АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1679/16-к Номер провадження 11-сс/786/606/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2016 року,

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у виді взяття під варту задоволено.

Відповідно до матеріалів провадження, до Київського районного суду м.Полтави звернувся слідчий СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

В провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000789 від 02.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, якими встановлено, що 01.12.2016 року, близько 21.00 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з метою нападу направленого на заволодіння чужим майном, приїхали на належному ОСОБА_11 автомобілі марки „ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , до домогосподарства ОСОБА_12 , 1939 року народження, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зупинили автомобіль неподалік господарства потерпілої та шляхом відчинення вхідної хвіртки, зайшли на територію вказаного господарства та підійшли до житлового будинку, де шляхом вибиття в одній із кімнат будинку віконного скла, проникли в середину. В житловому будинку, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 побачили в спальній кімнаті потерпілу ОСОБА_12 , яка сиділа на ліжку, де з метою встановлення місце знаходження грошей та інших матеріальних цінностей нанесли гр. ОСОБА_12 близько п`яти ударів кулаком по спині, після чого остання відмовилася видавати гроші та ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 почали погрожувати кухонним ножем потерпілій з метою видачі останньою грошових коштів. Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою пошуку грошей та інших матеріальних цінностей обшукали будинок потерпілої, в ході чого в різних кімнатах будинку виявили грошові кошти та матеріальні цінності, якими умисно, відкрито, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання заволоділи, а саме:

- грошовими коштами потерпілої на загальну суму 1 200 грн.;

- різноманітним посудом;

- мобільним телефоном;

- продуктами харчування,

чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди.

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покинули її житловий будинок і на автомобілі, що був припаркованим неподалік господарства, поїхали в м.Карлівка Полтавської області за місце свого проживання, де вкрадені грошові кошти та майно розподілили між собою, та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на спині.

02.12.2016 року, о 21.00 год., у відповідності до ст.208 КПК України, ОСОБА_9 затриманий у вчиненні вказаного злочину.

03.12.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.3 ст.187 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_9 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Окрім того, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, не проживає за місцем своєї реєстрації, позбавлений засобів для існування, за місцем проживання характеризується негативно, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків та можливість переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, зміну його місця проживання, перешкоджання кримінальному провадженню та продовження вчинення інших злочинів.

В принесеній в інтересах підозрюваного апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки прокурором не наведено жодної обставини, яка б свідчила про обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В свою чергу, слідчим суддею, не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності вказаних ризиків.

Вказує, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад інкримінованого правопорушення. В матеріалах провадження не має жодного доказу, який свідчив би про те, що злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Водночас, слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний вважається не судимим, є внутрішньо переміщеною особою внаслідок військових дій на сході України, має зареєстроване місце проживання, одружений, проживає разом з дружиною та її малолітніми дітьми, його сім`я складається із семи внутрішньо переміщених осіб, отримує від держави щомісячно відповідну грошову матеріальну допомогу, має матір пенсійного віку, яка також потребує його фізичної та матеріальної допомоги. Фактів, які б вказували на перешкоджання істині у кримінальному провадженні відсутні.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали мотиви апеляційної скарги та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заперечення прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, пояснення слідчого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_9 , особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк понад 7 років позбавлення волі, є правильними.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані відображені в показаннях потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також в протоколах огляду місця події від 02.12.2016 року.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу, та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обґрунтовано визнав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому у своїй ухвалі слідчий суддя обґрунтовано визнав можливими ризики, передбачені ст.177 КПК України, що ОСОБА_9 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, змінювати своє місце проживання, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні.

Водночас, матеріали провадження не містять об`єктивних даних про те, що стан здоров`я, сімейний стан ОСОБА_9 , чи будь-які інші обставини не дозволяють утримувати його під вартою.

Необґрунтованими є доводи апелянтів щодо неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного, а саме: підозрюваний вважається не судимим, є внутрішньо переміщеною особою внаслідок військових дій на сході України, має зареєстроване місце проживання, одружений, проживає разом з дружиною та її малолітніми дітьми, його сім`я складається з семи внутрішньо переміщених осіб, отримує від держави щомісячно відповідну грошову матеріальну допомогу, має матір пенсійного віку, яка також потребує його фізичної та матеріальної допомоги, оскільки вказані дані не зменшують існуючі ризики.

В апеляційній скарзі захисник та підозрюваний ставлять питання про відсутність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, однак слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Оцінку доказів щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_9 складу інкримінованого йому злочину може бути зроблено лише шляхом проведення досудового розслідування в повному об`ємі.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що обраний судом запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для запобігання існуючим ризикам та забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_9 , а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4