Справа № 299/4248/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі- ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
даною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.ч. 1, 2 ст.309 КК України, повернуто прокурору Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області, внаслідок його невідповідності вимогам ст.291 КПК України.
За даним епізодом дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно цього ж обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи у володінні та користуючись легковим автомобілем марки «Rover», темно-зеленого кольору, реєстраційний номер республіки Угорщина НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, з метою приховування від працівників міліції заборонених для зберігання предметів, у присутності останніх, 29 липня 2014 року о 06 год. 40 хв., за допомогою замкового ключа, зачинив вхідні дверцята вказаного транспортного засобу. Після чого, під час проведення огляду місця події об 11 год. 10 хв., того ж дня, виконати законні вимоги працівників міліції відкрити дверцята автомобіля марки «Rover», відмовився.
01 серпня 2014 року о 14 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду про надання тимчасового доступу до речей та документів, з можливістю механічного втручання в замкову систему, під час проведення огляду зазначеного автомобіля, на його задньому пасажирському сидінні було виявлено та вилучено згорток поліетиленового пакету із вмістом сухої, грубо подрібненої речовини рослинного походження, темно-зеленого кольору, маса якої згідно висновку експерта № 18/358 від 06 серпня 2014 року в перерахунку на суху речовину становить 12, 9121 грн. та яка має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом (марихуаною), які ОСОБА_7 без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, умисно, незаконно, зберігав без мети збуту у салоні вказаного автомобіля, до 14 год 50 хв, 29 липня 2014 року. Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування за цим епізодом кваліфіковано за ч.ч.1, 2 ст. 309 КК України.
Вказаною ухвалою, суд повернув прокурору обвинувальний акт, зазначивши, що він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема, такий не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , із викладенням обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а містить лише виклад повідомлення ОСОБА_7 про підозру, в подальшому про зміну раніше повідомленої підозри, обставини, які встановлено досудовим розслідуванням та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону. Зазначені порушення, допущене при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , на думку суду першої інстанції, не дають можливості призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд вийшов за межі прав, передбачених ст.314 КПК України, дав оцінку питанням, які мають вирішуватися в процесі судового розгляду та безпідставно повернув обвинувальний акт, який складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України.
В запереченнях, поданих на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_6 просить в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що судом першої інстанції вірно встановлена невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст..291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_6 про законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до процесуальних обов`язків, зазначених у ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Цих вимог КПК України прокурором у даному кримінальному провадженні дотримано не в повній мірі.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Вимоги до обвинувального акту встановлені статтею 291 КПК України.
Відповідно до вимог вказаної статті обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вищевказаним вимогам закону.
Так, як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, містить лише виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких оголошено підозру ОСОБА_7 , проте, формулювання обвинувачення, яке згідно вимог ст.291 КПК України викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в акті не зазначено, у зв`язку з чим, твердження суду в цій частині колегія суддів вважає обґрунтованими.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань . Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. З цими гарантіями обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 узгоджується не в повній мірі.
Неконкретність обвинувачення безпосередньо стосується і права обвинуваченого на справедливий судовий розгляд та порушує їх право на захист.
Вищезазначене є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору та спростовує доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вказані недоліки обвинувального акту, унеможливлюють його призначення до судового розгляду, а тому висновки суду про повернення його прокурору, апеляційний суд вважає законними та обґрунтованими.
Зазначені інші доводи, які прокурор навів в апеляційній скарзі, є такими, що не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим апеляційним судом відхиляються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Ухвала набирає чинності з дня оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: