Справа № 442/1701/17
Провадження № 1-кс/442/326/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2017 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21.01.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002400 від 25.10.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21.01.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002400 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яку просить скасувати.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 21 січня 2017 року слідчим Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002400 за фактом завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З цього приводу 03.02.2017 р. звернулась у Дрогобицьку місцеву прокуратуру із скаргою. 28 лютого 2017 року отримала відповідь від першого заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_6 , у якій зазначено, що підстав для скасування вищезазначеної постанови слідчого не вбачається. З такими рішеннями слідчого ОСОБА_4 та представника прокуратури ОСОБА_6 не згідна, вважає їх передчасними, не обгрунтованими, а отже незаконними, зважаючи на наступне. 21.10.2015 року при черговій сварці між нею та сусідом, ОСОБА_5 , останній кинув у неї бревном, що попало їй в ногу, чим завдав тілесних ушкоджень у вигляд перелому малогомілкової кістки. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 своєї вини не визнав, а інших свідків не знайдено. Таким чином слідство вважає, що склад злочину відсутній. Проте слідчий не взяв до уваги велику кількість непрямих доказів, які підтверджують правильність її слів та вину ОСОБА_5 , а також не здійснив належну перевірку доказів, наданих ОСОБА_5 .

У висновку експерта № 629 про проведення судово-медичної експертизи вказано, що їй завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також що ці ушкодження завдано тупим предметом та при обставинах, подібних до версії подій. Слідчий експеримент, що проводився в рамках досудового розслідування також вказав на те, що у її словах немає суперечностей та невідповідностей, а така ситуація дійсно могла бути. Тобто жодне зі слів останньої не заперечується об`єктивними дослідженнями. При допиті ОСОБА_5 вказав, що має алібі, адже перебував у цей час на роботі. Ці слова підтвердив начальник ОСОБА_5 . Проте слідчий, на її думку, не здійснив всіх необхідних дій з метою перевірки правдивості цих тверджень, навіть не розглянув припущення, що алібі може бути сфабрикованим. Вважає, що проведення глибокого допиту ОСОБА_7 , його дружини, його начальника, інших колег за місцем роботи, а також її неодмінно виявило б суперечності та невідповідності у свідченнях ОСОБА_5 та осіб, які його покривають.Також слідство не дало належної оцінки тому факту, що вона та ОСОБА_5 вже роками конфліктують, останній часто погрожував фізичною розправою, і про це знало багато односельчан. Таким чином, у ОСОБА_5 був реальний мотив здійснити злочин проти неї, тобто завдати тілесні ушкодження.

У судове засідання скаржник не з`явилась, подала суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутності, скаргу підтримує та просить суд її задоволити.

В судове засідання слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, постанова якого оскаржується, та процесуальний прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області не з`явились, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Судом встановлено наступні обставини.
Слідчим Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002400 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Постановою вищевказаного слідчого від 21.01.2017 року дане кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України. В обґрунтування постанови покликається на те, що 28.10.2015 року в Дрогобицький МВ ГУ МВСУ у Львівській області поступила заява від ОСОБА_8 про те, що її сусід ОСОБА_5 , знаходячись поблизу її будинку в с. Нагуєвичі, вчинив конфлікт, під час якого спричинив останній тілесні ушкодження, а саме перелом ноги. Одночасно зазначає, що в ході проведення досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_3 , яка вказала, що 21.10. 2015 року близько 16 год.00 хв. вона виганяла телята на свій город, який знаходиться біля її будинку. Біля неї за адресою АДРЕСА_1 проживає сім`я ОСОБА_7 . В цей час побачила, що на її городі біля навісу щось робить ОСОБА_5 , однак було погано видно чим саме займається останній. Підійшовши ближче побачила, що ОСОБА_5 щось зварює та біля нього стоїть його дружина ОСОБА_9 . Вони щось між собою говорили, але не було чути що саме. Коли ОСОБА_5 підвищив голос та почав кричати, потерпіла, оглянувшись в його сторону, зрозуміла, що останній звертається до неї. ОСОБА_5 виражався нецензурною лексикою та казав, що вона веде розмови про те, що він пасе корови на її земельній ділянці. ОСОБА_3 сказала йому у відповідь, що воно так і є, що його корови пасуться на її земельній ділянці. Куляс також кричав їй, що пас корови і пасти буде, а до неї звернувся з погрозами, що зламає їй щелепу якщо вона щось буде говорити про нього. Останній взяв в руки дерев`яне бревно довжиною приблизно 2,5 або 3 метри та направив в її сторону, начебто хотів вдарити в область голови. ОСОБА_10 не хотіла конфліктувати, тому почала іти геть. Через секунду почула сильний удар в область лівої ноги. Вона відчула біль та побачила, що біля неї лежить вище дерев`яне бревно. Зрозуміла, що ОСОБА_5 кинув його. Оглянувшись побачила, що ОСОБА_7 перестрибнув через спільний паркан на її город та іде в її сторону. Злякавшись почала кульгати в сторону свого будинку. Не дійшовши до будинку, побачила односельчанку ОСОБА_11 , яка виганяла корови на пасовище. та попросила, щоб та загнала її корови, оскільки не може іти так як дуже сильно болить нога. Сусідка спитала, що трапилось і ОСОБА_10 показала їй ногу та розказала що дану ситуацію. Після цього зайшла в свій будинок та розказала чоловіку ОСОБА_12 про дану подію. Додатково вказала, що в міліцію зверталась неодноразово із заявами відносно ОСОБА_5 про те, що останній словесно їй погрожує та хуліганить. Попередньо вона зверталась із заявами відносно тестя ОСОБА_5 . ОСОБА_13 по факту самовільного будівництва. Вважає, що ОСОБА_5 ставиться до неї прискіпливо через її попередній конфлікт з його тестем, а тому постійно провокує її та обзиває нецензурними словами. На наступний день 22.10.2015 року ОСОБА_10 звернулась в Дрогобицький МВ ГУМВСУ у Львіській області та поїхала додому. Біль в нозі не припинявся. 26.10.2015 року ОСОБА_10 , не витримавши болі, поїхала в Дрогобицьку міську поліклініку, де у неї виявили перелом та наклали гіпс. Допитані в якості свідків ОСОБА_5 та його дружина вказаний факт заперечили, вказують що в зазначений день він перебував на роботі в с.Солонсько МІНІ «Дана», де останній працює водієм до 17 год. і ніякого конфлікту із сусідкою не вчиняв, тілесні ушкодження їй не наносив. Вказаний факт, про перебування ОСОБА_5 на роботі в зазначений день підтверджує його начальник - ОСОБА_14 . Від останнього також була надана довідка про те, що 21.10.2015 року ОСОБА_5 в період часу з 08:00 до 17:00 знаходився на робочому місці за адресою: Дрогобицький район, с. Солонсько. вул. Меденицька.2. Допитана в якості свідка ОСОБА_15 , яка вказала на те, що 21.10.2015 року приблизно о 16 год. 00 хв. вона виганяла корови на посовище, та рухаючись по вулиці Лісна в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району побачила ОСОБА_3 . Остання, підійшовши до неї сказала, що її вдарив поліном сусід ОСОБА_16 , показала ногу, яку саме праву чи ліву не пам`ятає, але точно знає, що внизу ноги, а саме біля гомілки була здерташкіра та було видно запечену кров. Допитаний в якості свідка чоловік ОСОБА_3 . ОСОБА_12 пояснив, що 21.10.2015 року близько 16:00 год. до будинку зайшла його дружина, яка повідомила, що їхній сусід ОСОБА_5 кинув у неї бревном, чим заподіяв їй тілесні ушкодження. Самого конфлікту не бачив, однак зазначає, що цього дня ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання.
При проведенні одночасного допиту між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , кожен підтримав попередні покази. Слідчий експеримент вищезазначені події не спростував. Одночасно слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановити свідків та очевидців даного злочину не представилось можливим.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Однак суду не надано доказів про самостійне прийняття відповідного рішення слідчим.
Судом встановлено, що на час реєстрації повідомлення скаржника про вчинене кримінальне правопорушення досудовим слідством було встановлено наявність правових підстав для цього, однак суду не надано доказів того, що вказані підстави перевірено у встановлений законом спосіб і ухвалено висновок про відсутність складу кримінального правопрушення.
Одночасно слідчим суддею приймаються до уваги обставини, які викладені у скарзі, а матеріали кримінального провадження, так і не надано слідчому суді.
Слідчим суддею встановлено під час розгляду даної справи, що під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не представилось можливим встановити свідків чи очевидців злочину, що не дає підстав для оцінки спірних обставин.
Крім цього, слідчим не вчинено жодних дій щодо всебічно, повно і неупереджено дослідження обставини кримінального провадження, не допитано інших осіб, які б ствердили чи заперечили спірні обставини.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5ст.110 КПК України.
Висновки слідчого в цій постанові, до яких він дійшов, а саме: про необхідність закриття даного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обгрунтовано, обставини, на які вказує скаржник не встановлено, не надано їм правову оцінку, не спростовано доводи скаржника щодо фактичних обставин, в зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.
Європейський суду з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
За вказаних обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21.01.2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002400 від 25.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - скасувати.

Копію ухвали скерувати до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1