СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, не одружений, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що до даного часу закінчити досудове розслідування не виявилосяза можливе через необхідність проведення додаткових слідчих дій, у зв`язкуз чим постановою прокурора строки досудового розслідування кримінального провадження продовжено. На даний час переконана відсутні підстави стверджувати, що ризики необхідності тримання ОСОБА_5 під вартою зникли, що обумовлене як тим покаранням, яке йому загрожує, так і конкретними даними про його особу, зокрема, тим, що матеріали справи свідчать про те, що він може впливати на свідків та потерпілу, зухвалість поведінки останньоговиходячи з конкретних обставин інкримінованого злочину, все це за переконанням сторони обвинувачення може свідчити і про те, що він буде перешкоджати проведенню досудового розслідування, відсутність роботи, на думку слідчого, свідчить про наявність такого ризику як ймовірне вчинення нового корисного злочину.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому, зауважив, що саме перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою забезпечить належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків та належну процесуальну поведінку.

Захисник розпочав свій виступ з того, що він категорично заперечує той факт, що підозра його підзахисному є обгрунтованою, оскільки жодного "прямого" доказу, який би з достовірністю вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинили інкриміновані йому кримінальні правопорушення, немає. Проте, на підставі цього просив все ж таки застосоувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На питання слідчого судді, якої ж саме позиції притримується сторона захисту, оскільки саме по собі твердження про відсутність підстав вважати підозру обгрунтованою, виключає і відсутність підстав стверджувати, що до особи можна застосовувати запобіжні заходу, змінив свою думку, та просив взагалі відмовити в задоволенні клопотання.

Також адвокат не погоджувався із тим, що в даному судовому засіданні відбувається розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою його підзахисного в тому числі за обвинувачення по ч.4 ст. 187 КК України, оскільки цей запобіжний захід обирався йому за ч.1 ст.263 КК України))) Вважав це перешкодою для задоволення даного клопотання. Також стверджував, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 повністю підтримав позицію свого захисника. Окремо заявив, що 25.10.2016 в період часу з 10.00 до 11.00 годин за адресою м. Київ, Повітрофлотський проспект, 49 на 4 поверсі в одному із кабінетів адміністративної будівлі особою із прізвищем « ОСОБА_7 » та 6-ма іншими особами до нього застосовано фізичне насильство з метою схиляння до дачі викриваючих себе показів.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0006187 від 27.05.2016 за підозрою в тому числі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України за наступними обставинами.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що у невстановлений час і місці у нього із раніше знайомим ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном.

Так, з метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розподілили між собою злочинні ролі відповідно до яких: ОСОБА_8 повинен був здійснити із раніше підготовленої вогнепальної зброї постріли в особу потерпілого, а ОСОБА_5 наносити удари раніше підготовленим предметом схожим на спортивний інвентар бейсбольну біту, по тілу та в область голови, після чого вони мали незаконно заволодіти речами потерпілого.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу 27.05.2016 приблизно о 21.40 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на автомобілі останнього «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхали до бульвару І. Лепсе в м.Києві, де припаркувавши автомобіль на проїжджій частині пішли до будинку АДРЕСА_3 вказаного бульвару, де з метою вчинення злочину з корисливих мотивів та почали чекати.

Орган досудового розслідування стверджує, що 27.05.2016 приблизно о 21:53 годині ОСОБА_5 перебуваючи на тротуарній доріжці по бульвару Івана Лепсе, 23-а в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, маючи спільний, об`єднаний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_9 та реалізуючи свій злочинний умисел застосовуючи бейсбольну біту, яку утримував в руці, після пострілів ОСОБА_8 у ОСОБА_9 , в результаті чого останній впав на землю, з метою подолання опору ОСОБА_9 , та доведення злочину до кінця, умисно, завдав декілька ударів предметом схожим на бейсбольну біту в область голови ОСОБА_9 . Не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_5 продовжив наносити удари в область голови ОСОБА_9 , який перебував на асфальтному покритті, після подолання опору останнього, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заволоділи сумкою рюкзаком ОСОБА_9 в якій перебували мобільні телефони , документи та особисті речі останнього.

Відповідно до підозри, після вчинення вищеописаних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишили ОСОБА_9 на тротуарній доріжці, а самі пішли в бік проїжджої частини, де перебував автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , та сівши в нього з майном ОСОБА_9 поїхали в напрямок Подільського району м. Києва.

Сторона обвинувачення переконана, що в результаті таких дій ОСОБА_5 ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: рана №1 на спині справа на межі грудної та черевної порожнини, рана №2 на задній поверхні ліктьового суглобу, рана №3 на передній поверхні правої гомілки в верхній третині. Характер, розташування та морфологічні особливості ушкоджень вказує на те, що вони є вогнепальними та утворились від дії вогнепальних снарядів. Вогнепальне ушкодження на спині (рана №1) з ушкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Рана (№2; №3) на правій поверхні та нижніх кінцівках з ушкодженням кісток мають ознаки ушкоджень середньої тяжкості та сприяли розвитку крововтрати та шоку і настанню смерті. Забійні рани на голові в проекції лівого потиличного бугра і в потиличній ділянці справа; гематома тьмяно-скроневій ділянці зліва; крововиливи в м`які тканини голови; переломи кісток склепіння та основ черепа; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку; набряк набухання головного мозку. Характер та морфологічні особливості ушкоджень на голові вказує на те, що вони утворились від неодноразових концентрованих ударів тупого твердого предмета, який мав обмежену травмуючи поверхню, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і також сприяли настанню смерті. Садна в лобній ділянці зліва, на спині носа, в лівій виличній ділянці біля зовнішнього кута ока, на тильній поверхні правої кисті руки. Всі вони утворились від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів) в процесі отримання травми, можливо падіння.

Такі дії ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування як напад з метою незаконного заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за ч.4 ст.187 КК України, та останньому 11.11.2016 вручено письмове повідомлення про підозру.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою незаконного поводження зі зброю та бойовими припасами, придбав, зберігав та переносив при собі револьвер "Наган" №ГН653, який споряджений сімома патронами калібру 7,62 мм, які були вилучені у ОСОБА_5 25.10.2016 під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 .

Так, відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №980 від 25.10.2016 вилучений револьвер "Наган" №ГН653 належить до вонепальної зброї - є короткоствольним, нарізним револьвером промислового виробництва СРСР, придатним до стрільби. Вилучені 7 патронів є боєприпасами, револьверними патронами калібру 7,62 мм, призначені для стрільби з револьверів системи "Наган".

Такі дії ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1ст.263 КК України та 25.10.2016 йому вручено письмове повідомлення про підозру.

Не вирішуючи питання про винуватість підозрюваного ОСОБА_5 та правильності кваліфікації його дій в інкримінованому йому злочину, виходячи лише з фактичних даних, які містяться в протоколах огляду місця події від 27.05.2016 та огляду місця події (трупа) від 28.05.2016, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколі проведення слідчого експерименту, допитах свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , висновку судово-балістичної експертизи №984 від 26.10.2016, протоколі огляду місця події від 25.10.2016, висновку судово-балістичної експертизи №980 від 25.10.2016, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра є обгрутованою.

26.10.2016 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_5 запобіжнтй захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.12.2016.

Та обставина, що станом на 26.10.2016 підозрюваному ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру тільки за ч.1 ст.263 КК України, а вже під час його перебування під вартою, в рамках одного і того самого кримінального провадження його дії ще було кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.4 ст.187 КК України, не впливає на необхідність безумовного звільнення його під варти, відтак в цій частині доводи сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

19.12.2016 постановою керівника Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_19 продовжено строки досудового розслідування у даному провадженні строком до 3 місяців, а саме до 25.01.2017, оскільки є необхідність у проведенні слідчих дій, а також стаціонарної експертизи, необхідно здійснити подальше відкриття матеріалів відповідно до вимог ст.290 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 3-х місяців.

У відповідності до положень ст. ст.197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з тексту ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою була обрана ОСОБА_5 з урахуванням даних про його особу.

На сьогоднішній день він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі строком до 15 років. Він не працює, сім`ї немає, відсутні будь-які докази міцних соціальних зв`язків.

Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному - позбавлення волі до 8 років, наявність непогашеної судимості, факт ймовірного вчинення злочину під час умовно-дострокового звільнення, нетривалий період часу, від якого він звільнився і ймовірно вчинив новий злочин проти життя і здоров`я людини, відсутність роботи, міцних соціальних зв`язків та родини, конкретні обставини інкримінованого правопорушення, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки його слід утримувати під вартою. Також не можна залишити поза увагою свідчення потерпілого та свідків і з великою імовірністю припустити, що він може на них впливати.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте у визначений законом строк закінчити досудове розслідування не представляється можливим, що обумовлено необхідністю проведення експертизи.

Приймаючи до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу не встановлено, слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою до18.00 години 25 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку передбаченим цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні даної ухвали не визначає розмір застави.

Також слідчий суддя в порядку здійснення судового контролю за правами і свободам осіб на стадії досудового провадження вважає занеобхідне з урахуванням відомостей, наведених підозрюваним ОСОБА_5 в судовому засіданні, зобов`язати прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР для організації їх перевірки в рамках досудового розслідування.

Так, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 206 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Продовжити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.00 години 25 січня 2017 року.

В цій частині ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про ймовірне вчинення відносно ОСОБА_5 кримінального правопорушення 25.10.2016 в період часу з 10.00 до 11.00 годин за адресою м. Київ, Повітрофлотський проспект, 49 на 4 поверсі в одному із кабінетів адміністративної будівлі особою із прізвищем « ОСОБА_7 » та 6-ма іншими особами, а саме застосування до нього фізичного насильства з метою схиляння до дачі викриваючих себе показів та розпочати досудове розслідування.

В цій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1