Справа № 456/3913/16-к
Провадження № 1-кс/456/838/2016
УХВАЛА

19 грудня 2016 року слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ст.слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стрий Львівської області, українцю, громадянину України, не одруженому, раніше судимого 20.05.2002 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованому у квартирі АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Стрийського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000011 від 20.12.2012 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання покликається на те, що слідчим відділом Стрийського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 20.12.2012 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Проведеним в даному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , вчинили організацію незаконного переправлення громадян держав південно-східної Азії через державний кордон України у Словацьку Республіку шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів та усуненням перешкод його вчиненню. У відповідності до спільного злочинного умислу доставку до прикордонного контрольованого району нелегальних мігрантів, організацію безпосереднього переправлення осіб через лінію державного кордону України у Словацьку Республіку, часткове забезпечення груп нелегальних мігрантів продуктами харчування, загальне керівництво незаконним їх переправленням здійснював ОСОБА_7 . У свою чергу, ОСОБА_6 , підшуковував нелегальних мігрантів, бажаючих незаконно потрапити в країни західної Європи, частково забезпечував групи нелегальних мігрантів продуктами харчування, а також координував дії співучасників вчинення злочину з нелегальними мігрантами з питань їх незаконного переправлення через державний кордон України. У свою чергу ОСОБА_8 згідно злочинної домовленості забезпечував переховування нелегальних мігрантів у м. Стрию та с. Добрівляни Стрийського району, здійснював перевезення нелегальних, мігрантів по території Львівської області, частково забезпечував їх продуктами харчування. ОСОБА_5 , у свою чергу, забезпечував нелегальних мігрантів продуктами харчування та засобами зв`язку, надавав послуги з перевезення ОСОБА_7 та разом із іншими співучасниками злочинної діяльності здійснював перевезення нелегальних мігрантів по території Львівської області.

Так, на початку 2005 року ОСОБА_8 у місті Стрию Львівської області в ході приватної розмови вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , який у свою чергу вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 з метою організації незаконного переправлення громадян південно- східної Азії через державний кордон України у Словацьку Республіку.

На виконання вищевказаного спільного злочинного умислу спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_7 , в кінці травня - на початку червня 2005 року, у знайомої ОСОБА_11 зняв у найм частину будинку АДРЕСА_2 , після чого спільно з ОСОБА_5 доставив транспортним засобом марки «ВАЗ» 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, 14 осіб, які проживали там близько 1,5 місяці. При цьому ОСОБА_7 утримував дану групу нелегальних мігрантів, поставляючи їм продукти харчування та засоби зв`язку, як особисто, так і через ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , за допомогою транспортних засобів марки «ВАЗ» моделі «2101» та марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевезли вказану групу нелегальних мігрантів до невстановлених досудовим розслідуванням помешкань у місті Стрию та с. Сихів ,Стрийського району.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 у вересні 2005 року прийняв пропозицію ОСОБА_7 продовжити займатись організацію незаконним переправленням осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, розмістив групу нелегальних мігрантів на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де він проживав разом із своєю сім`єю.

За згодою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вересні 2005 року транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , перевезли у будинок АДРЕСА_3 4 нелегальних мігрантів, яких надав з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому упродовж вересня 2005р., лютого 2006 р. ОСОБА_7 з метою отримання більшої матеріальної вигоди та очікування сприятливих умов для незаконного переправлення через державний кордон України у Словацьку Республіку, з метою їх подальшої незаконної міграції у країни західної Європи, попередньо підшуканих ним 60 нелегальних мігрантів ісламської Республіки Пакистан, Республіки Індії та Народної Республіки Бангладеш, доставив їх у будинок АДРЕСА_3 (які називали себе: АДРЕСА_4 - усі пакистанці, Чодрі (прізвисько), Доктор (прізвисько), ОСОБА_13 (прізвисько ОСОБА_14 ), Саджат, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Танвір, ОСОБА_18 , Мазер, Мантасер, Дзакавла, ОСОБА_19 (прізвисько), ОСОБА_20 , Захер, ОСОБА_21 (уродженець Пакистану), ОСОБА_22 (уродженець Ісламської Республіки Пакистан), Навід Сервер (уродженець Ісламської Республіки Пакистан. прізвисько - ОСОБА_23 ), ОСОБА_24 (уродженець Республіки Індії), ОСОБА_25 (уродженець Ісламської Республіки Пакистан), ОСОБА_26 (індус, громадянин Республіки Індії), Аджимал Вреч.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за вказівками ОСОБА_7 23.12.2005 за допомогою транспортних засобів марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Фольксваген» моделі «Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставили із м. Львів до будинку АДРЕСА_3 групу в кількості 8 нелегальних мігрантів, яку ОСОБА_6 з метою подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України у Словацьку Республіку, зібрав на території Волинської області, після відбуття ними адміністративного покарання за незаконне перетинання державного кордон України в Республіку Польща.

У лютому 2006 року ОСОБА_8 , двічі розміщав у будинку АДРЕСА_3 групи нелегальних мігрантів, яких попередньо організовував для подальшого незаконного переправлення через держаний кордон України у Словацьку Республіку Мохаммад ОСОБА_27 , яких у свою чергу супроводжував ОСОБА_7 з території Закарпатської області.

Впродовж січня - лютого 2006 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 двічі приїжджав до будинку ОСОБА_8 у с. Добрівляни Стрийського району, з метою передачі теплих речей нелегальним мігрантам. Одночасно, ОСОБА_6 з метою реалізації спільного злочинного умислу по незаконному переправленню громадян країн південно-східної Азії через держаний кордон України у Словацьку Республіку, з метою подальшої міграції у країни західної Європи, вивчав умови переховування нелегальних мігрантів та інструктував щодо поведінки, яка б дала змогу запобігти їх виявленню мешканцями сусідніх будинків.

При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України періодично поставляли вказаній групі нелегальних мігрантів продукти харчування, медикаменти і теплий одяг. Одночасно, 23.12.2005 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , за допомогою транспортних засобів марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Фольксваген» моделі «Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставили: із м. Львів до будинку АДРЕСА_3 8 нелегальних мігрантів, яку зібрав ОСОБА_6 на території Волинської області, після відбуття ними адміністративного покарання за незаконне перетинання державного кордон України в Республіку Польща.

В ніч з 22 на 23.06.2006 невстановлені досудовим розслідуванням особи без згоди ОСОБА_7 вивезли з будинку АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_8 , за його відсутності, групу нелегальних мігрантів у кількості 20 чоловік. Відразу після чого ОСОБА_7 з метою реалізації спільного злочинного умислу вивіз із зазначеного будинку решту нелегальних мігрантів у кількості 7 осіб.

Факт вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується:

-показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_28 та ОСОБА_11 ;

-показами свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ;

-пред`явлення осіб ( ОСОБА_5 та ОСОБА_31 ) для впізнання, в ході якого свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 впізнали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як осіб, що організовували незаконне переправлення осіб через державний кордон України;

-вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2008 року, згідно якого ОСОБА_8 визнано винним у злочині передбаченому ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до 1 року і шести місяців позбавлення волі;

-вироком Білопільського районного суду Сумської області від 05.06.2009 згідно якого ОСОБА_7 визнано винним у злочині передбаченому ч. 2 ст. 332 КК України та засуджено до 6 місяців арешту.

У кримінальній справі № 1775 (1929) органом досудового розслідування 18.02.2008 винесено постанови про притягнення в якості обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_33 у відповідності з вимогами КПК України (в редакції 1960 року). Постанови про обвинувачення не були оголошені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зв`язку із не встановленням їх місця перебування, у зв`язку із чим вказаних осіб 19.02.2008 року було оголошено у розшук, проведення якого доручено УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області та ЛГІЗ ДПС України.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення 20.12.2012 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 та цього ж дня підготовлено повідомлення про підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_34 , які їм не вручені у зв`язку із перебуванням у розшуку, а досудове розслідування у кримінальному проваджені було зупинено.

У зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні 24.12.2015 відновлено та визначено підслідність за слідчим відділом Стрийського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області.

25.12.2015 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 20.12.2015 року, було зупинено.

На даний час, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено.

Проведеними розшуковими заходами встановити місце перебування ОСОБА_5 , а також здійснити його затримання для доставки в суд, не видалось можливим.

Тому й надалі місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, згідно з інформації з баз даних системи «Армор» розшукуваного ОСОБА_5 02.11.2011 року оголошено у міжнародний розшук.

У разі встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 за межами території України буде ставитись питання про його видачу (екстрадицію). Разом з тим, обов`язковою умовою згідно ст. 575 КПК України для екстрадиції ОСОБА_5 є наявність ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою.

Водночас, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 332 КК України і за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніш судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Викладені обставини виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу, у виді тримання під вартою.

Старший слідчий Стрийського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання повністю та просять його задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши слідчого та прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 20.12.2012 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України (кримінальне провадження №0000011).

З інформації з баз даних системи «Армор» вбачається, що розшукуваного ОСОБА_5 02.11.2011 року оголошено у міжнародний розшук.

Відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав , передбачених ст.177 КПК, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років, та який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, зважаючи на факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і визначення розміру застави.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п.2 ч.2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стрий Львівської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1