154/1501/17
1-кп/154/140/17
ВИРОК
іменем України
29 червня 2017 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бурканів, Теребовлянського району
Тернопільської області, громадянина України, українця,
освіта середня-спеціальна, без визначеного місця проживання,
не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітня дитина,
раніше судимого вироком Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 06 грудня 2016 року за ч.1
ст.122 КК України до обмеження волі на строк два роки, звільненого
від відбування покарання з іспитовим строком в два роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-
в с т а н о в и в:
05 травня 2017 року, близько 16 год, в с.Овадне, Володимир-Волинського району Волинської області, ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, відкрито викрав із внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 2400 грн., чим спричинив отерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненому повністю. Суду показав, що дійсно, 05 травня 2017 року, близько 16 год, в с.Овадне, Володимир-Волинського району Волинської області, він, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , відкрито викрав із внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_6 , грошові кошти потерпілого у сумі 2400 грн., в чому щиро розкаюється і просить вибачення у потерпілого, просить його суворо не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.
Злочин, вчинений ОСОБА_7 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Обвинувачений характеризуються негативно, раніше вчиняв злочин та був судимий, злочин вчинив під час невідбутного покарання за попереднім вироком, а тому суд вважає, що його виправлення в даному випадку не можливе без ізоляції від суспільства і щодо ньогослід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів. При цьому суд враховує також позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, однак з урахуванням даних про особу обвинуваченого, характер вчиненого ним під час іспитового строку злочину, суд не знаходить підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України.
Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину невідбутого покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 грудня 2016 року у виді одного року обмеження волі, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі та остаточно призначити за цим вироком до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 за цим вироком рахувати з 29 червня 2017 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2017 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22 червня 2017 року по 29 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 залишити без змін тримання під вартою.
Процесуальні витрати відсутні.
Речовий доказ дерев`яний костиль (милицю) - повернути ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1