справа № 164/495/17
п/с 1-кс/164/104/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2017 року. Смт. Маневичі.
Клопотання надійшло до суду 20 березня 2017 року.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, кожного зокрема,
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у період часу, приблизно з 23 години 18 грудня 2016 року по 03 годину 19 грудня 2016 року, будучи у стані алкогольного сп`яніння, з метою отримання грошових коштів у позику зайшов до будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Замостя Маневицького району Волинської області. Перебуваючи у приміщенні будинку та побачивши, що потерпіла ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, на той час перебувала сама, лежала на ліжку та через хворобу не могла самостійно пересуватися, про що було достовірно відомо ОСОБА_5 , останній вирішив скористатися безпорадним станом потерпілої та проти її волі вступити з нею у статеві зносини природнім шляхом. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись безпорадним станом потерпілої, висловлюючи погрози застосування фізичної сили, утримуючи руки ОСОБА_7 , проти її волі вступив з нею у статеві зносини природнім шляхом, тобто зґвалтував.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №84 від 20 грудня 2016 року у потерпілої ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження, характерні для зґвалтування, а саме: поверхневі садна передньої поверхні верхньої третини правого стегна і поверхневі садна медіальної поверхні верхньої третини лівого стегна, а також надриви слизової оболонки присінку піхви в ділянці спайки піхви і в ділянці зовнішнього отвору сечовипускного каналу. За ступенем тяжкості надриви слизової оболонки присінку піхви, виявлені у ОСОБА_7 , як кожне окремо, так і увесь їх перелік, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний ( від 6 до 21 дня) розлад здоров`я, садна обох стегон, як кожне окремо, так і увесь їх перелік, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
28 грудня 2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, а 30 грудня 2016 року постановою слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області підозрюваного оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 22 березня 2017 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
21 квітня 2017 року о 14 годині 00 хвилин у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_5 .
22 квітня 2017 року ОСОБА_5 було оголошено підозру в присутності захисника ОСОБА_6 .
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
З клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ознайомлено підозрюваного та врученого копію у присутності захисника.
В судовому засіданні прокурор довів:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, що підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події від 21 грудня 2016 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19 грудня 2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20 грудня 2016 року, висновком експерта № 84 від 20 грудня 2016 року;
2) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам;
4) необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом 60 днів.
Захисник заперечив щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що його підзахисний має постійне місце проживання, вину у скоєному визнав, підстав переховуватися від слідства та суду у нього немає, а тому буде достатнім застосувати відносно нього домашній арешт.
Підозрюваний не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що він не має коштів для проживання, у зв`язку з чим дотримуватися обов`язків, які можуть бути покладені на нього у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, йому буде складно. Вину у скоєному визнав повністю.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу оцінено в сукупності наступні обставини:
1) ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, яке відноситься до злочинів середнього тяжкості, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років;
2) вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
3) ОСОБА_5 вчинив насильницький злочин середньої тяжкості щодо ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку та через хворобу не може самостійно пересуватися;
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З огляду на викладене, вважаю, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому обвинувачується підозрюваний, його майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з наведеного, заставу слід визначити у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, що становить 32 000 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також бере до уваги вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст.ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-184, 186-187, 193-194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 20 червня 2017 року включно.
Визначити заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.
Підозрюваний ОСОБА_5 , інші особи як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за першою вимогою;
- не відлучатися з с. Замостя Маневицького району Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, а у випадку працевлаштування - місця роботи.
Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_5 на строк до 20 червня 2017 року включно.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню Маневицьким ВП ГУНП у Волинській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурора Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Маневицького районного суду
Волинської області ОСОБА_1