Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/110/17
Провадження № 1-в/553/47/2017
У Х В А Л А
Іменем України
13.02.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення.

Засуджений ОСОБА_4 , представник ПВК № 64 в судове засідання не з`явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що перебування засудженого ОСОБА_4 в період з 16.12.2014 року в СІЗО за своєю суттю не є попереднім ув`язненням.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувала справа по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишено підписку про невиїзд. Термін відбування покарання рахувати з дня затримання.

Вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 30.11.2012 року та звернутий до виконання.

16.12.2014 року ОСОБА_4 затриманий СКР Полтавського РВ.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 30.11.2012 року та на підставі рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Полтавській області № 51 від 25.12.2014 року засуджений ОСОБА_4 направлений для відбування покарання до Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

Як встановлено в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з абзацом 3 п. 3 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "про застосування окремих положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В ст. 3 вказаного вище Закону визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
З огляду на зміст вищенаведених норм чинного законодавства, період тримання під вартою ОСОБА_4 з 16.12.2014 року, тобто з часу затримання, за своїм змістом не є попереднім ув`язненням. Вказана дата є початком періоду відбування покарання засудженим за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2012 року.

А тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання засудженогоОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1