Провадження № 1-кп/592/142/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0004700, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.10.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка Сумського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
26.10.2016 р. близько 18 год. 32 хв. до чергової частини Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що 18 год. 00 хв. відпочиваючи у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 вчинив сварку зі знайомою ОСОБА_7 . За вказаною адресою оперативним черговим було направлено екіпаж «Фрегат - № 102» у складі: молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , лейтенанта поліції ОСОБА_9 та лейтенанта поліції ОСОБА_10 , які знаходились на чергуванні, виконували свої службові обов`язки по чергуванню у форменому одязі працівника поліції.
Прибувши за викликом інспектори поліції роти № 4 батальйону УПП в м. Суми молодший лейтенант поліції ОСОБА_8 , лейтенант поліції ОСОБА_9 та лейтенант поліції ОСОБА_10 у коридорі восьмого поверху будинку АДРЕСА_4 зустріли раніше не знайомого ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, мав неохайний вигляд - садна на обличчі, подряпини в області шиї, на потилиці сліди, схожі на кров. У зв`язку з цим ОСОБА_3 викликав підозру у працівників поліції, як особа, яка вчинила правопорушення.
На законну вимогу вказаних співробітників поліції представитися і пояснити обставини події, ОСОБА_3 висловлювався брутальною лайкою, вимагав покинути будинок, намагався зайти до квартири АДРЕСА_5 , у яку надійшов виклик до поліції. На вимогу припинити вказані дії та зупинитись, попередивши про можливість застосування фізичної сили ОСОБА_3 не відреагував, намагався зайти до вказаної квартири, відштовхуючи поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від дверей, наносячи руками удари по їх руках, висловлюючись нецензурною лайкою, чим вчинив опір працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків. Для забезпечення особистої безпеки та припинення правопорушення, працівники поліції застосували до ОСОБА_3 захід фізичного впливу - прийом «загиб руки за спину».
У подальшому ОСОБА_3 , проявляючи агресію намагався увійти до квартири, повідомив, що не дасть змоги перевірити інформацію щодо виклику. Перебуваючи у коридорі, будучи попередженим про можливість застосування заходів фізичного впливу, ОСОБА_3 діючи умисно, реалізуючи умисел на заподіяння працівникам поліції легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконання ними службових обов`язків, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівого вуха інспектору поліції ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця неправильної овальної форми розміром 4х3,5 см. на лівій ушній раковині і в лівій завушній області.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 діючи умисно, кулаком правої руки наніс один удар в ділянку носа інспектора поліції ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: рани спинки носа, перлом кісток носа без ускладнень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні вину не визнав. Суду пояснив, що будь-якого умислу на заподіяння інспекторам поліції тілесних ушкоджень не мав. 26.10.2016 р. відпочивав у квартирі АДРЕСА_3 у знайомого ОСОБА_11 , пили пиво. Він вийшов у коридор палити, освітлення погане побачив трьох чоловік, які повідомили, що поліцейські і отримали виклик з квартири АДРЕСА_6 . Він відповів, що його звати ОСОБА_12 і він з квартири АДРЕСА_5 і йде палити. Його намагалися не пускати на вулицю. Потім він повернувся у квартиру з якої вийшов 143 відчинив двері на половину тіла увійшов його не пускали взяли за шию, висмикнули з квартири, притиснули до стіни, виривали руки, кинули на підлогу, скрутили, він намагався вирватися. Коли виривався, зачепив по носу і по вуху інспекторів поліції. Коли його кинули на підлогу він голосно кричав, вийшла сусідка і він їй представився ОСОБА_13 (приятелем у якого був) руки його були в кайданках, він відчув, що у поліцейського капала кров з носу. Потім на допомогу викликали ще поліцейських. Він представився як ОСОБА_14 , оскільки таке прізвище мав за 4 місяця до подій та змінив його на ОСОБА_15 . Вважає поведінка поліцейських була не коректна, а тому все так трапилося, він відстоював себе. Усвідомлено поліцейських не бив, а потім коли виводили з під`їзду його інші поліцейські пинали.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, факт вчинення ОСОБА_3 злочинів за викладених вище обставин підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують його винуватість.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 26.10.2016 р. перебуваючи на службі отримали виклик про бійку по АДРЕСА_7 . Були одягнуті у формений одяг, бронежилети, мали нагрудні знаки, шеврони. У складі екіпажу з ОСОБА_16 та ОСОБА_9 прибули на місце після 18 години. У під`їзді на сходах 7 чи 8 поверху стояв чоловік, яким був ОСОБА_15 і який представився як ОСОБА_14 . Інспектор ОСОБА_10 представився і почав запитувати з якої він квартири і повідомив його, що палити в даному місці заборонено. У даного громадянина на тілі були видимі тілесні ушкодження: подряпини рук, шиї та зліва на голові садна, застигла кров. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишилися спілкуватися з ОСОБА_3 , який вживав нецензурну лексику. Спочатку номер квартири не повідомляв, потім повідомив квартиру в яку вони приїхали за викликом і що виклик був його дружини. Йому запропонували прослідувати у квартиру, але біля вхідних дверей ОСОБА_3 сказав, що у квартирі не проживає, а був у гостях. Він постукав ліхтарем у квартиру АДРЕСА_5 , посвітив, на що ОСОБА_3 став різко заходити до квартири, двері в яку були не зачинені та навіть не прикриті, сказав що їх не впустить, висловлювався нецензурною лайкою, чинив їм супротив, відбивався, хапав за одяг. З метою припинити протиправні дії застосували до ОСОБА_15 фізичну силу та поклали на підлогу. ОСОБА_3 заспокоївся, підвівся та наніс удар рукою у вухо ОСОБА_10 , штовхнув його у груди, відійшов крок назад. У цей момент він намагаюся схопити ОСОБА_3 за руку та застосувати прийом «загиб руки за спину», проте не встиг та отримав прямий удар кулаком у перенісся та вдарився головою об стіну помутніло в очах. З носа почала капати кров. ОСОБА_10 застосував прийом «рука за спину» поклав ОСОБА_3 на підлогу і ОСОБА_9 вдягла кайданки, оскільки була загроза його життю. ОСОБА_3 розвернувся на спину і ногами почав збивати їх з ніг, позбивав нагрудні камери. Уже коли спускалися сходами вниз, поверхом нижче вийшли дві жінки і одна з них з ушкодженнями сказала, що ОСОБА_14 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 випивав з її чоловіком, який заснув, а обвинувачений нібито намагався її зґвалтувати. Службовою перевіркою встановлено, що їх дії в даній ситуації були законними.
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду пояснив, що 26.10.2016 р. близько 19 години прибули за викликом про бійку у складі екіпажу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на АДРЕСА_7 . Були одягнуті у формений одяг, бронежилети, мали нагрудні знаки, шеврони. Піднімаючись по сходах будинку в коридору зустріли ОСОБА_17 , який намагався палити, останній викликав підозру - у нього були подряпини, сліди крові на обличчі, шиї, голові. Він йому представився, запитав хто викликав поліцію, той відповів, що дружина з якою посварилися. На прохання провести до квартири відмовлявся, але сам почав заходити. Вони з напарником не пускали ОСОБА_3 зайти в квартиру, на що він ударив його у ліве вухо. ОСОБА_3 попереджали про застосування фізичної сили, він позбивав нагрудні камери. Він з метою перехвати удар ОСОБА_3 намагався схопити його за руку, але той вдарив ОСОБА_8 і розбив йому ніс, потекла кров. Після цього завалили на підлогу ОСОБА_3 , наділи кайданки. Згодом приїхала свекруха дівчини, на прохання якої викликали поліцію. Стало відомо, що ОСОБА_3 прийшов у гості до чоловіка дівчини, разом розпивали алкоголь і чоловік заснув, а обвинувачений почав до дівчини приставати і вона втекла.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що разом з напарниками ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у кінці жовтня 2016 р. прибули за викликом про бійку по вул. Засумська 12 - г у м. Суми. На сходах зустріли ОСОБА_3 , який намагався палити. Вони підійшли та повідомили, що палити заборонено, запропонували представитися. Вона разом з ОСОБА_10 залишилася біля обвинуваченого, а ОСОБА_8 пішов по поверху дивитися номер квартири, на яку вказав ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_3 почав йти до іншої квартири, ніж яку назвав їм, почав лаятися відкривати двері в квартиру. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 почали тримати за руки назад, щоб той не заходив до квартири, на що ОСОБА_15 почав пручатися, казав, що у нього сварка з його жінкою, зараз вже все нормально і він йде додому. На пропозицію покликати дружину, яка підтвердить, що все гаразд, той відмовився та намагався знову зайти до квартири, махати руками, штовхатися. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 поклали його на підлогу, вийшла сусідка з квартири навпроти. Потім обвинувачений повідомив, що буде співпрацювати з ними, став на ноги, спілкувався нормально. Вона пішла у кінець коридору, а ОСОБА_18 та ОСОБА_19 залишилися спілкувалися з громадянином біля квартири, останній почав знову махати руками, кричати та штовхатися. Спочатку він кидався на ОСОБА_10 , а потім кулаком наніс цілеспрямований удар правою рукою в ніс ОСОБА_19 , при цьому висловлював погрози. У ОСОБА_19 пішла кров з носу. Вона викликала допомогу та швидку. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 поклали ОСОБА_15 на підлогу, а потім вона підійшла та надягла на нього кайданки.
Вина ОСОБА_3 також підтверджується наступними письмовими доказами.
Протоколом огляду місця події від 26.10.2016 р. з фототаблицею, відповідно до якого у присутності потерпілого ОСОБА_8 у приміщенні Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області було оглянуто куртку останнього, чорного кольору з шевронами патрульної поліції на передній частині якої виявлено плями речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров (а.с. 108 - 110).
Протоколом огляду місця події від 26.10.2016 р. з фототаблицею, відповідно до якого у присутності потерпілого ОСОБА_10 у приміщенні Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області було оглянуто куртку чорного кольору з шевронами патрульної поліції, яка належить ОСОБА_10 . З переднього боку куртки та рукавах виявлено плями темно-бурого кольору, зовні схожої на кров (а.с. 111 - 113).
Протоколом огляду місця події від 26.10.2016 р. з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто коридор восьмого поверху дев`ятиповерхової будівлі по вул. Засумська, 12 г у м. Суми, де знаходяться квартири АДРЕСА_8 . Між квартирами АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 на підлозі знаходяться плями речовини бурого кольору (а.с. 158 - 160).
Протокол проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. з фототаблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_10 , який продемонстрував механізм нанесення йому ОСОБА_15 (до зміни прізвища ОСОБА_14 ) тілесних ушкоджень один удар кулаком правої руки в ділянку лівого вуха. Крім того ОСОБА_10 продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку носу (а.с. 131 134).
Протокол проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. з фототаблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_8 , який продемонстрував механізм нанесення йому ОСОБА_15 (до зміни прізвища ОСОБА_14 ) тілесних ушкоджень один удар кулаком правої руки в ділянку носа (а.с. 151 153).
Протокол проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. з фототаблицями до нього за участю свідка ОСОБА_9 , яка продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_15 (до зміни прізвища ОСОБА_14 ) тілесних ушкоджень ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівого вуха (а.с. 154 156).
Висновками експерта № 1321 від 28.10.2016 р., № 1332 від 28.10.2016 р., № 1333 від 28.10.2016 р., №1334 від 28.10.2016 р., складеними судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 після проведення судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку № 1321 при огляді ОСОБА_8 виявлено пошкодження: в ділянці спинки носа праворуч рана лінійної форми розміром 1,5 см, ушита вузловим швом. На задній поверхні верхньої треті правого плеча синець неправильної овальної форми розміром 2х1,7 см. синюшного кольору. При огляді ЛОР лікарем 26.10.2016 р. встановлено діагноз: «Рана спинки носа. Перелом кісток носу без ускладнень». При огляді нейрохірургом встановлено діагноз: «Забій м`яких тканин потиличної області. ЗЧМТ?». Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень і могли утворитися при нанесенні ударів руками, ногами і тому подібними предметами. Характер і локалізація пошкоджень виключають можливість їх утворення при падінні з вертикального положення. Пошкодження в ділянці носу кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, оскільки для зрощення перелому кісток носу і для загоєння рани необхідний строк більше 6 днів, але менше 21 дня. Синець плеча кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Діагноз - «Забій м`яких тканин потиличної області» не підтверджений об`єктивними даними. Ушкодження могли утворитися у строк вказаний у постанові 26.10.2016 р. (а.с. 120 121).
Відповідно до висновку № 1332 тілесні ушкодження, виявлені при огляді ОСОБА_8 в ділянці носа утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано ОСОБА_8 у ході проведення слідчого експерименту. Механізм утворення синця правого плеча не був продемонстрований у ході проведення слідчого експерименту (а.с. 165).
Відповідно до висновку № 1333 тілесні ушкодження, виявлені при огляді ОСОБА_8 в ділянці носа утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано ОСОБА_10 у ході проведення слідчого експерименту. Механізм утворення синця правого плеча не був продемонстрований у ході проведення слідчого експерименту (а.с. 161 162).
Відповідно до висновку № 1334 тілесні ушкодження, виявлені при огляді ОСОБА_8 в ділянці носа утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано ОСОБА_9 у ході проведення слідчого експерименту. Механізм утворення синця правого плеча не був продемонстрований у ході проведення слідчого експерименту (а.с. 163 164).
Висновками експерта № 1324 від 28.10.2016 р., № 1330 від 28.10.2016 р., складеними судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 після проведення судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_10 .
Відповідно до вказаних висновків при огляді ОСОБА_10 виявлено пошкодження: на лівій вушній раковині і в лівій завушній ділянці синець неправильної овальної форми розміром 4х3,5 см багряного кольору, який утворився від дії тупого предмета і міг утворитися при нанесенні удару в ділянку лівого вуха, як було продемонстровано потерпілим під час слідчого експерименту. При огляді ЛОР лікарем СОКБ 27.10.2016 р. встановлено діагноз «забій вушної раковини зліва» (а.с. 166, 167).
Експерт ОСОБА_20 на роз`яснення висновків суду пояснив, що дослідження є повними, об`єктивними. Зазначив, що для експерта має значення при яких обставинах наносились удари та куди, а місце відтворення та проведення слідчого експерименту для дослідження не має ніякого значення. Удари нанесені потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тупими предметами, могли утворитися від ударів продемонстрованих на слідчому експерименті - прямим ударом кулака. Від падіння такі удари утворитися не могли.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_17 та його захисника щодо неумисного нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, спростовуються наведеними висновками експерта ОСОБА_20 та його роз`ясненнями у судовому засіданні, який пояснив, що потерпіли отримали тілесні ушкодження від дії тупого предмету прямого удару кулаком як було продемонстровано на слідчих експериментах. Такі тілесні ушкодження можуть утворитися від прямого удару тупим предметом рукою, ногою, а не від штовханини.
Крім того, вина ОСОБА_17 підтверджується дослідженими судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, здійсненими відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.89)(лазерний диск DVD-R VIDEX, папка 32, відеофайл , камера DSJX300032_ВМ00032, час з 18:37:25; папка 46 - відеофайл , камера DSJX300046_ВМ00046, час з 18:37:25; папка 63 - відеофайл , камера DSJX300063_ВМ00063, час з 18:40:01).
Протоколом огляду документів від 26.10.2016 р., згідно якого було оглянуто лазерний диск DVD-R VIDEX, отриманий у порядку ст. 93 КПК України з вищевказаними файлами (а.с. 94, 96 -98).
З досліджених у судовому засіданні видеозаписів вбачається, що у загальному коридорі будинку на сходах поліцейські, які приїхали за викликом зустріли ОСОБА_17 , який на їх питання повідомив, що поліцію викликала дружина, чоловік їй «влаштував бокс», а зараз спить. Вони запропонували обвинуваченому пройти до квартири для з`ясування обставин виклику, на що той погодився. Проте ОСОБА_17 почав входити у квартиру, висловлювався на адресу поліцейських нецензурною лайкою, не пускає поліцейських у квартиру, відштовхує їх, почав чинити опір інспекторам поліції при виконанні ними службових обов`язків. До нього застосовано захід впливу у виді фізичного примусу, однак незважаючи на це обвинувачений продовжив чинити опір та заподіяв тілесні ушкодження.
Підстав не довіряти вищенаведеним доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи, зокрема показанням самого обвинуваченого.
Інших доказів сторонами кримінального провадження суду не надано.
Твердження сторони захисту про відсутність доказів перебування 26.10.2016 р. співробітниками поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_21 на службі та виконання своїх службових обов`язків спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, показаннями потерпілих, свідка, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.
У судовий дебатах захисник просив визнати недопустимими і неналежними низку доказів отриманих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, при цьому на конкретну норму ст.ст. 87, 88 КПК України не посилаючись.
Відповідно до вимог частини першої статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом.

Верховний Суд України у постанові від 09.06.2016 р. по справі №5-360кс15 звернув увагу на те, що в самій назві статті 87 КПК законодавець визнання доказів недопустимими обумовив їх отриманням внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
За вимогами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, захисник просив визнати недопустимими доказами всі процесуальні рішення (постанови) в даному кримінальному провадженні, що мають підпис слідчого ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; докази, що були здобуті на підставі рішень даних слідчих, а також всі процесуальні рішення, що прийняті та підписані прокурором ОСОБА_4 . Вказує, що ані прокурор, ані слідчий не мали повноважень на проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, оскільки 31.10.2016 р. було відкрито постанови про створення групи слідчих та доручення про проведення досудового розслідування від 26.10.2016 р. постанову про призначення групи прокурорів, доручення про проведення досудового розслідування від 28.10.2016 р. які не містили підписів.
Відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь ? які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (частини одинадцята, дванадцята статті 290 КПК).
Невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку статті 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази (Висновок Верховного Суду України по справі № 5-364кс16 від 16.03.2017 р.).
Так, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення слідчим або прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, який також уповноважений у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою, визначати старшого слідчої групи. Слідчий невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.
З Витягу з кримінального провадження № 0004700 вбачається, що зареєстровано: 26.10.2016 р. кримінальне правопорушення № 1, з правовою кваліфікацією ст. 345 ч. 2 КК України; 28.10.2016 р. кримінальне правопорушення № 2 з правовою кваліфікацією ст. 342 ч. 2 КК України (а.с. 182 - 183). Слідчими вказано ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , прокурором ОСОБА_4 , ОСОБА_25 .
Постановою про створення групи слідчих та доручення проведення досудового розслідування від 26.10.2016 р., заступник начальника слідчого відділення Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_26 призначив групу слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004700 за ч. 2 ст. 345 КК України у складі слідчого ОСОБА_24 , який призначений старшим слідчо-оперативної групи та слідчого ОСОБА_23 (а.с. 184).
Постановою про призначення групи прокурорів від 26.10.2016 р. заступником керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_27 у кримінальному провадженні № 0004700 призначено групу прокурорів: ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , останнього визначено старшим (а.с. 234).
Постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 28.10.2016 р., винесеною прокурором Сумської місцевої прокуратури матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004700 та № 0004725 об`єднано в одне кримінальне провадження, з присвоєнням реєстраційного номеру у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0004700 (а.с. 186 -187).
Постановою про створення групи слідчих та доручення проведення досудового розслідування від 28.10.2016 р., заступник начальника слідчого відділення Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_26 призначив групу слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004725 у складі слідчого ОСОБА_24 , який призначений старшим слідчо-оперативної групи та слідчого ОСОБА_23 (а.с. 185).
Постановою про призначення групи прокурорів від 28.10.2016 р. першим заступником керівника Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_28 у кримінальному провадженні № 0004700 призначено групу прокурорів: ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , останнього визначено старшим (а.с. 145).
Відповідна інформація відображена у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (а.с. 232).
За клопотанням прокурора в якості свідків судом допитано начальника слідчого відділення Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_26 та слідчого ОСОБА_24 .
Так, свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що прийняті ним як начальником слідчого відділу процесуальні рішення про призначення групи слідчих, доручення про проведення досудового розслідування слідчому у кримінальному провадженні відразу ним підписувались вносились до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у них зі слідчим кабінети поряд.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що йому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні начальником слідчого відділення на підставі доручення, до групи включено слідчу ОСОБА_23 . Він відкривав матеріали стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України ОСОБА_3 , був присутній захисник ОСОБА_5 . Всі матеріали були складені згідно опису, сторона захисту не надавала списку з яким вона ознайомилася. Обвинувачений відмовлявся отримати опис, а тому викреслив опис зі списку. Всі прийняті процесуальні рішення відображені у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
З огляду на викладене, підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено не уповноваженими на те службовими особами відсутні, а тому суд не вбачає підстав для визнання відомостей, що містяться в процесуальних рішеннях (постановах) в даному кримінальному провадженні, що мають підпис слідчого ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , відомостей отриманих на підставі рішень цих слідчих, процесуальних рішень, що прийняті та підписані прокурором ОСОБА_4 - недопустимими як докази.
Щодо тверджень сторони захисту про відкриття матеріалів кримінального провадження не у повному обсязі, суд зазначає наступне.
У протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 31.10.2016 р. складеним слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_24 наявні підписи підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування том 1 на 157 аркушах. Обвинуваченим власноручно вказано, що з матеріалами кримінального провадження ознайомлений в повному обсязі. Обмежень у часі не мав. Заяв, доповнень не має. Наявний напис «Копію опису отримав», який закреслено власноручно ОСОБА_3 (а.с. 116).
Факт присутності захисника під час проведення вказаної слідчої дії не спростовував слідчий ОСОБА_24 , незважаючи на відсутність відмітки про це у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Сумського ВП (м. Суми) за 31.10.2016 р., що був витребуваний судом за клопотанням захисника (а.с. 235 237).
Не є обґрунтованими доводи сторони захисту про недопустимість як доказів висновків експерта потерпілого ОСОБА_10 № 1324 від 28.10.2016 р. та висновку експерта СМЕ потерпілого ОСОБА_8 № 1321 від 28.10.2016 р.
Так, зазначення у Реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні у п. 24 Розділу 1 та у п. 19 Розділу ІІ номера висновку - 1132 від 28.10.2016 р. є явною опискою, оскільки безпосередньо на питання захисника у судовому засіданні експерт ОСОБА_20 зазначив, що він дійсно проводив експертне дослідження у кінці жовтня і висновку за номером 1132 наприкінці жовтня 2016 р. бути не могло.
Письмове підтвердження захисника на стадії судового розгляду прокурору про факт доступу до матеріалів кримінального провадження вчинене 17.02.2017 р. з зазначенням переліку матеріалів (а.с. 125-127) не може бути доказом не відкриття матеріалів не зазначених у цьому повідомленні у порядку ст. 290 КПК України отриманих під час досудового розслідування.
Частиною 9 ст. 290 КПК України передбачено обов`язок письмово підтвердити факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів лежить на протилежній стороні. Так, в даному випадку сторона захисту зобов`язана була підтвердити стороні обвинувачення факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів після повідомлення про завершення досудового розслідування, а не під час судового розгляду.
І як уже зазначав суд, у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 31.10.2016 р. захисник ОСОБА_5 будь-яких зауважень не висловлював. Не висловила сторона захисту зауважень і після отримання 31.10.2016 р. обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Не може свідчити про факт відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування не у повному обсязі пояснення потерпілого ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні про те, що він розписався без ознайомлення з матеріалами, на що посилається захисник, адже за вимогами ч. 7 ст. 290 КПК України передбачено обов`язок прокурора або слідчого за його дорученням повідомити про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів і право потерпілого знайомитися з ними, а не обов`язок.
За змістом протоколів огляду місця події від 26.10.2016 р. відповідно до яких було оглянуто куртки потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та протоколу огляду місяця події - коридору восьмого поверху дев`ятиповерхової будівлі по вул. Засумська, 12-г у м. Суми не вбачається, що при їх складанні і проведенні слідчих дій були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою визнання самої слідчої дії незаконною, а протоколів недопустимими доказами, як вказує захисник.
Щодо визнання недопустимими доказів - Протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. за участю свідка ОСОБА_9 ; Протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. за участю потерпілого ОСОБА_8 ; Протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2016 р. за участю потерпілого ОСОБА_10 з підстав проведення слідчих дій у нічний час, після 22 години суд зазначає наступне.
Так, ч. 1 ст. 223 КПК України дійсно проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 годин) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.
В даному випадку, слідчі експерименти проводились за участю потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , зазначені особи проти проведення за їх участі слідчої дії після 22 години не заперечували, що підтвердили у судовому засіданні.
При отримані зазначених доказів істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, зокрема обвинуваченого ОСОБА_3 як передбачено ст. 87 КПК України не було, а тому вказані захисником обставини не можуть слугувати для визнання таких доказів недопустимим з мотивів наведених захисником.
Не заслуговують на увагу доводи захисника про недопустимість доказів - протоколів слідчих експериментів з підстав проведення їх у кабінеті слідчого, а не на місці події у будинку АДРЕСА_4 та відсутність печатки на фототаблицях. Так, під час слідчих експериментів потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та свідку ОСОБА_9 пропонувалося продемонструвати на статисті механізм спричинення тілесних ушкоджень, шляхом відтворення дій, що не впливає на місце проведення такого експерименту.
Вимогами ч. 3 ст. 105 КПК України не передбачено скріплення зображень печаткою на додатку до протоколу фототаблиці.
Не обґрунтованими є доводи сторони захисту про недопустимість як доказів Протоколів огляду місця події від 26.10.2016 р., відповідно до яких було оглянуто та вилучено куртки чорного кольору з шевронами патрульної поліції, які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з тих підстав, що потерпілі згідно поданих ними заяв не надавали згоди на їх обшук чи огляд, а слідчий наступного дня не звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на ці речові докази.
Так, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 добровільно кожний видав свою куртку, які у подальшому були оглянуті слідчим, не пред`являли претензій щодо їх вилучення, вказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а питання щодо арешту вилученого майна є правом, а не обов`язком слідчого, прокурора у відповідності до положень ст.ст. 170, 171 КПК України. В даному випадку відсутність звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт вилучених у потерпілих речей не є підставою для визнання цих доказів недопустимими доказами в розумінні положень ст.ст. 86, 87 КПК України.
Зазначені докази доповнюють покази потерпілих та свідка, що під час вчинення злочинів потерпілі були у форменому одязі з шевронами патрульної поліції, є належними доказами у кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту щодо протиправності дій потерпілих та свідка відносно обвинуваченого не підтверджені належними доказами, зокрема що з приводу таких дій ОСОБА_3 чи його захисник зверталися з заявою про вчинення злочину у порядку визначеному ст. 214 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_30 суду пояснив, що у нього вдома разом з ОСОБА_17 вживали алкоголь, посварився з дружиною, яка його подряпала та ОСОБА_15 , а потім заснув.
Будь-яких фактів щодо обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні свідок сторони захисту суду не повідомив, а тому підстав для визнання показів цього свідка як недопустимого доказу у зв`язку з перебуванням останнього у стані алкогольного сп`яніння під час дачі показань у судовому засіданні у суду не має.
Крім того, за ч. 2 ст. 345 КК України органом досудового розслідування у провину ОСОБА_3 ставиться спричинення інспектору поліції ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження у вигляді «на задній поверхні верхньої третини правого плеча синець неправильної овальної форми розміром 2х1,7 см. синюшного кольору».
Спричинення ОСОБА_3 синця плеча ОСОБА_8 суд вважає необхідним виключити з обвинувачення, оскільки ця обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та не підтверджується дослідженими доказами. Так, про обставини отримання тілесного ушкодження у виді синця плеча суду не повідомив потерпілий ОСОБА_8 , механізм утворення синця не був продемонстрований у ході проведення слідчих експериментів ні самим потерпілим, ні потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_9 , про що також зазначено експертом у висновках № 1332 від 28.10.2016 р., № 1333 від 28.10.2016 р., № 1334 від 28.10.2016 р.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку у межах висунутого обвинувачення (відповідно до ст. 337 КПК України) доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 342 КК України, оскільки він вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків;
- за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає відсутність тяжких наслідків.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 178).
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він мав прізвище ОСОБА_14 , яке відповідно до Свідоцтва про зміну імені, виданого 24.03.2016 р. змінив на прізвище ОСОБА_15 , не судимий, має сталі соціальні зв`язки, офіційно не одружений проте тривалий час проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, спільно виховують її сина, на диспансерному обліку в психіатричному диспансері не перебуває, характеризується позитивно, працює за цивільно-правовим договором (Т. 1 а.с. 60, 65, 172 - 176, 179, 180).
Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вищевказані дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання в межах санкції статті за ч. 2 ст. 342 КК України у виді арешту, за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.
З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.
У відповідності з вимогами ст. 72 КК України слід зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 26.10.2016 р. по 28.10.2016 р. (а.с. 52).
Під час судового розгляду до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких закінчився. До набрання законної сили вироком слід залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
За вимогами ст. 100 КПК України речові докази конверт № 1 DVD диск від управління патрульної поліції в м. Суми з відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. 95); передані до камери зберігання речових доказів згідно квитанції № 00446 пакунки № 1,2,3,4,5 змиви речовини бурого кольору знищити, формену куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_8 - залишити останньому, формену куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 - залишити останньому, футболку білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_3 повернути останньому (а.с. 113, 114);
Керуючись вимогами ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання
- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді арешту строком три місяці;
- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання.
У відповідності з вимогами ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 покарання, строк попереднього ув`язнення в період з 26.10.2016 р. по 28.10.2016 р.
Речові докази: конверт № 1 DVD диск з відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників Управління патрульної поліції в м. Суми залишити в матеріалах кримінального провадження; передані до камери зберігання речових доказів згідно квитанції № 00446 пакунки № 1,2,3,4,5 змиви речовини бурого кольору знищити; формену куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_8 залишити останньому; формену куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 залишити останньому; футболку білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яка належить ОСОБА_3 повернути останньому.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1