Справа № 478/220/17 пров.№ 1-в/478/45/2017
У Х В А Л А
Іменем України
22 лютого 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК-93 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому провадженні подання начальника Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) про вирішення питання про застосування покарання за сукупністю злочинів стосовно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаєва, з середньою освітою, одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, на теперішній час засуджений:
- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі,
До Казанківського районного суду Миколаївської області звернувся начальник Казанківської ВК УДПтСУ в Миколаївській області (№ 93) із поданням про приведення вироків у відповідність відносно засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи своє звернення тим, що при ухвалені вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2016 року не була врахована ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року, та просить вирішити питання про призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів.
В ході судового розгляду вищевказаного подання представник Казанківської ВК № 93 його підтримав.
На думку прокурора подання не підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні подання.
Вислухавши думку учасників судового засідання та дослідивши додані до подання письмові матеріали, суд приходить наступного висновку.
Матеріалами подання встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та за злочини, за які ОСОБА_5 засуджений вироками Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015 року, Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2015 року, Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.07.2015 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року вирок Центрального суду м. Миколаєва від 30.07.2015 року щодо ОСОБА_5 було змінено, а саме: постановлено на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та вироком апеляційного суду Миколаївської області від 15.06.2015 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання - 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Згідно вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Апеляційним судом Миколаївської області зазначено, що при призначені ОСОБА_5 остаточного покарання за оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції слід було керуватися правилами ч. 4 ст. 70 КК України, тобто призначати остаточне покарання не за сукупністю вироків, а за сукупністю злочинів, при цьому визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 роки 2 місяці.
Тобто, фактично суд апеляційної інстанції встановив, що судом першої інстанції було застосовано кримінальний закон, який в даному випадку не підлягав застосуванню, а саме: призначено остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, та не застосовано кримінальний закон, який підлягав застосуванню - ч. 4 ст. 70 КК України.
Таким чином, строк покарання ОСОБА_5 у виді 3 років 2 місяців ухвалений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.07.2015 року був врахований вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2016 року. Судом апеляційної інстанції вказаний строк відбуття покарання ОСОБА_5 не змінено, отже він залишається врахованим.
З огляду на наведене, суд вважає, що не має підстав для застосування ч. 4 ст. 70 КК України оскільки відсутній строк покарання, який би не був включений до вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.05.2016 року, у зв`язку з чим в задоволенні поданні начальника Казанківської ВК УДПтСУ в Миколаївській області № 93 слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:
У задоволенні подання начальника Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) про приведення вироку у відповідність згідно вимог ч.4 ст.70 КК України стосовно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя
Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1