Справа № 297/3099/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника обласної психлікарні за дорученням ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово справу за заявою головного лікаря обласної психіатричної лікарні м. Берегово про продовження примусових заходів медичного характеру щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, громадянина України,
встановив:
11 липня 2006 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, щодо ОСОБА_5 застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

01 лютого 2013 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ, щодо ОСОБА_5 змінено примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на примусове лікування у відділенні з посиленим наглядом психіатричної лікарні за місцем реєстрації.

16 липня 2013 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області, щодо ОСОБА_5 змінено примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом на примусове лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

05 липня 2016 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області, щодо ОСОБА_5 продовжено примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

08 грудня 2016 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово звернулася в суд в порядку ст. 95 КК України про продовження застосування примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_5 , тобто примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Представник облпсихлікарні ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила, оскільки ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді, легкої розумової відсталості у ступені вираженої дебільності з помірно-вираженим психопатоподібним типом олігофренічного дефекту, стан компенсації та враховуючи його психічний стан він потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення заяви.

У відповідності до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів.

Заслухавши пояснення представника облпсихлікарні та думку прокурора, вивчивши матеріали справи, зокрема акт психіатричного огляду особи, яка перебуває на примусовому лікуванні № 39 від 05.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді легкої розумової відсталості у ступені вираженої дебільності з помірно-вираженим психопатоподібним типом олігофренічного дефекту, стан компенсації, тому враховуючи нестабільність психічного стану, недостатнє критичне ставлення до скоєного злочину та свого захворювання, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом, суд вважає, що заява є обґрунтованою і її слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 92, 95 КК України, керуючись ст.ст. 514, 516 КПК України, суд,

ухвалив:
Заяву задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом в примусовому порядку у психіатричній лікарні, призначених йому ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2006 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1