Справа №483/993/16-к 22.06.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000553, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2016р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2017р.

Обвинувачений:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Березанка Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Просить змінити вирок суду в частині покарання, пом`якшити призначене йому покарання, застосувати ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/483/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 121 ч.1 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.04.2017р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалено цивільний позов прокурора задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого - 7 447 грн.

Ухвалено цивільний позов потерпілого задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином 8 199 грн. та в рахунок моральної шкоди 25 000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.
Не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає, що вирок суду є несправедливий в частині призначення йому покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин, які характеризують його, а саме: молодий вік, відсутність судимостей, відношення до вчиненого, визнання вини, щире каяття, відсутність скарг за місцем проживання, те, що він проживає та утримує батьків похилого віку. Зазначає, що його батько хворіє онкологічною хворобою.

Звертає увагу, що під час вчинення злочину він перебував у стані сильного емоційної напруги, на межі стану сильного хвилювання, викликаними образами на адресу його дівчини з боку потерпілого.

Узагальнена позиція інших учасників процесу.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , прокурор просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 розкаявся в своїх діяннях лише після дослідження всіх доказів по справі.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину допомогу потерпілому не надав, зник з місця вчинення злочину.

Наголошує, що підстави для застосування відносно обвинуваченого ст. 75 КК України відсутні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 29.05.2016р. в період часу з 15 години по 16 годину, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в кафе-барі «Вікторія» по вул. Очаківській в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, в ході конфлікту на підгрунті неприязних відносин, умисно наніс один удар ножем в ліву частину поперекової області ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення поперекової області та зачеревинної гематоми, що відносяться до категорії тяжких, за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим та просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, повторно дослідивши матеріали провадження, що характеризують обвинуваченого; обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за наведених у вироку обставин підтверджена наданими стороною обвинувачення доказами, які досліджені в судовому засіданні та апелянтом не оспорюється.

Цивільні позови прокурора та потерпілого вирішені судом першої інстанції відповідно до вимог ЦК України, з додержанням вимог розумності,справедливості та поміркованості.

Водночас, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд припустився помилки.

Так, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції, врахував: тяжкість вчиненого злочину, його особу, а саме те, що він в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, характеризується позитивно, проживає з матір`ю похилого віку, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Проте, такий висновок суду першої інстанції щодо розміру призначеного покарання є непослідовним та нелогічним, та суперечить роз`ясненням, що містяться в абзаці другому п. 2 та в абзаці третьому п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких:
-суди згідно п. 1 ч. 1 ст. 65 КК повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо;

-досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Суд першої інстанції, врахувавши, фактично, суто позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , в той же час прийшов до невмотивованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у майже максимальній межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, не зваживши на всі обставини, що впливають на призначення покарання, не оцінивши їх у сукупності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, його процесуальна поведінка свідчать про те, що у нього правильне ставлення до вчиненого.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що визнання вини та щире каяття слід врахувати як пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 обставини.
Апеляційний суд бере до уваги молодий вік обвинуваченого, а також те, що з моменту вчинення злочину на момент апеляційного розгляду минуло більше року і протягом цього часу ОСОБА_5 змінив свою поведінку на краще.

Так, на момент апеляційного розгляду обвинувачений працевлаштувався, проживає разом з матір`ю та цивільною дружиною, надає матеріальну допомогу своєму батькові, який має онкологічне захворювання. Зазначене свідчить про те, що він є соціально адаптованою особою.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, пост кримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 за період кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне пом`якшити призначене йому покарання.

В той же час, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з пробуванням, як про це просить апелянт.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 409, 414, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2017 року змінити, пом`якшивши ОСОБА_5 покарання, призначене за ч. 1 ст. 121 КК України, до 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вище зазначений вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: