Справа № 337/773/17
Провадження № 1-кп/337/131/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, освіта вища, не працевлаштованої, неповнолітніх дітей не має, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 09.02.2016 року Хортицьким районний судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, які відпрацьовані у повному обсязі станом на 23.03.2017 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
в с т а н о в и в :
Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2016 року ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст.185 КК України та їй було призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Вищевказаний вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя набрав законної сили 11.03.2016 року, у зв`язку з чим, 16.03.2016 року, ОСОБА_4 була ознайомлена під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, та була зобов`язана сумлінно ставитися до праці, працювати на встановленому об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію та не виїжджати без дозволу інспекції за межі України. Також, ОСОБА_4 роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання вона буде притягнена до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Вказаного дня ОСОБА_4 видано направлення до МКП «Основаніє», згідно якого остання 25.03.2016 року повинна була приступити до відпрацювання 80 годин громадських робіт, де на вказаному КП остання відпрацювала 32 години. В подальшому, у зв`язку зі зміною підприємства, у якому проводиться відпрацювання громадських робіт, 09.11.2016 року, ОСОБА_4 було видано нове направлення до КП «Титан», згідно якого вона повинна була 11.11.2016 року приступити до відпрацювання громадських робіт, але ОСОБА_4 відпрацювала лише 32 години, а після цього, ігноруючи письмові попередження про порушення порядку та умов відбування покарання, не маючи поважних причин, порушуючи порядок відбування призначеного їй покарання, маючи умисел на ухилення від нього, достовірно знаючи та будучи належним чином повідомленою про необхідність його відбуття, в період з 13.12.2016 року по 24.02.2017 року, без поважних причин не приступила до відбуття покарання у вигляді громадських робіт, тобто безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу до КП «Титан» не вийшла, про причину своєї неявки не попередила та довідок, які б засвідчували поважну причину невиконання покарання не надала, 16 годин громадських робіт не відбула, тим самим ухилилася від відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачена вину визнала повністю. Суду пояснила, що вона була засуджена 09.02.2016 року вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя до 80 годин громадських робіт, які після набрання вироком суду законної сили відпрацювала частково, лише 64 години, решту ні, через те, що не було грошей на проїзд, вона ніде не працювала. На теперішній час вона повністю відпрацювала призначене покарання. У скоєному розкаюється.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 389 ч.2 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Доводи ОСОБА_4 , що вона не відпрацювала у повному обсязі призначену кількість громадських робіт через те, що не мала грошей на проїзд, ніде не працювала, нічим не підтверджено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченою.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винної, яка на обліках у наркологічному диспансері та у психіатричній лікарні не перебуває, тому вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст. ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком, якщо вона протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1