Порядковий № 1-кп/756/22/17
В И Р О К
іменем України
16 серпня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2011 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.03.2013 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 06.06.2014 звільненого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12.10.2014, близько 16 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи повз кіоск «Чайна країна», розташований у підземному переході за адресою : м. Київ, вулиця М. Тимошенка, 14-А, побачив на столі картонну коробку із грошовими коштами. У цей час, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, обвинувачений, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв вказану коробку, у середині якої знаходились гроші у сумі 2 970 гривень, та пішов з місця вчинення злочину. Проте, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення умислу до кінця, ОСОБА_5 разом із викраденим майном був затриманий сторонніми особами.

У разі доведення злочину до кінця ОСОБА_5 міг спричини фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 матеріальну шкоду у зазначеному вище розмірі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину згідно пред`явленого обвинувачення визнав повністю. Показав суду, що восени 2014 року намагався викрасти гроші поблизу кіоску у підземному переході, однак був зупинений майже одразу після вчинення крадіжки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю, та кваліфікує його умисні дії, що виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до правопорушень середньої тяжкості, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, якою, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненного, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, а також враховує, що з часу вчинення злочину до постановлення вироку пройшов тривалий час, за який обвинувачений зробив для себе належні висновки та не вчинив новий злочин.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи обраний вид покарання, особу винного, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України істотно зменшились, а тому вважає за необхідне змінити запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в три роки. Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку у законну силу змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з 20 год. по 08 год., наступного дня та покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1,2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимого до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1