Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
22 серпня 2017 року Справа № 595/792/17
Номер провадження1-кп/608/145/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в колегіальному складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України , - ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою суду від 23 червня 2017 року продовжено строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 23 серпня 2017 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, думку потерпілої, яка вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , думку обвинуваченого та його захисника, які не погоджуються з думкою прокурора і просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Зважаючи на викладене, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення яких санкцією кримінального закону, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, зокрема, суспільну небезпечність дій для оточуючих, приймаючи до уваги, що не продовження обвинуваченому запобіжного заходу унеможливить забезпечення явки ОСОБА_6 до суду, стане перешкодою кримінальному провадженню, надасть обвинуваченому можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків, колегія суддів вважає, що слід продовжити строк застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в клопотанні про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -
Продовжити ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Чортківська УВП № 26" на два місяці, тобто до 22 жовтня 2017 року.
Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 , начальнику Державної установи "Чортківська установа виконання покарань ( № 26)".
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюючий суддя: ОСОБА_1
Судді: 1. ОСОБА_2
2. ОСОБА_3