Справа № 383/562/17
Номер провадження 1-кп/383/103/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000350 про обвинувачення;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Кірове Бобринецького району Кіровоградської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, не одружена, з базовою загальною середньою освітою, не має судимостей:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, за таких обставин:

Навесні 2017 року, на своєму городі, який розташований на території належного їй домоволодіння, де вона проживає разом зі своєю сім`єю, за адресою: АДРЕСА_2 посіяла кукурудзу. Після сходу рослин кукурудзи ОСОБА_4 , виявила, що серед рослин кукурудзи самостійно виросли в один ряд 11 кущів конопель. Розуміючи, що незаконне вирощування рослин конопель є кримінально протиправним діянням, не маючи спеціального дозволу на вирощування рослин конопель, ОСОБА_4 здійснювала догляд за посівами конопель, а саме: обробку міжрядь, знищування бур`янів, поливання.

Однак, 01 липня 2017 року о 09 годині 50 хвилин факт незаконного вирощування конопель був виявлений працівниками поліції, та в ході огляду місця події в період з 10 години 00 хвилини до 11 години 00 хвилин, на городі, розташованому на території належного ОСОБА_4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 11 кущів конопель, які є рослинами роду конопель та містять психотропну речовину тетрагідроканабінол.

04 серпня 2017 року між виконуючою обов`язків начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості. Згідно угоди ОСОБА_4 беззастережно визнала винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті. Сторони угоди визнали обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини та відсутність тяжких наслідків завданих кримінальним правопорушенням. Сторони узгодили покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 310 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України визнали за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена вину визнала і просить затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому пояснила, що укладення угоди є добровільною, вона розуміє права, передбаченні ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що укладена сторонами угода є добровільною та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.310 КК України, а саме незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, який, згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація злочину правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та відсутність тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами відповідає санкції ч. 1 ст. 310 КК України, є обґрунтованою і допустимою.

Відповідно до положень ст. 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: рослини роду конопля в кількості 11 кущів, здані на зберігання в камеру речових доказів Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, підлягають знищенню.

У відповідності до ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню:

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 04 серпня 2017 рокуроку між виконуючою обов`язків начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Речові докази, а саме: рослини роду конопля в кількості 11 кущів, які містять психотропну речовину тетрагідроканабінол, у паперовій коробці здані на зберігання в камеру речових доказів Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 742 грн. 20 коп.

Копію вироку вручити прокурору та засудженій.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1