У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000106 від 27.12.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 259 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2016 року, старший слідчий СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту, на вилучене в ході обшуку майно, у кримінальному провадженні, мотивуючи наступним.

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 27.12.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 24.12.2016 о 15 годині 20 хвилин на телефон кол-центру СБ України ( НОМЕР_1 ) з номеру телефону НОМЕР_2 зателефонувала особа чоловічої статі та повідомила про мінування будівлі Центрального апарату СБ України.

Відповідно до листа ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області від 27.12.2016 вих. № 65/5/3-6555нт, що можливо вказаний телефонний дзвінок здійснив громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 27.12.2016 в період з 19 години 10 хвилин до 20 години 30 хвилин старшим слідчим Управління СБ України в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна, а також за добровільною згодою власника приміщення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia» 105 чорного кольору з ІМЕІ № НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператору «life» з номером НОМЕР_2 .

Вилучені вищевказані речі відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання з тих підстав, що вилучене майно може бути використано як доказ вчиненого кримінального правопорушення, як знаряддя злочину.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України не прибуття інших учасників кримінального провадження не перешкоджають розгляду клопотання.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З урахуванням вище викладеного, того факту, що вилучені речі, на думку слідчого судді, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженню, оскільки могли зберегти на собі сліди злочинів та використовувалися для вчинення кримінальних правопорушень. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення речей, задля використання їх у доказових цілях, та проведення необхідних експертиз з метою встановлення відповідності державним стандартам та нормам, вилученої продукції, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000418 від 27.12.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на на мобільний телефон «Nokia» 105 чорного кольору з ІМЕІ № НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператору «life» з номером НОМЕР_2 , який виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1
29.12.2016