів, планшетів, телефонів та іншого), на яких в електронному вигляді містяться відповідні відомості що підтверджують протиправну діяльність; платіжних доручень, банківських виписок та документів, що свідчать про рух коштів по розрахунковим-рахункам, кредитних карток, чекових книжок.

Вислухавши доводи прокурора, якими він обґрунтував клопотання та дослідивши надані копії документів, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В свою чергу, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Водночас відповідно до ч.1 ст.234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Залежно від об`єкта обшук поділяється на три види: 1) обшук приміщень: а) житла чи іншого володіння особи; б) службових і виробничих приміщень підприємств, установ, організацій; 2) обшук місцевості /саду, городу, подвір`я, ділянок лісу, поля тощо/; 3) обшук особи /ч. 3 ст. 208 КПК/.

Фактичною підставою для проведення обшуку є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення його мети. До них, зокрема, можна віднести достатні відомості про те, що знаряддя кримінального правопорушення або майно (речі й цінності), здобуте у результаті його вчинення, а також інші предмети і документи, що мають значення для розкриття правопорушення чи забезпечення цивільного позову, відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Обшук проводиться також і в тому випадку, коли є достатні дані про те, що в певному приміщенні або місці знаходяться розшукувані особи, трупи чи тварини. Такі дані можуть бути одержані кримінальним процесуальним шляхом і міститися в матеріалах кримінального провадження /у показаннях та інших повідомленнях громадян і посадових осіб, заявах, поясненнях, рапортах/, у протоколах слідчих (розшукових), негласних слідчих /розшукових/ дій та ін.

Ці дані також можуть бути отримані оперативно-розшуковим шляхом.

В свою чергу, поняття житла, іншого володіння особи визначене у ч.2 ст.233 КПК, де вказано, що під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Окремо необхідно наголосити, що постанова Пленуму ВСУ від 28 березня 2008 року № 2 «Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» звертає увагу судів на те, що згідно з практикою ЄСПЛ вжите у п. 1 ст. 8 Конвенції поняття «житло» охоплює не лише житло приватної особи.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» /рішення від 9 червня 2005 р./, так і в справі «Фрізен проти Росії» /рішення від 24 березня 2005 р./, ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Беручи до уваги вищевикладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даним матеріалам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на проведення огляду, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що огляд нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 110, 234, 237, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 задовольнити.

Надати групі прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 м. Києва: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 дозвіл на проведення огляду нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрафактного одягу, яке здійснюється з незаконним використанням товарних знаків «Richmond», «Alessandro dell Acqua», «Braccialini», «Elisabetta Franchi», «Moschino» та інших, нанесених під час їх виготовлення, а також з використанням підроблених документів, щодо їх походження та за ціною оригінальних світових брендових виробів, речей та документів, знаряддя, засобів вчинення кримінального правопорушення, незаконно виготовленої продукції та іншої контрафактної продукції, обладнання для виготовлення даної продукції, фурнітури та матеріалів необхідних для виготовлення вказаної продукції.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя