Справа № 216/6088/16-к
У Х В А Л А
16 грудня 2016 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Тарасівка Казанківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, освіта середня, раніше судимого:
- 20.06.1994 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.3, 17, 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.46-1 КК України до 3 років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на 3 роки;
- 09.01.1997 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 81 ч.3, 17, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 04.09.1998 р. на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 р.;
- 16.08.1999 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 94, 140 ч.2, 42 КК України до 12 років позбавлення волі, звільненого 12.03.2011 р. по відбуттю строку покарання;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України, -
16.12.2016 р. слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 п.13 КК України, яке погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне вбивство.
Так, повторно, 13.12.2016 р., у вечірній час ОСОБА_8 , прибув за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою підтримував інтимні стосунки, в приміщення квартири АДРЕСА_3 , де залишився ночувати.
Прокинувшись 14.12.2016 р., в приміщенні вітальні квартири за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 про своє бажання остаточно припинити з ним інтимні відносини.
Вказане повідомлення обурило ОСОБА_8 викликавши у нього гостру неприязнь до ОСОБА_9 та умисел, на заподіяння їй смерті, з мотивів особистої неприязні.
Діючи з цією метою, ОСОБА_8 прослідував до ванної кімнати даного помешкання, де підшукав собі знаряддя вчинення вбивства слюсарний молоток, з яким повернувся до приміщення вітальні, де застав ОСОБА_9 лежачою спиною на дивані, встановленому у даній кімнаті квартири.
Відразу ж після цього, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись в приміщенні гостьової кімнати квартири АДРЕСА_3 , діючи з умислом на заподіяння ОСОБА_9 смерті, з мотивів гострої неприязні до неї, близько об 08.00 год. 14.12.2016 р., умисно, зі значною силою, завдав потерпілій ОСОБА_9 , яка продовжувала лежати спиною на вказаному дивані звернутою до нього обличчям, численних ударів робочою частиною підшуканого ним молотка, який утримував у правій руці, в життєво-важливий орган голову, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 не сумісні для життя тілесні ушкодження у вигляді: рани №1 розміром 4,5х4 см в лобово-тім`яній області голови праворуч, неправильної округлої форми з рваними краями, що має дефект шкіри в середині; рани №2 розміром 3х1,5 см, розташованої праворуч на 1 см від рани №2 щілеподібної неправильної форми, краї якої розтрощені з крововиливами; рана зіяє, в глибині рани відламки кісток черепу та речовина головного мозку.
Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 тут же померла на місці злочину, а ОСОБА_8 залишив квартиру за вищевказаною адресою.
16.12.2016 р. о 13.30 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.
16.12.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Вина ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 15.12.2016 р.; протоколом огляду трупу від 15.12.2016 р.; протоколом огляду комп`ютерної техніки вилученої 16.12.2016 р. в магазині «Мобілайф»; протоколом особистого обшуку ОСОБА_5 , у якого вилучено ноутбук «Асус»; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, тому як до теперішнього часу не встановлено та не вилучено знаряддя злочину; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз та умовлянь, тому як ОСОБА_5 відомі особи, які викривають його; та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому як ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий та знову вчинив особливо тяжкий злочин маючи незняту та непогашену судимість у встановленому законом порядку.
Зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий підтримав клопотання в повному обсязі, просить задовольнити його.
Прокурор просить суд задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід підозрюваному взяття під варту.
Захисник просить суд врахувати, що підозрюваний має на утриманні неповнолітню дитину, неофіційно працює, має місце реєстрації, та обрати запобіжний захід в вигляду цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний підтримує думку захисника.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно вимогам п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а також спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також за приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» - «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою».
Вище перераховані обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд згідно вимогам ст. 178 КПК України також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який за правилами ст. 12 Кримінального кодексу України є особливо важким злочином.
Доводи захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме: наявність неповнолітньої дитини на утриманні, наявність місця реєстрації, хоча й заслуговує на увагу, та враховується судом в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених вище ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Додатково слід звернути увагу на те, що в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо важкого злочину, який спричинив смерть потерпілій, тому суд не вбачає правових підстав для визначення застави в даному кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 13.30 год. 13.02.2017 р., включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 13.30 год. 16.12.2016 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1