Справа № 742/4075/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/426/2017
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002285,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, яка позбавлена батьківських прав щодо двох малолітніх дітей, раніше судимої Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області:

1) 12.10.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

2) 14.12.2016 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185,ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена:

- за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднане не відбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року і остаточно за сукупністю вироків призначено 3 роки позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд:

1) 10 листопада 2016 року о 18 годині, ОСОБА_6 прибула в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 , де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та сторонніх осіб, повторно, таємно викрала жіночі шкіряні черевики «Стептер», вартістю 2999 грн., які належали ФОП ОСОБА_10 .

2) 20 листопада 2016 року о 10 годині, ОСОБА_6 прибула в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою АДРЕСА_3 , де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та сторонніх осіб, повторно, таємно викрала бензинову паяльну лампу, ємкістю 2 л. вартістю 335 грн., яка належала ФОП ОСОБА_11 .

3) 29 листопада 2016 року о 10 годині, ОСОБА_6 прибула в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою АДРЕСА_3 , де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та сторонніх осіб, повторно, таємно викрала бензинову паяльну лампу, ємкістю 2 л. вартістю 335 грн., яка належала ФОП ОСОБА_11 .

4) 11 грудня 2016 року о 16 годині, ОСОБА_6 прибула в магазин «Шедевр», що за адресою м.Прилуки, вул. Коптєва 3, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та сторонніх осіб, повторно, таємно викрала махровий халат «Massimo Monelli», вартістю 750 грн., який належав ФОП ОСОБА_12 .

5) 14 грудня 2016 року, о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , прибула в загально - освітню школу № 13, що за адресою м. Прилуки, вул. Шмідта 36, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї збоку працівників школи та сторонніх осіб, повторно, таємно викрала з класу гаманець з грошима в сумі 320 грн., що належали ОСОБА_13 .

6) 17 грудня 2016 року, близько 23 години 10 хвилин, ОСОБА_6 прибула в магазин ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-684», що за адресою м.Прилуки, вул. Київська 291, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги до неї з боку працівників магазину та сторонніх осіб, повторно, таємно, намагалась викрасти з полиці дві пляшки горілки марки «Перепілка Класична» ємкістю 0,7 л. кожна на суму 195,40 грн., що належали ТОВ «АТБ-Маркет», біля виходу з магазину була затримана охороною вказаного магазину, не закінчила злочин з причин, які не залежали від її волі.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати по причині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.12.2016 року з покаранням за даним вироком, визначити покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року і остаточно призначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції невірно застосував ч. 1 ст. 70 КК України, тоді як належало застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки крадіжки чужого майна були вчинені обвинуваченою: 10.11.2016, 20.11.2016, 29.11.2016, 11.12.2016, 14.12.2016 року до ухвалення вироку 14 грудня 2016 року, який був проголошений в другій половині дня, тоді як замах на крадіжку чужого майна ОСОБА_6 вчинила після ухвалення вироку в період не відбутого покарання, за вироком суду від 14 грудня 2016 року. Злочини, вчинені до ухвалення вироку, кваліфіковані як закінчена повторна крадіжка чужого майна, тоді як злочин, вчинений після вироку кваліфікований як замах на крадіжку чужого майна.

На думку прокурора, при призначенні покарання обвинуваченій, суд не в повній мірі врахував кількість епізодів злочинної діяльності, ступінь тяжкості вчинених злочинів, суспільну небезпечність обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності, нові злочини вчинила після ухвалення вироку, навіть в день судового розгляду та проголошення вироку. Щодо неповнолітніх дітей обвинувачена позбавлена батьківських прав, характеризується негативно, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, шкоду потерпілим не відшкодувала, не займається суспільно корисною працею.

Від апеляційній скарги про пом`якшення покарання обвинувачена ОСОБА_6 в присутності свого захисника відмовилася.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу про посилення покарання, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти доводів про посилення покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу заступника прокурора області задовольнити частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в п"яти крадіжках чужого майна, вчинених повторно, та в замаху на крадіжку чужого майна, відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, зібраним доказам і ніким не оспорюються. Розгляд провадження в суді першої інстанції здійснювався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що крадіжки чужого майна ОСОБА_6 вчинила 10 листопада, 20 листопада, 29 листопада, 11 грудня та 14 грудня 2016 року до постановлення вироку Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 14 грудня 2016 року, який був проголошений в другій половині дня. Усі епізоди кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Після ухвалення вироку судом, 17 грудня 2016 року ОСОБА_6 вчинила замах на крадіжку чужого майна, злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинені до, а інші після постановлення вироку, покарання за останнім вироком призначається за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю вироків.

У даному кримінальному провадженні до ухвалення вироку 14 грудня 2016 року усі п"ять крадіжок мають одну кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, тоді як після вироку був вчинений замах на крадіжку чужого майна - ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Покарання призначається окремо за різними статтями кримінального закону, різними частина статті кримінального закону, за закінчений злочин та за замах на злочин.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд застосував положення ч.1 ст. 70 КК України, тоді як належало застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.

Вироком місцевого суду від 14.12.2016 року обвинувачена була засуджена за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачена протягом незначного проміжку часу вчиняла крадіжки чужого майна, і не зважаючи на викриття та судимості продовжувала злочинну діяльність, крадіжку вчинила навіть в день ухвалення вироку, до його проголошення, що прямо свідчить про її суспільну небезпечність як особи.

Визначаючи покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків в мінімальних межах, суд першої інстанції не звернув уваги на вперте небажання обвинуваченої додержуватися законослухняного способу життя. Будучи особою працездатного віку вона не працює, позбавлена щодо своїх дітей батьківських прав, за місцем проживання характеризується посередньо, страждає на хронічний алкоголізмом та потребує лікування, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не стала та знову вчинила ряд злочинів.

За таких обставин, коли обвинувачена протягом незначного проміжку часу вчиняє значну кількість злочинів, середньої тяжкості, при зізнанні та каятті на словах, продовжує злочинну діяльність, має негативні соціальні зв`язки та схильності, матеріальна шкода потерпілим не відшкодована, виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливі без ізоляції від суспільства на тривалий строк.

Строк відбування покарання необхідно обчислювати з 24 січня 2017 року, коли обвинувачена була затримана за вироком суду від 14 грудня 2016 року і перебувала в СІЗО для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами ст. 72 КК України.

Оскільки застосовуються положення ч. 4 ст. 70 КК України, то відповідно до п « ґ» ч. 5 ст. 72 КК України, належить зарахувати увесь термін перебування під вартою за вироком суду як попереднє ув`язнення по день ухвалення вироку апеляційним судом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 413, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цей злочин і за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року призначити 3 роки 6 місяці позбавлення волі.

За ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року і за сукупністю вироків остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_6 рахувати з 24 січня 2017 року.

На підставі п « ґ» ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженій ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 24 січня по 27 квітня 2017 року, включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженої, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16