АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/137/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2, ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року,-

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, одружений, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимий: 01 лютого 2005 року Староміським районним судом міста Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 104 КК України з іспитовим строком 1 рік 2 місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

31 липня 2006 року Староміським районним судом міста Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

20 травня 2008 року Староміським районним судом міста Вінниці за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

22 травня 2015 року Вінницьким міським судом за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі;

27 серпня 2015 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185 КК Україні із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3-х років 7 місяців позбавлення волі;

20 листопада 2015 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3-х років 7 місяців позбавлення волі;

30 грудня 2015 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки, з врахуванням ухвали апеляційного суду Вінницької області від 04 квітня 2016 року;

засуджений:

за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, визначених даним вироком та вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення: з моменту затримання, тобто, з 03 жовтня 2014 року до 05 грудня 2014 року включно, а також, строк перебування в Чортківській установі виконання покарань з 06 травня 2016 року по 23 лютого 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Задоволено цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 13 200 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, в користь ОСОБА_10 - 1 850 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 в користь держави 1094 грн. 21 коп. судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 03 жовтня 2014 року приблизно о 13 год., будучи раніше судимим за ст. 185 КК України, вступивши в злочинну змову з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вирішив викрасти чуже майно. Для цього він, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає і їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився у замку дверей підсобного приміщення магазину-салону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розміщене на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, проникли у дане приміщення, звідки таємно з корисливих мотивів викрали сумку чорного кольору марки «Джорджіо Армані», розміром приблизно 20x25 см, вартістю 200 грн., у якій знаходились паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 11900 грн., купюрами по 500 грн., 100 грн. та 50 грн., гаманець шкіряний чорного кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходились: грошові кошти в сумі 1000 грн. різним номіналом, технічний паспорт на автомобіль марки «Фіат Добло» р.н. НОМЕР_1 , права водія, видані на ім`я ОСОБА_9 , кредитна картка від «Приват Банку» вишневого кольору із малюнком полуниці, останні цифри якої - НОМЕР_2 , на якій було зазначено прізвище та ім`я ОСОБА_9 , дисконтні картки: «Сільпо», «Нової Пошти», АЗС «Бром», «Welfare», приблизно 20 шт. запрошень в салон «Нуга Бест», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, картку пам`яті на 4 Гб «MicroCD» чорного кольору, вартістю 50 грн., які належали ОСОБА_9 .

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно з корисливих мотивів викрали із вказаного приміщення шкіряний гаманець темно-бузкового кольору, із орнаментом пір`я, який закривався на магніт, вартістю 350 грн., в якому знаходились гроші в сумі 1500 грн., купюрами номіналом по 200 та 100 грн., які належали ОСОБА_10 .. Із викраденим майном ОСОБА_7 разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13200 грн. та ОСОБА_10 - матеріальну шкоду на суму 1850 грн.

Окрім цього, ОСОБА_7 03 жовтня 2014 року, приблизно о 14 год., перебуваючи на Центральному ринку, що по вул. Живова, 9, у м. Тернополі, помітивши у ОСОБА_11 гаманець, котрий знаходився у правій кишені її куртки, вирішив вчинити крадіжку. Для цього він, у вказаний час та в зазначеному місці, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, із корисливих мотивів, викрав у ОСОБА_11 лаковий гаманець чорного кольору, вартістю 91 грн., в якому знаходилось пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_11 , яке матеріальної цінності не становить, та гроші в сумі 1200 грн., які належали ОСОБА_11 .. Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1291 грн..

Крім цього, 03 жовтня 2014 року, приблизно о 14 год. 10 хв., ОСОБА_7 , який перебував на Центральному ринку, що по вул. Живова, 9, у м. Тернополі, помітивши у ОСОБА_12 мобільний телефон торгової марки «Fly», який знаходився у правій кишені її светра, вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи вказаний намір він, у зазначений час та у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, з правої кишені светра ОСОБА_12 викрав мобільний телефон торгової марки «Fly» вартістю 330 грн.. Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 330 грн..

В зміненій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити: зокрема, пом`якшити йому покарання, зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з дня винесення Тернопільським міськрайонним судом вироку 23 лютого 2017 року по день винесення ухвали апеляційним судом та звільнити від відбування покарання в зв`язку з його фактичним відбуттям, звільнивши ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Вказує на те, що суд не врахував, що ОСОБА_7 визнав свою вину та щиро розкаявся, сприяв в розкритті злочинів, посилається на його молодий вік та стан здоров`я, перебування на його утриманні дружини та перестарілої матері та на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який вважає, що вирок суду є обґрунтованим та законним, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 слід задовольнити частково з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України та в апеляції не оспорюються, тому до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України врахував багатоепізодність вчинених кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності.

Водночас місцевим судом враховані і помякшуючі його вину обставини, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, а саме: визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочинів, його сімейний стан та стан здоров`я, в зв`язку з чим призначив покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі, застосувавши правила сукупності злочинів та вироків, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Таким чином, твердження апелянта про те, що суд при призначенні покарання обвинуваченому не в повній мірі врахував всі пом`якшуючі його вину обставини, на увагу не заслуговують, оскільки будь-які інші обставини, які могли б пом`якшити покарання, окрім тих, що встановлені судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені.

Крім цього, суд, вирішуючи питання обрання покарання, згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838 VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" зарахував у строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його перебування в установі виконання покарання УДПтСУ в Тернопільської області №26 під час досудового розслідування та судового розгляду в суді першої інстанції.

Посилання апелянта у апеляційній скарзі на необхідність звільнення ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні перебуває під заставою та на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 06 травня 2016 року, на час розгляду даного кримінального провадження, тимчасово залишений в установі виконання покарань УДПтСУ в Тернопільської області № 26, в яку етапований з Вінницької УВП №1, де відбуває покарання, призначене вироком Хмільницького районного суду від 30 грудня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто, з 03 жовтня 2014 року до 05 грудня 2014 року включно, а також, строк перебування в Чортківській установі виконання покарань з 06 травня 2016 року по 03 травня 2017 року включно, в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення: з моменту затримання, тобто, з 03 жовтня 2014 року до 05 грудня 2014 року включно, а також, строк перебування в Чортківській установі виконання покарань з 06 травня 2016 року по 03 травня 2017 року включно, в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2