Справа № 520/3235/17
Провадження № 1-кп/520/679/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2017 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 10.03.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.03.2017 року о 15:20 год., ОСОБА_6 , з метою особистою наживи, діючи умисно та з корисливих спонукань, знаходячись біля будинку № 17-Г, що розташований по вул. Варненській в м. Одесі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбивши скло правої двері автомобіля марки «SMART», д/з НОМЕР_1 , намагався таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_7 , а саме авто магнітолу «PIONEER DEH 1450 UB», чорного кольору, вартістю 1853 грн. та флеш карту 16 ГБ, металевого кольору, вартістю 200 грн., на загальну суму 2053 грн., однак був помічений громадянином ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, ОСОБА_6 , з флеш картою на 16 ГБ, металевого кольору, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 200 грн.

За таких обставин, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Повторно, 10.03.2017 року о 15:35 год., ОСОБА_6 , діючи умисно та з корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 19-А, що розташований по вул. Варненській в м. Одесі, шляхом ривку, відкрито викрав з рук малолітнього ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «TM BLU R1НD», в корпусі чорного кольору, вартістю 2 926 грн., чим завдав останньому матеріалу шкоду на вказану суму. Однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з причини, що не залежали від його волі, оскільки при спробі втечі був затриманий громадськістю та співробітниками Національної поліції.

За таких обставин, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, тобто замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 10.03.2017 року приблизно о 15:20 год., він, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, біля будинку № 17-Г, розбив скло автомобіля марки «СМАРТ», д/з НОМЕР_1 , звідки таємно намагався викрасти авто магнітолу та флеш карту, однак був помічений громадянином ОСОБА_8 , який вимагав від нього припини, вчинення кримінального правопорушення. Злякавшись, він схопив лише флеш карту та з місця вчинення злочину зник. В подальшому, біля будинку № 19-А по вул. Варненській в м. Одесі, приблизно о 15:35 год., він побачив малолітнього ОСОБА_9 , який тримав в руках мобільний телефон, чорного кольору, після чого, шляхом ривку він відкрито викрав вказаний телефон та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий громадянами спільно з співробітниками поліції та доставлений до районного відділу поліції для дачі показів.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та досі не розуміє чому так сталося. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, тобто замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, а також думку потерпілих, які просять суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не пов`язане з позбавленням волі, оскільки претензій матеріального та морального характеру до останнього не мають, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання:

-за ч.1 ст.186 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без змін застава у розмірі 35 000 грн.

Внесену заставу відносно ОСОБА_6 у розмірі 35 000 грн. повернути заставодавцю, в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 як частково відбуте призначене покарання, строк знаходження під вартою з 10.03.2017 року по 15.03.2017 року, з урахуванням положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю потерпілім, згідно гарантійних розписок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .