ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/108/17
Провадження по справі № 1-кп/514/26/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2017 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвиновученого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000117 від 23 березня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 22.07.2010 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 14.10.2011 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.2 ст.297 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014 року звільнений від подальшого відбуття покарання на підставі ст.7 ЗУ "Про амністію в 2014 році", судимість не знята і не погашена в законному порядку;

у вчиненні злочинів, передбачених ст.395, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
28 квітня 2015 року відповідно до п. «В» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» з метою запобігання вчиненню злочинів і здійснення виховного впливу, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 установлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців, про що йому оголошено в судовому засіданні.

10 травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 особисто ознайомлений з постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Під час перебування під адміністративним наглядом, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, в середині листопада 2015 року більш точної дати в ході проведення слідства установити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку з систематичними тимчасовими примусовими профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою, що здійснюються органами внутрішніх справ, вирішив порушити сукупність встановлених законом обов`язків та обмежень, та самовільно залишити постійне місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а саме без дозволу працівників органів внутрішніх справ виїхати за межі Тарутинського району Одеської області.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на ухилення від адміністративного нагляду, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з цією метою, в середині листопада 2015 року більш точної дати в ході проведення слідства установити не представилось можливим, самовільно, не маючи не те право, без дозволу органів внутрішніх справ, які здійснюють нагляд, покинув постійне місце мешкання, виїхавши з с. Мало-Ярославець ІІ Тарутинського району Одеської області до 28 квітня 2016 року, тим самим порушив правила встановленого щодо нього адміністративного нагляду.

Крім цього, 16 липня 2016 року у період часу між 08:00 та 15:00 годинами обвинувачений ОСОБА_4 , судимий 22 липня 2010 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та 17 жовтня 2011 року за ч.2 ст.297 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята і не погашена у законному порядку, знаходячись за місцем тимчасового мешкання по АДРЕСА_2 на шлях виправлення не став та вирішив повторно вчинити крадіжку майна, яке належить потерпілі ОСОБА_6 ..

Діючи з цією метою, обвинувачений ОСОБА_4 , в зазначений час, скориставшись відсутністю господарів, завідомо знаючи, що в будинку по АДРЕСА_2 наявні грошові кошти та мобільний телефон «Нокія» 205, які належать потерпілій ОСОБА_6 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, в ході пошуку грошових коштів та мобільного телефону, в чоловічій сумці виявив грошові кошти в сумі 1500 грн. та в ящику стола мобільний телефон «Нокія» 205 вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи 318 грн., в якому знаходилась СІМ-карта оператора «Київстар» № НОМЕР_1 (без балансу) вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи 25 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних злочинів за ст.395, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно він покинув місце свого мешкання під час перебування під адміністративним наглядом, при цьому знаючи наслідки. Також пояснив, щознаходячись в домоволодінні потерпілої ОСОБА_6 завідомо знаючи, що вдома нікого немає та викрав грошові кошти та мобільний телефон.

В скоєноєнні кримінальних злочинів він розкаюється та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тож, судом встановлено, що органами досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

за ст.395 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду;

за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних злочинів, всі обставини по справі, особу винного.

Обставини, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, які згідно ст.12 КК України віднесені до категорії середньої та невеликої тяжкості відповідно, його особу, який раніше неодноразово судимий, щиро розкаявся, посередньо характеризується, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не працює, збитки частково відшкодовані, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину і вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального злочину і буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Крім того, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 1057 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУД И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст.395, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ст.395 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців;

за за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шісяців) місців.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 15 лютого 2017 року.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 Тарутинським районним судом Одеської області 01 лютого 2017 року у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2017 року включно - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно після проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малоярославець-ІІ Тарутинського району Одеської області на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні товарознавчої експертизи в розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Речові докази у справі вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1