АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 647/1221/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/791/453/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді

У Х В А Л А
іменем України
14 серпня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001380 за апеляційною скаргою голова СФГ «Житниця» - ОСОБА_8 на ухвали слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 року про накладення арешту на майно та від 23.06.2017 року про передачу речових доказів на реалізацію, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме: заборонити збирати посів (врожай) озимої пшениці, що знаходиться на земельних ділянках комунальної власності, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, розташованими на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23,9 га, у вигляді заборони будь-якій фізичній та юридичній особі розпоряджатися ним будь-яким чином.

Ухвалою цього ж слідчого судді від 23.06.2017 року задоволено клопотання слідчого та передано речові докази на реалізацію, а саме: посів (врожай) озимої пшениці, із зазначених вище земельних ділянок.

В апеляційній скарзі голова СФГ «Житниця» - ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 року, скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, відмовити. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді цього ж суду від 23.06.2017 року про передачу речових доказів на реалізацію, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про передачу озимої пшениці на реалізацію. Зазначає, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею не було встановлено, що врожай озимої пшениці на земельній ділянці набутий у результаті вчинення кримінального правопорушення. Це свідчить про те, що не доведено наявність ризиків перешкоджанню кримінальному провадженню та суми збитків, чим було обмежено право власності СФГ «Житниця», якому належить арештоване майно, яке знаходиться на орендованій земельній ділянці. Зазначає, що врожай зернових не являється предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, предметом якого є земельна ділянка, як об`єкт права власності. Користування земельною ділянкою здійснюється СФГ «Житниця» на підстав договору оренди від 27.12.2007 року, укладеного строком на 50 років, чинність якого на сьогоднішній день не припинено. Орендна плата господарством сплачена до листопада 2016 року, про що було відомо сільському голові. Слідчий у порушення вимог ст. 171 КПК України у своєму клопотанні про арешт майна не зазначив підстави та мету, обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання не містить у собі посилання на розмір шкоди чи неправомірної вигоди, ні вартості арештованого майна, що є обов`язковим, на що слідчий суддя не звернув уваги. Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, не повідомив сторін, які беруть участь у справі, про дату і час розгляду клопотання, у тому числі не повідомив власника арештованого майна СФГ «Житниця».

Заслухавши доповідача по суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала клопотання та апеляційні вимоги, які просила задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117, п.4 ч.3 ст. 399 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, або суду апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів провадження, 13.06.2017 року слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна у відсутності представника СФГ «Житниця», який є власником майна, про що було відомо слідчому і це випливає з наданих ним матеріалів слідчому судді, чим було не дотримано загальних засад кримінального провадження, належного доступу до правосуддя, дотримання гарантованого права на перегляд судового рішення судом вищого рівня, що призвело до обмеження право власника майна щодо доступу до правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що представник СФГ «Житниця» був позбавлений права та можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, а тому строк апеляційного оскарження був пропущених з поважної причини і підлягає поновленню.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з матеріалів справи, 05.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 внесено відомості про те, що невстановлена особа самовільно засіяла землі комунальної власності, які належать Раківській сільській раді, загальною площею 23,9 га., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, а саме: заборонити збирати посів (врожай) озимої пшениці, що знаходиться на земельних ділянках комунальної власності, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, розташованими на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23,9 га, у вигляді заборони будь-якій фізичній та юридичній особі розпоряджатися ним будь-яким чином, слідчий суддя своє рішення належним чином не мотивував, та не зазначив у ньому підстави та мету арешту майна, а обмежився лише загальним посилання на вимоги кримінального процесуального закону, чим допустив порушення вимог ч.5 ст. 173 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 п.5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано не було.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна, та доданих до нього матеріалів, убачається, що в них відсутні будь-які відомості на підтвердження розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди; чи існування цивільного позову, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України.

Крім того, колегія суддів підкреслює, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. ст. 171 КПК України, а тому він повинен був вирішити питання про його повернення слідчому для усунення недоліків.

Навпаки, згідно доданих до клопотання слідчого, довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - земельні ділянки, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, загальною площею 23,9 га, зареєстровані, як такі, що належать до комунальної власності Раківської сільради тільки 09.09.2016 року. При цьому було накладено арешт на посіви озимої пшениці СФГ «Житниця», яке з 28.12.2007 року по договору оренди землі користувалось вказаними орендованими земельними ділянками, сплачувало державі податки та орендну плату, що свідчить про відсутність шкоди. Припинення оренди на вказані земельні ділянки, відповідно до додаткової угоди від 27.07.2016 року, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не відбулася.

Наклавши арешт на врожай озимою пшениці, що знаходиться на вказаних вище земельних ділянках, суд фактично обмежив право власника СФГ «Житниця» на збір урожаю.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при прийняті рішення не було враховано вимоги ч.4 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при прийняті рішення про арешт майна, повинен бути застосований такий спосіб арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Переглядаючи рішення слідчого судді в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з того, що в матеріалах справи відсутні підстави для задоволення клопотань слідчого.

Аналізуючи матеріали провадження, колегія суддів, дійшла висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання, як арешт врожаю, у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя не дав належну оцінку сукупності отриманих доказів, де взагалі відсутні посилання на розмір можливої завданої шкоди.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосував арешт майна поза засадами розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвал слідчого судді є такими, що заслуговують на увагу.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що ухвали слідчого судді про арешт майна та про передачу речових доказів на реалізацію не можна визнати законними та обґрунтованими, тому вони мають бути скасовані, та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні відповідних клопотань слідчого, має бути відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 171-174,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання голови СФГ «Житниця - ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 року про накладення арешту на майно та ухвали цього ж слідчого судді від 23.06.2017 року про передачу речових доказів на реалізацію,- задовольнити.

Апеляційну скаргу голови СФГ «Житниця - ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 13.06.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме: заборонити збирати посів (врожай) озимої пшениці, що знаходиться на земельних ділянках комунальної власності, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, розташованими на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23,9 га, у вигляді заборони будь-якій фізичній та юридичній особі розпоряджатися ним будь-яким чином, а також ухвалу цього ж слідчого судді від 23.06.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та передано речові докази на реалізацію, а саме: посів (врожай) озимої пшениці, з зазначених вище земельних ділянок, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме: заборонити збирати посів (врожай) озимої пшениці, що знаходиться на земельних ділянках комунальної власності, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, розташованими на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, загальною площею 23,9 га, у вигляді заборони будь-якій фізичній та юридичній особі розпоряджатися ним будь-яким чином, та в задоволенні клопотання слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про передачу речових доказів на реалізацію, саме: посів (врожай) озимої пшениці, на земельних ділянках комунальної власності Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, з кадастровими номерами :05:011:0022 та :05:011:0021, загальною площею 23,9 га, у кримінальному провадженні № 0001380 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, кошти від реалізації яких зарахувати на депозитний рахунок управління фінансового забезпечення ГУНП в Херсонській області (р/р 2617, ЄДРПО 40108782, Державна казначейська служба України, МФО 820172), - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 14 серпня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 14 серпня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2