Справа № 296/1450/17
УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

22.02.2017 р. до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , в якій представник заявника просив:

- визнати протиправною бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою (повідомленням) ОСОБА_5 від 25.01.2017 р. вх.№ Б-699 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України;

- зобов`язати прокуратуру Житомирської області невідкладно зареєструвати заяву ОСОБА_5 від 25.01.2017 р. вх.№ Б-699 щодо судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 про вчинення злочину за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Подана скарга обґрунтовувалась тим, що ОСОБА_5 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою від 25.01.2017 року про готування суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 до винесення завідомо неправосудного рішення по справі №Н/806/5274/15, тобто вчинення злочину за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України. Зазначається, що 30.01.2017 р. НАБУ листом №11-006/3633 передало розгляд заяви до прокуратури Житомирської області, яка листом від 17.02.2017 р. повідомила заявника про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що на думку заявника є протиправною бездіяльністю у зв`язку з чим останній звернувся до суду з вказаною скаргою.

Представник заявника у судовому засіданні подану скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні зазначеним у скарзі. Просив подану скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність, у зв`язку з чим просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою від 25.01.2017 року про готування суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 до винесення завідомо неправосудного рішення по справі №Н/806/5274/15, шляхом скасування постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2016р. та ухвали від 12.04.2016р., тобто вчинення злочину за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України.

Листом прокуратури Житомирської області від 17.02.2017 №17/2-3014-10 заявника ОСОБА_5 повідомлено про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України стосовно судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 .

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В даному випадку зі скаргою на бездіяльність прокуратури Житомирської області звернувся представник заявника ОСОБА_5 , тобто особа, яка подавала заяву про вчинення злочину і має право на оскарження бездіяльності прокуратури області відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до пункту 1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом вказаних норм закону до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситися відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не вноситися в реєстр тільки тому, що є заява, в якій зазначається про подію, як про злочин.

При внесенні в реєстр відомостей про злочин подія злочину має бути очевидною і не викликати сумнівів, що має місце подія злочину.

Згідно змісту скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 вбачається, що заявник ОСОБА_5 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про готування суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 до винесення завідомо неправосудного рішення по справі №Н/806/5274/15, шляхом скасування постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2016р. та ухвали цього суду від 12.04.2016р., тобто вчинення злочину за ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України.

У поданій заяві заявник вказав, що суддя Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 ухвалою від 15.11.2016 р. по справі №Н/806/5274/15 прийняв до розгляду безпідставну заяву ЗАТ "Житомирські ласощі" і відкрив провадження у справі за нововиявленими обставинами. Також вказується, що суддя ОСОБА_6 безпідставно та необґрунтовано відхилив клопотання представника ОСОБА_5 про відвід цього судді від розгляду справи №Н/806/5274/15.

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Суд звертає увагу, що рішення судді є документом, незаконність якого може бути встановлена тільки судом апеляційної чи касаційної інстанції або тим же судом при перегляді справи за нововиявленими обставинами.

При внесенні в ЄРДР відомостей про винесення суддею завідомо неправосудного рішення незаконність судового рішення має бути встановлена уповноваженим на те органом, і ні заявник, ні слідчий не уповноважені встановлювати чи є рішення законним.

Виходячи з положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному, касаційному порядку або переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Тобто з правової позиції Верховного Суду України викладеної у вказаній постанові Пленуму слідує, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченими законом. Сама по собі незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що заява ОСОБА_5 про готування суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 до винесення завідомо неправосудного рішення по справі №Н/806/5274/15, не містить будь-яких фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 375 КК України, а фактично зводиться до незгоди заявника із прийняттям до розгляду заяви ЗАТ «Житомирські ласощі» та відкриттям провадження у справі за нововиявленими обставинами, при цьому, на час розгляду скарги будь-яке остаточне рішення судом з цього приводу не прийнято, а тому слідчий суддя вважає, що правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , відсутні.

Слідчий суддя виходить з того, що незалежність суду забезпечує, в кінцевому рахунку, право кожного на справедливий і неупереджений суд, натомість подана ОСОБА_5 заява від 25.01.2017 року відносно судді Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 є проявом здійснення впливу чи втручання у діяльність суду при розгляді справи №Н/806/5274/15, що законом не допускається.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у ст. 383 КК України законодавець передбачив відповідальність за завідоме неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя і за яке у кожному випадку його вчинення має також наставати передбачена законом відповідальність.

Отже, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Житомирської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 25.01.2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1