Справа № 777/448/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , узгодженого прокурором прокуратури Закарпатської обалсті ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07.06.2017 без визначенння розміру застави
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, мешканцю АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , не працюючому, одруженому, маючому на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України .
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється у тому, що він 8 листопада 2016 року близько 06:00 год. діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , групою осіб , будучи одягненими у комуфляжний одяг і з масками на голові, задля уникнення їх ідентифікації за обличчям, знаходячись на ділянці міжнародної автодороги Київ-Чоп, неподалік с. Ганьковиця, Свалявського району, для примусової зупинки транспортного засобу під керуванням потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які проїжджали по цій ділянці дороги на автомобілі марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , застосували саморобну металеву рейку із шипами, яку поставили на смузі їх руху, внаслідок чого від пошкодження шин автомобіль зупинився на узбіччі дороги, після чого групою осіб підбігли до автомобіля, де із погрозою застосування зброї у виді пістолета невстановленого зразка до потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , нанесли ОСОБА_14 тілесні ушкодження і витягли на узбіччя, зв`язали йому руки та ноги клейкою стрічкою, окропили обличчя сльозоточивим газом та одягли на голову мішок, тим часом ОСОБА_15 зумів втекти від нападників, після чого із багажного відсіку автомобіля викрали належні потерпілим грошові кошти в сумі 160 000 грн. та два мобільні телефони «Нокіа», після чого з місця події зникли.
Застосовуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, те, що таке було вчинено за попередньою змовою групою осіб, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, у зв`язку з чим є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілих із окремими із яких він особисто знайомий, чи іншим способом перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, а тому застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, не зможе забезпечити вказаним ризикам. В сукупності з цими обставинами слідчий суддя також взяв до уваги дані про особу підозрюваного. Окрім цього, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, з яких випливає, що ОСОБА_7 застосовував насильство до потерпілого ОСОБА_14 , слідчий суддя не визначив підозрюваному заставу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів стеження. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу захисник вказує, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не було перевірено наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 ККПК України і такі вважає не підтверджені. Крім того, судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 хворіє на серцево-судинні захворювання та енурез, внаслідок чого за станом здоров`я був звільнений від служби в армії. Захисник вказує, що сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Не обґрунтованим на думку захисника є також невизначення застави ОСОБА_7 , оскільки він має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітніх дітей, раніше не судимий, має джерело доходу, що, на думку, захисника виключає ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню .
Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, дотримав вимоги КПК України, передбачені ст. 193 КПК України, а при винесенні ухвали врахував обставини, на які вказував у своєму клопотанні прокурор, а також врахував дані про особу ОСОБА_7 відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що ухвала суду відповідає вимогам ст. 194 та ст. 196 КПК України і підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.
Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції, встановлено достатньо даних про обгрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст. 187 КК України. Ризики, які встановив слідчий суддя, з урахуванням тяжкості вчиненого давали обгрунтовані підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Апеляційний суд бере до уваги надані стороною обвинувачення відомості про попередню змову групи осіб у вчиненні умисного тяжкого злочину та готування до нього протягом тривалого часу з ретельною підготовкою, обізнаність всіх співучасників запланованого застосування насильства до потерпілих, а також безпосередню участь ОСОБА_7 у цьому, та вважає правильним рішення слідчого судді про невизначення застави відповідно до положень ч.3 , ч. 4 ст. 183 КПК України. Також апеляційний суд бере до уваги пояснення прокурора про перекваліфікацію дій підозрюваного з ч.2 на ч.4 ст. 187 КК України, також те, що необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні не проведені, а тому погоджується з висновком слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки є побоювання, що він може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати повному, всебічному проведенню досудового розслідування та приводить до переконання, що підстав для обрання іншого запобіжного заходу немає.
Те, що у підозрюваного на утриманні неповнолітні діти, що характеризується позитивно, а також, що він має захворювання, не можуть превалювати над встановленими у суді першої інстанції ризиками, передбаченими ч.1 ст. 177 КПК України з урахуванням тяжкості вчиненого та суспільного інтересу до цього, та не переконують апеляційний суд у тому, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, як цього просить апелянт, буде достатнім та ефективним заходом дотримання ОСОБА_7 процесуальної поведінки та забезпечення кримінального провадаження.
З наведених підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2017 року, якою ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 червня 2017 року - залишити без зміни.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :