Справа № 188/5/17
Провадження № 1-кп/188/15/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року колегія суддів Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю потерпілої: ОСОБА_6

за участю захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000694 від 22.10.2016р. відносно обвинуваченої:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Самарське Петропавлівського району

Дніпропетровської області, місце постійного проживання:

АДРЕСА_1 , тимчасово

проживаючої по

АДРЕСА_2 , громадянки України,

освіта неповна середня, студентки 3 курсу МПТУ-91,

раніше не судимої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 у період часу з 00:00 години по 02:00 годину 22.10.2016 року перебувала за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_9 виникла взаємна сварка, в ході якої у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, у вказаний вище період часу, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, пішла на кухню вищевказаної квартири, де взяла зі столу ніж. Після чого підійшла до ОСОБА_9 , який, маючи намір вийти, стояв біля вхідних дверей квартири, та із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, лезом ножа умисно нанесла ОСОБА_9 один удар у життєво важливу частину тіла, а саме: в передню поверхню грудної клітки.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_9 одну колото-різану рану передньої поверхні грудної клітини.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від відкритої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, яка супроводжувалася травмою серця та ускладнилася тампонадою серця, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, даними додаткових методів дослідження, за 8-10 годин до огляду в морзі, про що свідчить ступінь прояву трупних явищ.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні винною себе у вчиненні кримінального правопорушенні визнала, в повному обсязі визнала цивільний позов, але від дачі показань відмовилась, скориставшись своїм правом, наданим ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_8 почали зустрічатись десь з початку 2016 року. З самого початку ОСОБА_8 не сподобалась як людина потерпілій ОСОБА_6 , так як під час проживання сина ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у них вдома, ОСОБА_8 поводила з усіма себе досить зухвало, на зауваження не реагувала. Як наголошувала потерпіла ОСОБА_6 під час судового засідання «терпіла її заради щастя свого сина». З початку сумісного проживання ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 взаємовідносини між ними складались не дуже добре, траплялись постійні сварки та суперечки, у яких іноді доходило і до фізичного насильства. Так одного разу, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали у їх квартирі, то потерпіла ОСОБА_6 почула про сварку, яка відбувалась між її сином та обвинуваченою. Вона вирішила зайти на кухню та подивитись, що там між ними відбувається. Зайшовши туди вона побачила, як її син ОСОБА_9 стоїть біля крану з холодною водою та тримає порізану руку під струменем холодної води, з руки текла кров. При цьому, обвинувачена ОСОБА_8 сиділа на стільці та посміхалась. Потерпіла ОСОБА_6 одразу ж запитала у сина «що трапилось?», на що ОСОБА_9 відповів що порізався об склянку та сказав, що у них все гаразд. У зв`язку з тим, що палець був порізаний досить сильно, тому наступного дня ОСОБА_9 разом зі своїм батьком поїхали до лікарні в смт. Петропавлівка, де ОСОБА_9 наклали декілька швів та зав`язали руку. Коли вони разом з батьком приїхали назад то між обвинуваченою та її сином у під`їзді їхнього будинку відбулась якась сварка та потерпіла, яка піднімалась до своєї квартири, почула як її син кричить від болі. Потерпіла ОСОБА_6 одразу ж побігла до нього та побачила як з травмованої напередодні руки біжить кров. ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_6 одразу ж піднялись до себе в квартиру, де ОСОБА_6 почала надавати йому медичну допомогу, під час якої її син розповів, що насправді трапилось тієї ночі на кухні. Він сказав: «якщо б я не увернувся, то вона б мені вспорола живіт» та додав, що під час їх суперечки ОСОБА_8 , для того щоб зробити йому боляче, навмисне здавила йому порізану руку. ОСОБА_8 настільки сильно здавила йому руку, що наступного дня знову прийшлось їхати до лікарні та на ту ж руку накладати повторно шви, так як ті, що були, розійшлись. Після цього випадку ОСОБА_6 зателефонувала матері ОСОБА_8 та сказала, щоб вона забирала до себе ОСОБА_10 , на що її матір відповіла: « ОСОБА_10 може хапатись за ніж та, що їй байдуже що ОСОБА_10 робить, аби тільки не у неї на очах». З цього приводу її син до працівників поліції з заявою не звертався. Також потерпіла додала, що деякий час її син та обвинувачена проживали в її батьків в с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області. Одного ранку до неї зателефонував син та сказав, що йому потрібно зробити знімок в лікарні м. Першотравенськ та що йому необхідні грошові кошти. До нього одразу ж поїхав старший син ОСОБА_11 який і повідомив, що ОСОБА_12 відвезли в лікарню ім. Мечникова, де йому зробили операцію, так як у нього двосторонній перелом щелепи. Як розповів пізніше ОСОБА_9 , то щелепу йому зламав вітчим під час того, як вони відпочивали у кафе та сиділи за столиком. Побиття її сина сталось ніби то через те, що ОСОБА_12 ображав ОСОБА_8 . Потім через деякий час ОСОБА_9 написав заяву до Петропавлівського відділення поліції на вітчима ОСОБА_8 з приводу побиття. В той день, коли ОСОБА_6 з сином виходили з відділення поліції, то побачили ОСОБА_8 , яка сиділа неподалік та сказала, що її батьки вигнали з дому та їй немає де жити. Її сину ОСОБА_9 напевно стало жаль її і він сказав, що забере ОСОБА_10 до себе і вона буде жити з ними. Прожили вони у них приблизно тижні два, потім вони стали проживати у їх бабусі ОСОБА_13 , але прожили і там не довго, так як постійно сперечались між собою, що позначалось на здоров`ї останньої. Потім син ОСОБА_12 повідомив, що знайшов зйомну квартиру та буде там проживати разом з ОСОБА_8 , але прожили вони там не довго, менше місяця. 22.10.2016р. приблизно о 02:20 год. до неї на мобільний телефон зателефонував старший син ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_12 більше немає, що його зарізали. ОСОБА_6 одразу ж побігла до квартири, де проживав її син. Прийшовши до того будинку вона побачила, що біля входу в під`їзд поперек входу на асфальті лежить її син, який був одягнений та взутий без ознак життя. Після чого вона піднялась на другий поверх, де знаходилась квартира, в якій проживав її син з обвинуваченою. В квартирі перебував власник квартири та обвинувачена ОСОБА_8 , яка сиділа на дивані в одній з кімнат. ОСОБА_8 була одягнена в пеньюар голубого кольору, видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_8 не було. В тій кімнаті, де сиділа обвинувачена, лежало два ножа, один великий та інший менший, який був у крові. ОСОБА_6 запитала у ОСОБА_8 , що вона наробила. На що ОСОБА_8 відповіла «так случилось» Після цього ОСОБА_6 вийшла з квартири та спустилась до свого сина ОСОБА_12 . Біля її сина були працівники поліції та «швидкої допомоги». Також потерпіла ОСОБА_6 додала, що за характером її син ОСОБА_12 був спокійним, доброзичливим, алкогольними напоями не зловживав, конфліктним не був. Проте, він був дуже мовчазним та про свої проблеми не хотів нікому розповідати. До жовтня 2016 року ОСОБА_12 офіційно працював на шахті «Ювілейна» машиністом ПУ, але 02.10.2016 року він звільнився з роботи за власним бажанням, так як не бажав залишати ОСОБА_8 саму вдома, через те, що йому весь час розповідали інші люди про те, що ОСОБА_8 зустрічалась з іншими чоловіками, коли ОСОБА_12 був на роботі. Потерпіла просила призначити справедливе покарання за вбивство свого сина, оскільки вона втратила дитину, біль від втрати якої є неминучий, та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є господарем квартири, яку винаймали у нього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . При наймі квартири він домовлявся з ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 перший раз побачив тільки тоді, коли повертали ключі від квартири вже після вбивства. Прожили вони в квартирі менше місяця і за період їх проживання жодних скарг від сусідів не було.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є класним керівником обвинуваченої з першого курсу, зараз ОСОБА_10 навчається на третьому курсі. Характер у неї складний, до неї потрібен специфічний підхід, у разі критики на її адресу вона навмисно не робила того, чого від неї вимагалось. Взагалі до працівників закладу вона ставилась доброзичливо, брала участь у самодіяльності та спорті. Відомо також, що ОСОБА_10 веде аморальний спосіб життя, не ночувала вдома, бродяжничала. Інтересу до навчання не проявляла, протягом 2016 року з`являлась на навчання один раз на тиждень, пояснюючи це віддаленістю навчального закладу від місця проживання.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_17 , з обвинуваченою також знайомий, оскільки в 2016 році брат почав з нею зустрічатись. Особисто познайомився з ОСОБА_10 влітку 2016 року в с. Васильківському, але з нею свідок не бажав спілкуватися, оскільки вона йому одразу не сподобалась, йому було відомо, що ОСОБА_10 веде аморальний спосіб життя, коли брат був на роботі вона проводила час з іншими чоловіками. Свідку також було відомо, що ОСОБА_10 неодноразово наносила брату тілесні ушкодження, одного разу ножем серйозно порізала палець, прийшлось накладати шви. 22.10.2016 року він був дома і вночі до нього прибіг друг ОСОБА_18 ОСОБА_19 і повідомив, що ОСОБА_18 порізали. Коли вони разом прибігли до ОСОБА_18 , то було вже пізно - він помер. Спочатку свідок деякий час знаходився біля брата, потім піднявся до квартири, де побачив ОСОБА_10 , яка була у зальній кімнаті у нічній сорочці. Він спитав у неї, що вона зробила і як він пояснить своїй маленькій доньці, де подівся дядя ОСОБА_20 , на що ОСОБА_10 відповіла, що вона не хотіла сильно його вдарити. Свідок також пояснив, що в квартирі він бачив три розкидані ножа, один з яких самий маленький був у крові. На ОСОБА_10 слідів крові не було, сліди крові були у під`їзді.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що знав ОСОБА_22 з дитинства, а спілкуватися близько почали останні три роки. Агресії ані до оточуючих, ані до друзів чи членів своєї родини він ніколи не проявляв. Свідку відомо, що ОСОБА_18 почав зустрічатися з ОСОБА_10 навесні 2016 року, збирався створити з нею родину. Між тим, вони постійно сварились між собою, ОСОБА_10 навіть ножем різала ОСОБА_18 палець, він звертався до лікарні і йому накладали шви. Потім восени 2016 року ОСОБА_10 родичі зламали ОСОБА_18 щелепу. Особисто свідку при знайомстві ОСОБА_10 не сподобалась, оскільки вона зверхньо та зневажливо ставилася до всіх, з ким ОСОБА_18 спілкувався. 21.10.2016р. вони разом з ОСОБА_18 працювали до пізнього вечора, з ними була і ОСОБА_10 , чекаючи, поки вони закінчать працювати. По закінченні свідок відвіз їх додому на мотоциклі. Біля першої години ночі 22.10.2016р. йому зателефонувала ОСОБА_10 і сказала, що ОСОБА_18 погано і він вмирає. Свідок одразу не зрозумів, що вона мала на увазі і коли підійшов до їх під`їзду то побачив, що ОСОБА_18 лежить біля лавочки на землі, поруч була ОСОБА_10 і на запитання свідка: «що сталося?» відповіла, що вона підрізала ОСОБА_23 ножем. ОСОБА_20 ще дихав, але був без свідомості. Вони хотіли занести ОСОБА_23 до квартири, але не змогли. Тоді свідок сказав ОСОБА_10 , щоб вона винесла ковдру та вкрила його. Потім ОСОБА_10 запропонувала свідку сказати всім, що ОСОБА_18 додому вже поранений прийшов, на що свідок нічого не відповів та пішов за братом ОСОБА_18 ОСОБА_14 . Коли вони з ОСОБА_14 повернулись, то він піднімався у квартиру та бачив там невеликий ніж, який був у крові. На запитання свідка, навіщо вона так вчинила, ОСОБА_10 відповіла, що хотіла полякати ОСОБА_18 , оскільки він завжди боявся, коли вона хапалась за ніж. Потім вже приїхала швидка допомога та працівники поліції.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що його вітчим здав свою квартиру ОСОБА_18 та ОСОБА_10 восени 2016 року для проживання, але вони там прожили зовсім мало. З ОСОБА_10 він взагалі ніколи не спілкувався, а ОСОБА_20 був завжди спокійною людиною. Про вбивство він дізнався 22.10.2016 року біля першої години ночі, коли йому зателефонував ОСОБА_19 і сказав, що ОСОБА_23 вбили. Коли він прибіг на місце вбивства, то там вже була швидка допомога, батьки ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 . ОСОБА_18 був вже накритий повністю. Свідок побув біля під`їзду хвилин 15, а потім піднявся у квартиру, там побачив ОСОБА_10 , яка у нічній сорочці сиділа в залі. Там були розкидані ножі. ОСОБА_14 спитав ОСОБА_10 , за що вона вбила ОСОБА_18 і що він тепер скаже своїй маленькій доньці, на що вона відповіла, що вона не хотіла його сильно вдарити. Свідок пояснив, що про його стосунки з ОСОБА_10 він ніколи нічого не казав.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що він є батьком ОСОБА_17 . Навесні 2016 року йому стало відомо, що ОСОБА_20 зустрічається з ОСОБА_10 . Деякий час вони проживали разом з ними. Влітку 2016 року ОСОБА_10 дуже сильно порізала ножем Сашкові палець, а пізніше вітчим ОСОБА_10 з її братом зламали щелепу Сашкові, але він все вибачав, і казав, що сам розбереться. Стосунки у нього із сином були завжди довірливі, але про ОСОБА_10 син йому ніколи нічого не розповідав. У сина з ОСОБА_10 стосунки були не добрі, вони постійно сварились. 22.10.2016 року вночі зателефонував син ОСОБА_14 та сказав, що ОСОБА_18 вбили. Спочатку до ОСОБА_18 побігла дружина, а він побіг за нею. Коли він прибіг, то на місці вже була швидка допомога, ОСОБА_19 , ОСОБА_14 . ОСОБА_20 лежав на землі біля під`їзду у светрі, спортивних брюках та кофті, кросівках і накритий ковдрою. Крістіна в цей час знаходилась у квартирі.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що 22.10.2016 року близько 02:00 годині ночі надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_3 . По приїзду на місце біля під`їзду на землі вкритий ковдрою лежав молодий чоловік, у якого в області грудної клітки була рана, біля нього також знаходилась обвинувачена в халаті та плакала. На запитання свідка: «що трапилось?» дівчина відповіла, що між ними сталася сварка та бійка, в ході якої вона його вдарила ножем. При цьому на ній тілесних ушкоджень не було, руки були чисті. Свідок також пояснила, що коли піднімалася у квартиру, де сталася пригода, то бачила кров у під`їзді на сходах, в квартирі крові вона не бачила, помітила в прихожій на полі ніж.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що була присутня в якості понятої в жовтні 2016 року на слідчому експерименті, який відбувався в с. Васильківське в двоповерховому будинку в квартирі на другому поверсі. В її присутності обвинувачена розповіла, що вона пізно ввечері в квартирі, де проживала з ОСОБА_28 , відпочивала, а потерпілий, прийшовши додому, почав до неї чіплятися і між ними сталася сварка, в результаті якої вона взяла на кухні ніж та вдарила його у груди біля вхідних дверей.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що також була присутня в якості понятої в жовтні 2016 році на слідчому експерименті, який відбувався в с. Васильківське в двоповерховому будинку в квартирі на другому поверсі. Обвинувачена розповідала, що сварилась зі своїм чоловіком, а потім взяла ніж на кухні і біля вхідних дверей зарізала його.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що обвинувачена є її донькою, яка зустрічалась з весни 2016 року з ОСОБА_28 , з яким у неї були погані стосунки, оскільки вони постійно сварились та бились. Деякий період, а саме: червень-липень 2016 року її донька з ОСОБА_12 проживали у них вдома і дуже часто сварились, основною причиною цих сварок були ревнощі ОСОБА_12 . Одного разу у них відбулася бійка між ОСОБА_12 та вітчимом обвинуваченої, в результаті якою у ОСОБА_12 була зламана щелепа. Свідку також було відомо, що її донька дуже рідко відвідувала зайняття в ПТУ, часто не ночувала дома, стосунки між нею та донькою були важкі, донька вела аморальний спосіб життя. 22.10.2016 року приблизно між 01:00 та 02:00 годиною ночі їй зателефонувала ОСОБА_10 і сказала, що вона вночі сварилась із ОСОБА_31 та зарізала його.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що він працював разом із ОСОБА_28 на шахті, до того ж ОСОБА_20 з ОСОБА_10 винаймали квартиру та жили навпроти в с. Васильківське. Особисто з ОСОБА_10 він ніколи не спілкувався, про її стосунки з ОСОБА_12 йому нічого невідомо. ОСОБА_20 з ОСОБА_10 проживали по сусідству близько місяця і за цей період сварок між ними він ніколи не чув. 22.10.2016 року він прийшов додому близько 23:00 години. Близько 3 години ночі він прокинувся, оскільки почув на вулиці біля під`їзду крики, побачив швидку та багато людей. Вийшовши на вулицю він побачив мати ОСОБА_12 та його тіло.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що він проживає разом із матір`ю ОСОБА_10 з весни 2015 року. Коли ОСОБА_10 проживала разом із ними, у них ніколи конфліктів не було. Потім вона почала зустрічатися з ОСОБА_28 , з яким свідок особисто познайомився навесні 2016 року. Деякий час ОСОБА_10 із ОСОБА_12 проживали разом із ними, а саме: два тижні влітку і два тижні восени 2016 року. За цей час між собою вони сварились декілька разів. Зі слів ОСОБА_34 її ображав та бив. Свідок особисто декілька разів попереджав ОСОБА_12 , щоб не ображав ОСОБА_10 та її молодших братів, але влітку 2016 року між ним та ОСОБА_12 на цьому ґрунті відбулась сварка та бійка, в результаті якої ОСОБА_12 зламали щелепу. Після цього свідок з ОСОБА_12 вже не зустрічались і як ОСОБА_10 з ним проживали на квартирі йому невідомо.

Свідок ОСОБА_35 пояснив, що ОСОБА_12 він знав з дитинства, як хорошу, добру, порядну та не агресивну людину. Свідку відомо, що деякий час ОСОБА_12 з ОСОБА_10 проживали у бабусі ОСОБА_36 в одному будинку із свідком у сусідньому під`їзді. Як вони жили свідку невідомо, сварок між ними він ніколи не бачив та не чув.

Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що обвинувачена проживала із ОСОБА_12 в їх домі трохи більше місяця восени 2016 року. Свідок проживає через стінку з квартирою, в якому проживали останні і постійно чула сварки, які доходили до бійки. Особливо це траплялось, коли ОСОБА_10 вживала спиртні напої, оскільки вона одразу становилась агресивною та провокувала сварки, навіть хапалась за ніж, а ОСОБА_18 її постійно заспокоював та стримував. 22.10.2016 року біля 3 години ночі вона почула та побачила, як до під`їзду під`їхала швидка допомога, зібралось багато людей, хтось дуже голосно кричав. Коли вона вийшла на вулицю, то про все дізналась та побачила труп ОСОБА_18 .

В судовому засіданні також був допитаний експерт ОСОБА_38 , який суду пояснив, що він проводив розтин трупа потерпілого та був присутнім при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченої. Експерт повністю підтримав свій висновок № 234 від 22.10.2016р. та пояснив, що на слідчому експерименті 24.10.2016 року обвинувачена поводила себе цілком адекватно, розповідала все чітко та послідовно, в його присутності розповідала, що 22.10.2016 року у неї з ОСОБА_28 вночі виникла сварка, в ході якої вона нанесла ОСОБА_39 один удар ножем. При цьому пояснення обвинуваченої щодо того, який удар та скільки вона нанесла ОСОБА_39 повністю співпадали з тим, що було виявлено експертом при розтині трупа, отже у нього навіть сумніву не було, що це вбивство скоїла саме ця людина. На решту запитань експерт відповів згідно наданого ним висновку, нічого не змінивши.

Колегія суддів вважає, що вина у скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні як показаннями потерпілої, свідків, експерта так і наступними письмовими доказами:

- протокол огляду трупа від 22.10.2016р., в ході якого було оглянуто труп громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10-17);

- протокол огляду місця події від 20.10.2016р., відповідно до якого було оглянуто вулицю Молодіжну поряд будинку АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 20-37);

- лікарське свідоцтво про смерть № 234 від 22.10.2016р. на ім`я ОСОБА_9 (а.с. 40);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.10.2016р., згідно якого було відібрано у ОСОБА_8 відбитки пальців обох рук (а.с. 74);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.10.2016р., згідно якого було відібрано у ОСОБА_8 змиви з обох рук (а.с. 76);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.10.2016р., згідно якого було відібрано у ОСОБА_8 зразки крові (а.с. 78);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.10.2016р., згідно якого було відібрано у ОСОБА_8 зрізи нігтів обох рук (а.с. 80).

Вказані докази підтверджують дійсні обставини справи.

Крім того:

- висновок експерта № 137 від 22.10.2016р., згідно якого у ОСОБА_8 виявлено гематоми на шкіряних покровах задньої поверхні лівого плеча, нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударах об тупі тверді предмети в термін, вказаний потерпілою, тобто 15.10.2016р. На підставі характеру та локалізації вищезгаданих тілесних ушкоджень, останні могли утворитися при нанесенні не менше такої кількості ударів: ліве плече-1, ліве стегно-1. По своєму характеру вищезгадані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 85-86);

- висновок експерта № 409к від 27.10.2016р., згідно якого кров підозрюваної ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 93);

- висновок експерта № 1108 від 02.11.2016р., згідно якого в піднігтьовому вмісті рук підозрюваної ОСОБА_8 наявність крові не встановлена. При цитологічному дослідженні знайдені епітеліальні клітини з ядрами, при визначенні видової належності яких виявлений білок людини. Статеву та групову належність епітеліальних клітин визначити не представилось можливим через деструктивні зміни в ядрах більшості клітин та не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВ0. Висловитись про можливість походження епітеліальних клітин з ядрами в піднігтьовому вмісті рук підозрюваної ОСОБА_8 від будь-якої особи не представляється можливим, оскільки їх групова та статева належність не визначена (а.с. 101-103);

- висновок експерта № 1107 від 01.11.2016р., згідно якого на ножі, наданому на дослідження, наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені (а.с. 111-113);

- висновок експерта № 1895 від 01.11.2016р., відповідно до якого згідно «Акту судово-медичного дослідження» № 1604 від 27.10.2016р. кров трупа ОСОБА_9 (висновок експерта (акт) № 234 від 22.10.2016р.) належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Згідно «Висновку експерта» № 409к від 27.10.2016р. кров підозрюваної ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому дослідженні зразка її крові виявлений супутній антиген Н. На ватному диску зі змивом з місця події встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в сліді крові на ватному диску зі змивом з місця події виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові у зазначеному об`єкті від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі можливо від потерпілого ОСОБА_9 , оскільки виявлений антиген Н характерний його груповій характеристиці крові. Оскільки антиген А, який є групо специфічним для крові ОСОБА_8 в сліді крові на ватному диску не виявлений, даних про присутність крові підозрюваної ОСОБА_8 у зазначеному об`єкті не отримано (а.с. 121-123);

- висновок експерта № 1124 від 15.11.2016р., згідно якого в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_40 , наявність крові людини не встановлена. При цитологічному дослідженні в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_40 , знайдені клітини середнього шару епідермісу, статеву належність яких визначити не представилось можливим через деструктивні зміни в ядрах більшості клітин. При визначенні групової належності клітин виявлено антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Отже отримані результати досліджень не виключають можливості походження епітеліальних клітин з ядрами в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0, яким в даному випадку є сам потерпілий ОСОБА_41 , беручі до уваги групову характеристику його крові. Дані про походження клітин в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_40 від підозрюваної ОСОБА_42 , не отримані, оскільки антиген А ізосерологічної системи АВ0, який є основним групо специфічним антигеном для її групи крові при проведеному дослідженні не виявлений (а.с. 131-134);

- висновок експерта № 1894 від 01.11.2016р., згідно якого на двох ватних дисках зі змивами з рук ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в слідах крові на ватних дисках зі змивами з рук ОСОБА_8 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі можливо і від потерпілого ОСОБА_9 , оскільки виявлений антиген Н характерний його груповій характеристиці крові. Оскільки антиген А, який є групо специфічним для крові ОСОБА_8 в слідах крові на ватних дисках не виявлений, даних про присутність крові підозрюваної ОСОБА_8 у зазначених об`єктах не отримано (а.с. 142-144);

- висновок експерта № 1896 від 01.11.2016р., згідно якого на трьох ватних дисках зі змивами з місця події та на нічній сорочці, яка належить ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини. На одному з ватних дисків зі змивом зі сходів під`їзду наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні в слідах крові на трьох ватних дисках зі змивами з місця події та в усіх слідах крові на нічній сорочці, яка належить ОСОБА_8 виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі можливо і від потерпілого ОСОБА_9 , оскільки виявлений антиген Н характерний його груповій характеристиці крові. Оскільки антиген А, який є групо специфічним для крові ОСОБА_8 в слідах крові на трьох ватних дисках та на нічній сорочці не виявлений, даних про присутність крові підозрюваної ОСОБА_8 у зазначених об`єктах не отримано (а.с. 152-155);

- висновок експерта № 1126-МК від 22.11.2016р., згідно якого пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини від трупа ОСОБА_9 , 1995р.н. є колото-різаною раною і заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 14,5 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,0 мм. Пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини могло бути заподіяне клинком представленого на експертизу ножа (а.с. 163-167);

- висновок експерта № 234 від 22.10.2016р., згідно якого смерть настала від відкритої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, яка супроводжувалася травмою серця та ускладнилася тампонадою серця, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, даними додаткових методів дослідження, за 8-10 годин до огляду в морзі, про що свідчить ступінь прояву трупних явищ. Колото-різана рана на шкіряних покровах грудини на рівні 4-го межреберного проміжку, який переходе в раньовий канал через грудину на рівні 4-го межреберного проміжку, переднє середостіння, передню поверхню серцевої сумки, пронизує наскрізь передню і нижню стінку серця, нижню поверхню серцевої сумки, лівий купол діафрагми, закінчується в черевній порожнині, довжиною 8,5 см., напрямком спереду-назад, зверху-вниз,справа-наліво. У порожнині її міститься 180,0 гр. темно-червоних рихлих вологих згортків крові, які щільно обгортають серце і 70,0 мл. темно-червоної рідкої крові. Садно на шкіряних покровах правої лобної ділянки. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на шкіряних покровах передньої поверхні грудної клітини заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 14,5 мм., який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,0 мм, при нанесенні спереду-назад, зверху-вниз, справа-наліво. Тілесне ушкодження у вигляді садна на шкіряних покровах правої лобної ділянки могло утворитися від дії чи при ударі об тупий твердий предмет. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися за декілька десятків хвилин до настання смерті, про що свідчить ступінь прояву прижиттєвої реакції. По своєму характеру тілесне ушкодження у вигляді садна на шкіряних покровах правої лобної ділянки, як правило відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходиться. По своєму характеру тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на шкіряних покровах грудини на рівні 4-го міжреберного проміжку, який переходе в раньовий канал через грудину на рівні 4-го міжреберного проміжку, переднє середостіння, передню поверхню серцевої сумки, пронизує наскрізь передню і нижню стінку серця, нижню поверхню серцевої сумки, лівий купол діафрагми та закінчується в черевній порожнині відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупа та сечі не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. На підставі характеру та локалізацій вищезгаданих тілесних ушкоджень, утворення останніх внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту не характерним. На підставі характеру вищезгаданих тілесних ушкоджень, у випадку своєчасного надання лікарської (хірургічної) медичної допомоги, не виключено, що можливо було б запобігти смерті. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися за декілька десятків хвилин до настання смерті, про що свідчить ступінь прояву прижиттєвої реакції. На підставі характеру вищезгаданих тілесних ушкоджень у вказаний проміжок потерпілий міг здійснювати будь-які активні дії. При судово-імунологічному дослідженні встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 173-178);

- висновок експерта № 7/4.5-609 від 06.12.2016р., згідно якого ніж, вилучений 22.10.2016р. при огляді місця події, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений заводським способом, до категорії холодної зброї не відноситься, є ножем загального побутового призначення (а.с. 186-189).

Зазначені докази в свою чергу підтверджують нанесення потерпілому вказаних вище тілесних ушкоджень.

Крім того:

- висновок судово-психіатричного експерта № 245 від 04.11.2016р., згідно якого мовою оригінала « ОСОБА_43 в период инкриминируемого ей деяния хроническим психическим заболеванием, слабоумием, временным болезненным расстройством психической деятельносты или иным болезненным состоянием психики не страдала. В период инкриминируемого ей деяния она могла отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. Испытуемая в настоящее время каким-либо психическим заболеванием также не страдает. В настоящее время она может отдавать отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В применении в отношении нее принудительных мер медицинского характера не нуждается (а.с. 195-197);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 24.10.2016р., згідно якого обвинувачена ОСОБА_8 впізнала ніж (а.с. 201-202);

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.10.2016р., згідно якого обвинувачена ОСОБА_8 на місці показала та розповіла всі обставини скоєння нею кримінального правопорушення (а.с. 231-234).

Крім того, в судовому засіданні здійснено перегляд DVD диску із записом проведення слідчого експерименту від 24.10.2016р., проведеного з підозрюваною ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 визнавала себе винною у вбивстві ОСОБА_9 , на місці скоєння вбивства добровільно, без будь-якого примусу та тиску надавала пояснення щодо обставин скоєння нею вбивства, детально все розповідала та показувала на місці, при цьому не плутаючись в поясненнях та деталях скоєння нею цього кримінального правопорушення.

Докази у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 14.12.2016р. підтверджується, що гроші в сумі 493, 25 грн., дві пачки сигарет та запальничка, зрізи з нігтів обох рук ОСОБА_9 , зразки відбитків пальців ОСОБА_9 , зразки пальців обох рук, змиви з обох рук та нігті із піднігтьовим вмістом, зразок венозної крові ОСОБА_8 , кухонний ніж, вилучений із квартири по АДРЕСА_2 , визнані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами.

У відповідності зі ст. 18 Кримінального кодексу України обвинувачена - фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченої в скоєнні нею кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, факт скоєння нею кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Так, потерпіла та свідки, що були допитані в судовому засіданні, давали чіткі, послідовні та детальні показання, не є зацікавленими особами у справі, що не дає колегії суддів підстав сумніватися в їх правдивості.

Крім того у колегії суддів не виникає сумнівів, що обвинувачена в ході раптової сварки з потерпілим, наносячи удар такого характеру потерпілому, бажала настання його смерті, що підтверджується зібраними доказами.

При цьому обвинувачена чітко усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала наслідки скоєного та бажала їх настання, що беззаперечно вказує на те, що обвинувачена діяла з прямим умислом, бажаючи настання таких наслідків.

До того ж, одразу після скоєння кримінального правопорушення у обвинуваченої було бажання знищення слідів скоєного нею вбивства шляхом надання хибної інформації всім оточуючим, що начебто потерпілий вже прийшов додому з ножовим пораненням, запропонувавши такий хід подій свідку ОСОБА_21 , на що останній не погодився.

Як зазначалося вище, обвинувачена у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, винною себе визнала, але відмовилась надавати суду будь-які пояснення стосовно обставин по цьому кримінальному правопорушенню та у скоєному не розкаялась.

Протягом розгляду кримінального провадження обвинувачена навіть не виявила бажання не та вважала за необхідне попросити вибачення у потерпілої за скоєне нею кримінальне правопорушення та позбавлення життя її сина.

Заслухавши пояснення потерпілої, свідків та експерта, дослідивши в сукупності матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України правильною за ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 колегія суддів враховує, що вона раніше не судима, скоїла особливо тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується негативно, довідками Петропавлівської центральної районної лікарні підтверджується, що ОСОБА_8 на обліку у лікарянарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у скоєному не розкаялась.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України, є такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченої ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що вона повинна понести покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе тільки в умовах її ізоляції від суспільства, у виді реального позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з боку обвинуваченої.

Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_8 ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000, 00 грн.

Вирішуючи цивільний позов колегія суддів керується ст.ст. 128, 129 КПК України.

В добровільному порядку шкода не відшкодована.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення та завданої моральної шкоди колегія суддів вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів вважає необхідним речові докази (а.с. 18): грошові кошти в сумі 493, 25 грн., дві пачки сигарет та запальничку, які було виявлено при огляді трупа ОСОБА_9 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при Петропавлівському ВП, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази (а.с. 200, 203): зрізи з нігтів обох рук ОСОБА_9 , зразки відбитків пальців ОСОБА_9 , зразки пальців обох рук, змиви з обох рук, нігті із піднігтьовим вмістом, зразок венозної крові ОСОБА_8 , опечатані в паперові конверти та кухонний ніж, вилучений із квартири по АДРЕСА_2 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при Петропавлівському ВП, - знищити.

Питання щодо судових витрат колегія суддів вважає за необхідне вирішити наступним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року, Інструкції про порядок і розмір відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 року і постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2000 року "Про створення експертної служби Міністерства внутрішніх справ" проведення судових експертиз по кримінальних справах науково-дослідними установами судових експертиз та іншими спеціалізованими установами і відомчими службами фінансується за рахунок коштів, які виділяються їм на цілі із державного і місцевого бюджетів.

Таким чином, в даному випадку експертизи проведені в рамках кримінального провадження в ході досудового розслідування в державній бюджетній установі, в порядку виконання експертами службового завдання. Витрати на проведення вказаних експертиз, відповідно до вказаних положень законодавства, здійснені органами досудового слідства за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, судові витрати в сумі 703, 68 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави в повному обсязі.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироку законної сили, але не більше 60 діб.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів,
ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років.

Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання - 22.10.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , засудженої до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період її попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня її затримання - з 15:00 год. 22 жовтня 2016 року до 30 березня 2017 року включно.

Цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази (а.с. 18): грошові кошти в сумі 493, 25 грн., дві пачки сигарет та запальничку, які було виявлено при огляді трупа ОСОБА_9 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при Петропавлівському ВП, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази (а.с. 200, 203): зрізи з нігтів обох рук ОСОБА_9 , зразки відбитків пальців ОСОБА_9 , зразки пальців обох рук, змиви з обох рук, нігті із піднігтьовим вмістом, зразок венозної крові ОСОБА_8 , опечатані в паперові конверти та кухонний ніж, вилучений із квартири по АДРЕСА_2 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів при Петропавлівському ВП, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 7/4.5-609 від 06.12.2016 року в сумі 703 (сімсот три) грн. 68 коп. (а.с. 185).

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироку законної сили, але не більше 60 діб.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченій в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій, захиснику та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3