Справа № 382/103/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/599/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 30.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
30 травня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Яготинського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської обл., не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися на реєстрацію до Яготинського районного відділу пробації.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської/ філії збитки в розмірі 1694 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

25.04.2016 року у вечірній час, перебуваючи на вул. Котляревського в м. Яготині у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення дроту з повітряної телефонної лінії, реалізуючи який він, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, від`єднав від електроопор дріт марки КППтВП 1Х1Хо,5 довжиною 121 метр, вартістю за 1 метр 2,77 грн., належний ПАТ «Укртелеком» та переніс його до місця проживання ОСОБА_8 АДРЕСА_3 , де під час проведеного огляду місця події викрадений дріт було виявлено та вилучено працівниками Яготинського ВП.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини обвинуваченого у вчиненні правопорушення, зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Так, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд в супереч вимогам ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року), яка передбачає покладення на засудженого два обов`язки, поклав на останнього лише один обов`язок: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В зв`язку з цим прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити, а саме викласти абзац резолютивної частини вироку в наступній редакції: ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила задовольнити;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 , кваліфікація його дій у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України та фактичні обставини, наведені у вироку учасниками судового процесу не оспорюються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано засудженого періодично з`являтися на реєстрацію до Яготинського районного відділу пробації.

Прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про покладення на обвинуваченого ще одного обов`язку - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Однак, на думку колегії суддів вказані вимоги прокурора задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року) у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, згідно ч.2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016 року) на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти певні обов`язки, які перелічені в п.п. 1-6.

Вказані зміни до законодавства набули чинності 08.10.2016 року.

При цьому, аналіз положень нової редакції ст. 76 КК України свідчить, що вона суттєво відрізняється від ст. 76 КК України в редакції від 14.04.2009 року, згідно з якою, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого обов`язки, перелічені в п.п. 1-5 ст. 76 КК України.

Між тим, ст. 76 КК України в новій редакції передбачає, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого два обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також може додатково покласти обов`язки, визначені в п.п. 1-6 ч.2 ст. 76 КК України.

Таким чином, діюча редакція ст. 76 КК України погіршує становище обвинуваченого, а у відповідності до вимог ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинене 25.04.2016 року, тобто до набрання законної сили ст. 76 КК України в редакції від 07.09.2016 року, а тому її положення не можуть бути застосовані, оскільки в даному випадку погіршується становище обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Тому, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, поклавши на обвинуваченого обов`язок, передбачений п.4 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції від 14.04.2009 року), згідно якого на засудженого покладається обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України (в редакції від 07.09.2016 року) аналогічний обов`язок передбачений п.1, згідно якого на засуджену особу покладається обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

При цьому, оскільки на день ухвалення вироку контроль за поведінкою засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а не кримінально-виконавчою інспекцією, суд першої інстанції вірно зазначив, що засуджений повинен періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4