Провадження № 11-кп/779/32/2017
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційного скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні заяви лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №1 ОСОБА_9 про зміну

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 ,

примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №1 ОСОБА_9 про зміну ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На вказану ухвалу суду представник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою змінити примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом, застосовані до хворого ОСОБА_8 на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а судовий розгляд був неповним, що вплинуло на правильність застосування Закону про кримінальну відповідальність, на визначення міри застосування (зміни) примусових заходів медичного характеру.

Вказує, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №1441/2012/ № 8/2012 від 17.03.2015 р., в раніше застосованих до ОСОБА_8 заходах медичного характеру відпала потреба, пацієнт потребує зміни примусових заходів медичного характеру у відділенні із звичайним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку, у зв`язку з тим, що стан його здоров`я є стабільним, що виражається в нормалізації поведінки та стосунків з оточуючими. Однак, суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам, при цьому безпідставно поклав в основу мотивації ухвали попередні висновки судів, які значення для даного провадження не мають.

Також, вказує, що суд першої інстанції, поставивши під сумнів психічний стан ОСОБА_8 та визнавши непереконливим висновок лікарів-психіатрів, не виконав вимоги п.21 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 р. № 7 та не залучив до участі у справі спеціаліста, та не призначив експертизи, що в силу ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення апеляційним судом з підстав неповноти судового розгляду.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2016 року касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2015 року у кримінальному провадженні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, пояснення захисника ОСОБА_7 , та законного представника ОСОБА_10 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, та змінити ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, перевіривши матеріали за заявою лікаря-психіатра і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні достатні мотиви підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу лікаря психіатра, який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Зазначених положень закону при розгляді заяви лікаря-психіатра щодо ОСОБА_8 про зміну останньому виду примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку суд належним чином не дотримався.

Так із заяви лікаря-психіатра від 18.09.2015 року стан ОСОБА_8 внаслідок медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів стан хворого стабільний, що виражається в нормалізації поведінки та стосунків з оточуючими. Критично ставиться до скоєного. Враховуючи стійкі позитивні зміни в психічному стані та поведінці гр.. Громадянина ОСОБА_8 комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку про доцільність зміни примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції, не перевіривши належним чином психічний стан ОСОБА_8 на час розгляду заяви лікаря психіатра, критично оцінив висновок судової психіатричної експертизи, не обговорив можливість призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, передчасно відмовив у задоволенні заяви лікаря психіатра про заміну хворому виду примусових заходів медичного характеру на менш суворий.

Суд першої інстанції при розгляді справи зазначені вимоги закону в повній мірі не виконав.

Отже суд, не перевіривши у повному обсязі фактичні обставини справи та істотно порушивши вимоги КПК, передчасно дійшов висновку, не проаналізувавши і не співставивши їх як між собою так і з наявними доказами у справі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції постановлено з істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, відповідно до ст.438 КПК України підлягає до скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи заяви лікаря-психіатра та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення виклавши його у відповідному процесуальному згідно з вимогами закону.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст.ст.376,404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06.10.2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2