Справа № 738/2300/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/334/2017
Категорія - ст.81 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Засудженого ОСОБА_7 в режимі відео конференції.

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року про відмову в умовно достроковому звільненні.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Новосанжарського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, добровольця ДУК « Правий сектор», раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 червня 2015 року по 30 серпня 2016 року ( 1 рік 2 місяці 11 днів).

Строк відбування покарання обчислюється з 19 червня 2015 року.Кінець строку 08 квітня 2018 року.

Відбуваючи покарання у Менській виправній колонії № 91 ОСОБА_7 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області із клопотанням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Обгрунтовуючи своє рішення суд вказав, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки враховуючи особу засудженого, суд не вбачав в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення та він не готовий до самоскерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення суду необґрунтоване, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що за весь період відбування покарання він не має жодного стягнення, жодного порушення режиму, з перших днів відбування покарання працевлаштований, де сумлінно виконував всі завдання, займається за індивідуальною програмою диференційованого виховного впливу « Фізкультура та спорт».

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримували подану апеляційну скаргу. Прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України 1960 року, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд перевірив данні про поведінку та ставлення до праці ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання та данні про особу засудженого.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого та довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі з 22 червня 2016 року. За час перебування в Полтавському УВП № 23 режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався.

Суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення врахував вищезазначені вимоги закону, належним чином врахував думки спостережної ради Менської РДА та представника Менської ВК № 91 про передчасність в умовно-достроковому звільненні. Суд обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання.

В Менській ВК № 91 відбуває покарання з 11 жовтня 2016 року по теперішній час. За час відбування покарання в установі установлений порядок відбування покарання намагається не порушувати, стягнень не має, не заохочувався. Згідно рішення комісії при Менській ВК № 91 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно ст. 81 КК України ( протокол № 25 від 15 грудня 2016 року) засудженому ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання відмовлено у зв`язку з тим, що не довів свого виправлення.

Як вбачається з висновку Спостережної комісії Менської РДА ( протокол № 75 від 21 грудня 2016 року) застосування пільги до засудженого ОСОБА_7 у вигляді умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Посилання засудженого на те, що суд не врахував, що він з перших днів відбування покарання працевлаштований, де сумлінно виконував всі завдання, відвідує та реалізовує згідно плану індивідуальну програму диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», є безпідставними, оскільки все на що вказує засуджений судом було враховано при постановлені рішення.

За таких обставин висновок районного суду про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про його виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним. Тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 про відмову в умовно достроковому звільненні залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_4