Провадження № 1-кп/639/411/17
Справа № 639/3923/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 31 травня 2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001104, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, заміжню, з середньою освітою, не працюючу, в силу ст. 89 КК України не судиму, без місця реєстрації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2017 року ОСОБА_4 в темний час доби, перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживає її зведена сестра, ОСОБА_5 . Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме золотою обручкою, належною її зведеній сестрі, яка на той час, як їй було достовірно відомо, перебувала у шкатулці, що знаходилась в тумбочці, розташованій на підлозі спальної кімнати. Далі ОСОБА_4 , перебуваючи у спальній кімнаті ОСОБА_5 , упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу заволоділа вищевказаною золотою обручкою 585 проби, вагою 2.5 гр. Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши потерпілій матеріальну шкоду 2125 грн. 07 червня 2017 року у темний час доби ОСОБА_4 перебувала в гостях у малознайомого їй ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , де під час сумісного вживання спиртних напоїв помітила жіночу сумку на тумбочці у вітальні. Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна та вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та використовуючи ту обставину, що ОСОБА_6 заснув після вживання алкоголю, спочатку увійшла у вітальню, де крім раніше поміченої жіночої сумки вона також помітила інші матеріальні цінності, належними останньому, якими й вирішила заволодіти. Далі ОСОБА_4 заволоділа мобільним телефоном «Inomil 240», чорного кольору, вартістю 319 грн. 80 коп., шубою, шкіряним пальто в кількості 2 шт., жіночою сумкою, барсеткою, електро м`ясорубкою, міксером, блендером та цифровим фотоапаратом, вартість яких встановити не виявилось за можливе. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась в подальшому на власний розсуд, причинивши своїми діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду 319 грн. 80 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих злочинах визнала повністю, пояснила суду, що вчинивши злочини при вищенаведених обставинах вона витрачала гроші на спиртні напої. Обставини справи не оспорює, цивільний позов визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила показання обвинуваченої. Також додала, що остання характеризується негативно, зловживає спиртними та наркотичними засобами, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди на її користь у розмірі 4500 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності її позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Даними, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона має постійне місце проживання, не працює, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, з приводу вживання опіатів знаходиться на обліку у лікаря нарколога, в силу ст. 89 КК України не судима, негативно характеризується за місцем свого мешкання.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України.

Визначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд вважає доцільним застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 4500 грн.

Згідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню на загальну суму 4500 грн., які складаються з вартості викраденого майна.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 4500 грн.

Процесуальні витрати у розмірі 1089 грн. за проведення товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1