Справа №478/1526/15-к 04.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № №0000385 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтень Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
-визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.384 КК України
Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_7
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просять вирок скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити за відсутністю в його діях складу злочину.
___________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/24/17 Головуючий суду 1-ої інстанції: ОСОБА_9
категорія: ч.2 ст.384 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України та йому призначено покарання у вигляді обмеження волі, строком на один рік.
На підставі п. в статті 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, який набрав чинності 18.04.2014 року, ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання.
Узагальнені доводи апелянтів.
Апелянти вважають, що вирок відносно ОСОБА_7 постановлено судом незаконно, оскільки під час судового слідства його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України не доведена і спростовується дослідженими судом доказами і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказують, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 під розписку був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, оскільки в матеріалах цивільної справи відсутні підписані ним як свідком текст присяги і розписка.
На думку апелянтів, лише усне попередження ОСОБА_7 як свідка про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань та проголошення тексту присяги без його підпису і долучення до матеріалів справи, не є належним процесуальним оформленням процесуального статусу свідка для утворення складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Тому, через недотримання процедури ОСОБА_7 не набув статусу свідка, а відповідно і не є суб`єктом злочину передбаченого ст. 384 КК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 визнано винним в тому, що під час судового розгляду по цивільній справі №1413/1441/2012 за цивільним позовом ОСОБА_7 про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі з ФГ «Агропром-Синтез», Казанківського району Миколаївської області в ході судового розгляду цивільного позову 12.12.2012 року в приміщенні Казанківського районного суду, за його згодою, було допитано в якості свідка. При цьому ОСОБА_7 , будучи попереджений судом про кримінальну відповідальність свідка за завідомо неправдиві показання, відповідно до ст. 384 КК України, давши суду присягу говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи, умисно, з корисливих мотивів, а саме з метою заволодіння грошовими коштами ФГ «Агропром-Синтез» у сумі 33 810 грн. 69 грн. надав суду неправдиві показання в якості свідка, перекрутивши дійсні обставини та факти.
У зв`язку з цим 09.01.2013 року Казанківським районним судом Миколаївської області позовні вимоги ОСОБА_7 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено повністю та стягнуто грошові кошти в сумі 33 810 грн. 69 коп.
В подальшому відповідач ФГ «Агропром-Синтез» звернулося до апеляційного суду Миколаївської області з апеляційною скаргою, та 28.03.2013 року апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 , у зв`язку з встановленням факту отримання ним заробітної плати за період зазначений у позові.
За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.384 КК України завідомо неправдиве показання свідка в суді, вчинене з корисливих мотивів.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисників ОСОБА_6 ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 які підтримали апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_8 , який вважав вирок суду незаконним та необґрунтованим і просив направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 таким вимогам не відповідає.
Як вбачається з дослідженого судом матеріалів цивільного провадження 32/478/12/13 ОСОБА_7 звернувся з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі з ФГ «Агропром-Сінтез», який прийнятий судом до провадження і, за такого, відповідно до ст.30 ЦПК України, він є стороною у цьому провадженні, яка має статус позивача з передбаченими правами та обов`язками.
Також, з вказаних матеріалів вбачається, що позивач ОСОБА_7 був допитаний судом за його позовом в якості свідка з посиланням на вимоги ч.2 ст.184 ЦПК України, яка передбачає можливість допиту сторони в суді в якості свідка за правилами допиту свідків, встановленими ст.ст.180-182 ЦПК України, зокрема, лише у випадку, якщо сторона, заявляє, що факти, які мають значення для справи, які її відомі особисто і дає згоду на допит в якості свідка.
Суд першої інстанції в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.384 КК України, посилався у вироку на журнал судового засідання Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.12.2012 року із якого вбачається, що головуючий суддя попередив ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідка та на протокол прослуховування звукозапису судового засідання цивільної справи №1413/1441/12 від 04.06.2014 року, який свідчить про ті ж обставини.
Решта доказів, на які посилається суд у вироку, можуть свідчати лише про корисливий мотив ОСОБА_7 , а саме отриманню безпідставно 33810 грн. заробітної плати.
З положень ст.180 ЦПК України, яка регламентує порядок допиту свідків, вбачається, що свідок попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань під розписку та приводиться до присяги, підписанні свідком текст присяги, разом з розпискою приєднуються до справи.
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи допитаним в суді, показав, що під час розгляду судом його позову до ФГ «Агропром-Сінтез» не підписував і не давав розписки щодо попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, як не підписував і тексту присяги свідка. Вказані покази підтверджуються дослідженими судом матеріалами цивільної справи, в якій відсутні вказана розписка ОСОБА_7 та підписаний ним текст присяги свідка.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_7 узгоджуються також з дослідженим в суді звукозаписом судового розгляду в цивільній справі за вищевказаним позовом ОСОБА_7 та протоколом прослуховування звукозапису від 04.06.2014 року, з яких не вбачається, щоб головуючий, прийнявши рішення про допит останнього в якості свідка, під розписку попередив ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та прийняв рішення про приєднання до матеріалів справи вказаної розписки і підписаного ОСОБА_7 тексту присяги свідка. З вказаного звукозапису вбачається, що суддя лише усно попередив ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань та останній зачитав текст присяги.
Виходячи з положень ст.180 ЦПК України, лише усне (без відповідної розписки) попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка та відмову від показань та проголошення тексту присяги свідка без його підпису і без приєднання з розпискою до матеріалів справи, не утворюють процесуального статусу свідка, а за такого і підстав для визнання показань такої особи показаннями свідка з огляду на їх допустимість в якості доказу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом 1 інстанції під час розгляду позову ОСОБА_7 до ФГ «Агропром-сінтез» не дотримано процедури його допиту в якості свідка, в зв`язку з чим він не набув статусу свідка, а тому не є суб`єктом злочину, передбаченого ст.384 КК України.
Враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначене у вироку обвинувачення ОСОБА_7 у дачі завідомо неправдивих показань свідка в суді, вчинене з корисливих мотивів, не відповідає дослідженим фактичним обставинам справи, а його вина у вчиненні зазначених у вироку суду першої інстанції дій - не доведена.
Відповідно до положень ст.411 КПК України, вищезазначений вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, як такий у якому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Оскільки інших доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст. 384 КК України стороною обвинувачення не надано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.384 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Ухвала може бути оскаржена учасниками провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий:
Судді