Справа №1-56/11 13.04.2017

Провадження № 11/784/2/17 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК
Головуючий першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участі: прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2011 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого:
01 квітня 2004 року Арбузинським районним судом за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України; 19 квітня 2005 року Арбузинським районним судом скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та засудженого ОСОБА_6 направлено для відбування призначеного вказаним вироком покарання у виді 3 років позбавлення волі; звільнений 18 квітня 2008 року за відбуттям строку покарання; -
- засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 16 січня 2011 року приблизно о 08.00 год. в с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, з метою заволодіння чужим майном, проник до подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав борону БЗТ-1 вартістю 577 грн., алюмінієву трубу довжиною 4 м. діаметром 10 см. вартістю 200 грн. та лист чорного металу.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 777 грн.
В апеляції захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Зазначає, що за словами засудженого ОСОБА_6 : тому не було відомо про вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2011 року; що справа була розглянута у його відсутність; що про існування вироку він дізнався 29 вересня 2015 року під час розгляду іншого кримінального провадження Баштанським районним судом Миколаївської області.
За такого захисник вважає, що вирок ухвалено в порушення вимог ст. 262 КПК України (1960 року). На думку апелянта, доказом необізнаності ОСОБА_6 про оскаржуваний вирок є вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, за яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вказує: що до винесення вироку від 09 вересня 2011 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою. Дозволу на етапування ОСОБА_6 до Арбузинського суду Миколаївської області Добровеличківський районний суд не давав;
що у вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року відсутнє обґрунтування Добровеличківського районного суду Кіровоградської області до змісту ст. 71 КК України відносно оскаржуваного вироку.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляції захисника; пояснення захисника ОСОБА_7 , який прояснив, що за результатами апеляційного розгляду він не підтримує свою апеляцію; думку прокурора ОСОБА_5 про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Твердження апелянта про ухвалення оскаржуваного вироку в порушення вимог ст. 262 КПК України (1960 року) у відсутність засудженого ОСОБА_6 є безпідставними з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2011 року засуджений ОСОБА_6 приймав участь у розгляді даної кримінальної справи за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Зазначене підтверджуєтеся розпискою про отримання ним копії обвинувального висновку 02 вересня 2011 року (а. с. 91), його власноруч написаною заявою від 02 вересня 2011 року про розгляд даної кримінальної справи в цей же день (а. с. 92), протоколом судового засідання від 02 вересня 2011 року (а. с. 93, 94) та, власне, оскаржуваним вироком суду від 02 вересня 2011 року, відповідно до якого запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишений без змін підписка про невиїзд (а. с. 95).

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 підтвердив, що і розписка і заява від 02 вересня 2011 року, вказані вище, написані ним.

Крім того, сам засуджений ОСОБА_6 з підстав, вказаних захисником в апеляції, вирок суду не оскаржував, а намагався його оскаржити у жовтні 2015 року з інших підстав (а. с. 110).

У зв`язку із пропущенням строку апеляційного оскарження та за відсутністю клопотання про його поновлення постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2015 року його апеляція була визнана такою, що не підлягає розгляду у відповідності до вимог ч. 1 ст. 353 КПК України (1960 року) (а. с. 115).

Доводи захисника про відсутність у вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року обґрунтування Добровеличківського районного суду Кіровоградської області незастосування ст. 71 КК України відносно оскаржуваного вироку є неспроможними, оскільки Добровеличківським районним судом Кіровоградської області такого рішення не приймалося (а. с. 179).

Проте, у будь-якому разі вказане не свідчить про ухвалення Арбузинським районним судом Миколаївської області оскаржуваного вироку у відсутність засудженого ОСОБА_6 .

Що стосується тверджень апелянта ОСОБА_7 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до винесення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області вироку від 09 вересня 2011 року, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються вказаним вироком.
Так, відповідно до вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2011 року запобіжний захід ОСОБА_6 у виді підписки про невиїзд змінений на тримання під вартою саме вказаним вироком від 09 вересня 2011 року із зазначенням про негайність такого в залі суду (а. с. 179).

За такого, апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про утримання ОСОБА_6 під вартою у іншій кримінальній справі станом на 02 вересня 2011 року є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляції захисника є явно надуманими та неприйнятними.

З огляду на зазначене відсутні підстави для скасування вироку з наведених апелянтом підстав.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2011 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Головуюча

Судді: