ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 521/1847/16-к відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 за ч.2 ст.15. - ч.1 ст.185, ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185, з застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України - до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

обвинуваченної в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.09.2016, в період часу з 12 години 30 хвилин до 13 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до Одеської міської дитячої поліклініки № 5, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 80, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно взяла дитячий візок «Adamex Gloria» вартістю 8000 гривень, що належав ОСОБА_8 , після чого з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

16.09.2016, в період часу з 13 години 30 хвилин до 14 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до Одеської міської дитячої поліклініки № 5, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 80, повторно, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно взяла дитячий візок «Lender», вартістю 3450 гривень, що належав ОСОБА_9 , після чого з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

22.09.2016, в період часу з 13 до 14 годин, ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до Одеської міської дитячої поліклініки № 5, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 80, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно взяла дитячий візок «Джіобі» вартістю 1400 гривень, що належав ОСОБА_10 , після чого з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ст.185 ч.2 КК України визнала повністю, підтвердила вищевикладені обставини та заявила про щире каяття у вчиненому. При цьому, оцінюючи покази обвинуваченої суд визнає їх достовірними і такими, що узгоджуються обставинами вчинення злочину, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченої щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченої у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Крім цього, суд враховує наявність у обвинуваченої малолітньої дитини.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_7 раніше двічі була засуджена за вчинення тотожного злочину. Скоєння нею чергового злочину у період іспитового строку свідчить про стійкість тенденції до скоєння обвинуваченою злочинів та небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особу обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, з метою дотримання положень, передбачених п.3 ст.78 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до неї покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_11 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та 4 місяця.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2016, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту взяття ОСОБА_12 під варту, а саме: з 29.08.2017 року.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_13