Справа № 351/606/17
Провадження № 1-кп/351/65/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

cекретар - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, -

за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин:

ОСОБА_4 восени 2015 року, під час прогулянки в м. Снятин біля очисних споруд знайшов багнет який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), який відповідно до висновку експерта №1.2-109/17 від 28.02.2017 є бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва.

Розуміючи, що вказаний багнет є холодною зброєю, для поводження з якою необхідний спеціальний дозвіл, ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння холодної зброї, тримаючи багнет при собі, переніс його до свого господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , чим здійснив незаконне носіння холодної зброї, при цьому він мав реальну можливість добровільно здати органам влади набуту холодну зброю, але нею не скористався.

Також ОСОБА_4 вважаючи багнет, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), який він зберігав в своєму господарстві, не потрібний йому для використання в господарських цілях, маючи умисел направлений на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вирішив продати багнет через мережу «Інтернет».

Для цього, з метою реалізацію свого злочинного умислу направленого на збут холодної зброї, в січні 2017 року ОСОБА_4 на інтернет-сторінці сайту «OLX» розмістив оголошення про продаж придбаного ним багнету, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), де зазначив вартість в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, ім`я ОСОБА_6 , а також розмістив фотозображення багнету, який мав намір незаконно збути.

Таким чином, ОСОБА_4 , розмістивши оголошення про продаж холодної зброї, виконав всі необхідні дії спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, направленого на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 19.02.2017 р. на сторінку ОСОБА_4 в інтернет-сайті «OLX» написала повідомлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Іллінці Снятинського району, яка побачила розміщене оголошення ОСОБА_4 на інтернет-сторінці сайту «OLX» та домовилася про зустріч позаду магазину «Росинка», що по вул.Водопровідна в м. Снятин, з метою придбання багнету, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція) виставленого ОСОБА_4 на продаж.

У зв`язку з цим, 20.02.2017 біля 12:00 год. ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут холодної зброї, без передбаченого на те законом дозволу, переніс набутий ним багнет, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), на вул. Водопровідна в м. Снятин Івано-Франківської області, де зустрівся із ОСОБА_7 та домовлявся з нею про умови купівлі-продажу багнета, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), при здійсненні чого був затриманий поліцейськими Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, пов`язаного зі збутом холодної зброї без передбаченого законом дозволу, до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого досудовим слідством за ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та вчинив замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу

17.03.2017 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Прокурором у відповідності до ст.470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 у проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні щодо нього, характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність суспільних інтересів у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Враховано беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність судимості, а також досягнення домовленості щодо співпраці у кримінальному провадженні.

Прокурором згідно вимог ст.469 КПК України враховано те, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України вчинене ОСОБА_4 у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, внаслідок вчинення якого завдано шкоду громадським інтересам.

Сторони, врахувавши фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, пом`якшуючі покарання, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, за ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.

Підозрюваному роз`яснено, що він відмовляється від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст.470 КПК України угода про визнання винуватості мусить бути обумовлена всіма пунктами даної статті.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні була проведена експертиза, витрати на провдення даної експертизи слід покласти на обвинуваченого. а тому суд вважає, що із ОСОБА_4 слід стягнути 703,68 грн. витрат на проведення експертизи у дохід держави.

Долю речових доказів визначити на підставі ст.100 КПК України, а саме: речовий доказ багнет, який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), згідно висновку експерта №1.2-109/17 від 28.02.2017 р. є бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва, залишити на зберігання у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, для передачі у натуральну колекцію холодної зброї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374,475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 17.03.2017 р. у кримінальному провадженні про визнання винуватості між начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: багнет, вилучений у ОСОБА_4 , який використовувався з артилерійськими карабінами зразка 1892 року (Франція), згідно висновку експерта №1.2-109/17 від 28.02.2017 р. є бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва, залишити на зберігання у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, для передачі у натуральну колекцію холодної зброї.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №1.2-109/17 від 28.02.2017 р. у розмірі 703,68 грн..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1