Справа № 301/967/17

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" травня 2017 р. м. Іршава

Посилається на те, що ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 24.04.2017 року накладено арешт на визнані постановою начальника СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 24.04.2017 року речовими доказами по даному кримінальному провадженню трактор колісний марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору, 1992 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 14.05.2008 року належить ОСОБА_6 , та причеп до трактора чотирьох колісний з реєстраційним номером « НОМЕР_4 » без відповідних документів, які 21.04.2017 року були тимчасово вилучені разом із наявною на причепі піщано-гравійною сировиною під час огляду місця події та залишені на зберігання на території філії Ужгородського механічного заводу за адресою: с. Кушниця, вул. Центральна, 68 Іршавського району.
ОСОБА_3 є належним користувачем вказаного трактора, однак, в судовому засіданні під час вирішення питання про накладення арешту присутнім не був. З ухвали слідчої судді від 24.04.2017 року вбачається, що арешт був накладений як на майно, що містить на собі сліди злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Вилучене майно слідчим було оглянуто, описано, 24.04.2017 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. Необхідна експертиза щодо вилученої піщано-гравійної сировини вже проведена, сам транспортний засіб для проведення слідчих дій більше не потрібний, тому вважає, що потреба у продовженні арешту відпала і повернення йому транспортного засобу жодним чином не вплине на хід досудового розслідування. На даний час трактор та причеп надалі знаходяться на території філії Ужгородського механічного заводу, яка фактично не охороняється, ніхто не несе відповідальності за збереження вилученого та арештованого майна, що може призвести до розукомплектування або його втрати. Крім того, трактор потрібний заявнику для роботи, тому з огляду на викладені обставини просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив таке задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання.
Начальник СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.
Заслухавши пояснення заявника та прокурора, перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що таке слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ст.170 ч.ч.1-3 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 , будучи водієм трактора колісного марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою використання у власних потребах, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, а саме водієм екскаватора, здійснював видобування та подальше завантаження на причеп трактора колісного марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », корисних копалин загальнодержавного значення. Для реалізації злочинного умислу водій трактора прибув на берег річки Боржава в межах земель с. Кушниця Іршавського району, де за допомогою трактора екскаватора здійснив забір та завантаження гравію з берега річки Боржава на причеп трактора. Загрузивши піщано-гравійну сировину (гравій) на причеп трактора, розпочав рух у напрямку центру с. Кушниця, де неподалік від берега річки був зупинений інспекторами відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.
Під час проведення огляду місця події 21.04.2017 року трактора колісного марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », причеп до трактор чотирьох колісний з реєстраційним номером « НОМЕР_4 » без відповідних документів та наявна на ньому піщано-гравійна сировина (гравій) були тимчасово вилучені та залишені на зберігання на території філії Ужгородського механічного заводу за адресою: с. Кушниця, вул. Центральна, 68 Іршавського району, а постановою начальника СВ Іршавського ВП ОСОБА_5 від 24.04.2017 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
24 квітня 2017 року начальник СВ ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Іршавського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Ухвалою слідчої судді Іршавського районного суду від 24.04.2017 року за результатами розгляду зазначеного клопотання накладено арешт на належний ОСОБА_6 трактор колісний марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », синього кольору, 1992 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , та причеп до трактора чотирьох колісний з реєстраційним номером « НОМЕР_4 » без відповідних документів, користувачем яких є ОСОБА_3 .
Зазначена ухвала мотивована тим, що вказаний трактор та причеп визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, що порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, містять на собі сліди злочину, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження, та є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.170 ч.2 абз. 2 КПК, а саме: незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, втрати, знищення, використання майна, та у зв`язку з цим, не можливості отримання відомостей, які відповідно до вимог ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженню.
ОСОБА_3 як користувач майна не був присутній в судовому засіданні під час вирішення питання про накладення арешту. Копія ухвали від 24.04.2017 року супровідним листом була направлена власнику ОСОБА_6 та користувачеві ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Разом з цим, відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Із заявою ОСОБА_3 до Іршавського ВП про передачу речових доказів йому на зберігання не звертався.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням вищенаведеного, що клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 110, 174, 309 КПК України, -
Передати трактор колісний марки «МТЗ-80Л», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та причеп до трактора чотирьох колісний з реєстраційним номером « НОМЕР_4 » без відповідних документів, які знаходяться на території філії Ужгородського механічного заводу для відповідального зберігання користувачу ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_2 до розгляду кримінального провадження по суті та вирішення питання про долю речових доказів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1