АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1993/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/9461/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ГАЗ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0011359, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0011359 та накладено арешт на майно, перелік якого детально зазначено в оскаржуваній ухвалі, яке вилучене під час проведення обшуку 27.08.2016 року. Слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, оскільки слідчим було доведено, що вилучені речі та предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. З таким рішенням слідчого судді не погодився директор ТОВ «ЮК ГАЗ» та звернувся з апеляційною скаргою, яка була уточнена апелянтом, і просить скасувати вказану ухвалу в частині накладення арешту на майно ТОВ «ЮК ГАЗ», а саме автомобіль SCANIA R 380 (2007 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ) державний номер НОМЕР_2 ; ключі автомобіля SCANIA; свідоцтво реєстрації транспортного засобу SCANIA R 380 (2007 року випуску, № шасі НОМЕР_1 ); картка міжнародного авто страхування на автомобіль SCANIA R 380 державний номер НОМЕР_2 ; поліс АЕ / 6806392 на SCANIA R 380 державний номер НОМЕР_2 з талоном; спеціальний дозвіл № 31000016 на SCANIA R 380 державний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво про допуск ТЗ до перевезення визначених небезпечних вантажів № 005472 на SCANIA R 380 державний номер НОМЕР_2 ., автомобіль «MAN TGA 18.413» 2001 року випуску № шасі НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 ВІД; ключі автомобіля MAN з брелоком; свідоцтво про допуск ТЗ до перевезення визначених небезпечних вантажів «MAN TGA» державний номер НОМЕР_4 ВІД; страхові поліси № АЕ / 6806393 на LDS NG-A1 державний номер НОМЕР_5 і № АЕ / 6806391 на MAN державний номер НОМЕР_4 ВІД; свідоцтво про допуск ТЗ до перевезення визначених небезпечних вантажів на MAN TGA 18.413 державний номер НОМЕР_4 ВІД і LDS NG-A1 державний номер НОМЕР_5 , напівпричіп-цистерну LDS NG-A1 2003 року випуску № шасі НОМЕР_6 державний номер НОМЕР_5 , напівпричіп-цистерну LDS NG-A1 2004 року випуску № шасі НОМЕР_7 державний номер НОМЕР_8 . Апелянт зазначає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, майно, на яке накладено арешт та належить ТОВ «ЮК ГАЗ» не має відношення до будь-якого з кримінальних правопорушень. Слідчим не обґрунтовано необхідності в арешті майна, не зазначено, яку інформацію, необхідну для досудового розслідування, містять в собі вилучені речі та документи, а тому слідчий суддя мав би, на думку апелянта, повернути клопотання для усунення недоліків. Вважає, що під час розгляду клопотання не було встановлено обставин, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, в той же час слідчим суддею була застосована не чинна редакція ст. 170 КПК України, не враховано вимог ч. 2, 4 ст. 171 КПК України. Станом на час звернення з апеляційною скаргою будь-якої небезпеки знищення майна не існує. Апелянт звертає увагу на те, що ТОВ «ЮК ГАЗ» є потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначає, що арештований транспортний засіб та інше майно використовується підприємством для здійснення підприємницької діяльності, і його арешт унеможливлює підприємство здійснювати свою діяльність. Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011359 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме про те, що ОСОБА_8 в період часу з 01.10. 2015 до 23.11.2015, будучи Директором ТОВ «ЮК ГРУП», діючи за попередньою змовою групою осіб із колишніми працівниками ТОВ «ЮК ГРУП», зловживаючи своїм службовим становищем заволодів майном вищевказаного підприємства, а саме загальним напівпричіпом-цистерною LDS NG-A1 2003 р.в., спеціалізованим напівпричіпом цистерною LDS NG-A1 2004 р.в., спеціалізованим вантажним сідловим тягачем SCANIA R380 2007 р.в., спеціалізованим вантажним сідловим тягачем MAN TGA 18.413 2001 р.в. , автомобілем BMW 750 L седан легковий) 2009 р.в., компресором «Blackmer LB361 LU» та скрапленим газом кількістю 65 тонн, переоформивши їх на знов створене підприємство ТОВ "ЮК ГАЗ", чим завдав загального збитку ТОВ «ЮК ГРУП» на загальну суму 2 730 910, 20 грн. Згідно клопотання, досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_8 перевищив свої повноваження, встановлені статутом, та уклав договори на суму, що перевищує еквівалент 10 000 доларів США, у тому числі і щодо відчуження вказаного вище майна. Орган досудового розслідування вважає, що до привласнення майна ТОВ «ЮК ГРУП» причетні колишні також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на теперішній час є засновниками ТОВ «ЮК ГАЗ». На підставі наявних даних слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, що належить ТОВ «ЮК ГАЗ», вилученого в ході обшуку 27.08.2016 року. Слідчий суддя, посилаючись на доведеність слідчим підстав вважати, що це майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, задовольнив клопотання. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати такий висновок слідчого судді необгрунтованим. Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно має ознаки речових доказів, визначені ст. 98 КПК України, а саме є предметом злочину. Враховуючи посилання органу досудового розслідування, що у зв`язку з протиправними діями колишнього директора ТОВ «ЮК ГРУП» ОСОБА_8 з власності ТОВ «ЮК ГРУП» вибули основні засоби, зокрема загальний напівпричіп-цистерна LDS NG-A1 2003 року випуску, спеціалізований напівпричіп цистерна LDS NG-A1 2004 року випуску, спеціалізований вантажний сідловий тягач SCANIA R380 2007 року випуску, спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGA 18.413 2001 року випуску, автомобіль BMW 750 L седан легковий 2009 року випуску, компресор «Blackmer LB361 LU», і ці обставини фактично позбавили підприємство здійснювати господарську діяльність. Колегія суддів також приймає до уваги, що в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення призначені автотоварознавча та комп`ютерно-технічні експертизи вилученого майна. На підставі матеріалів клопотання існують підстави вважати, що майно, вилучене в ході обшуку 27.08.2016 року набуто протиправним шляхом. Ці обставини підлягають перевірці в ході здійснення досудового розслідування, та з метою збереження вищезазначеного майна, приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності застосування в даному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Доводи апелянта, що ТОВ «ЮК ГАЗ» є потерпілим у кримінальному провадженні, та що накладення арешту на майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності в ході судового розгляду не підтверджені. Апелянт, двічі не з`являвся у судове засідання апеляційного суду, та не надав доказів обґрунтувань його вимог та посилань. Твердження про застосування слідчим суддею правової норми, яка ніби то втратила чинність, не відповідає дійсності, оскільки слідчий суддя при ухваленні рішення керувався редакцією ст. 170 КПК України чинною на момент розгляду клопотання. Враховуючи, що існують достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, колегія суддів вважає судове рішення про накладення арешту на майно обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ГАЗ» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0011359 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді