Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/399/17
Провадження № 1-кс/723/691/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2017 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького

районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання старшого слідчого СВ Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Старі Маяки Ширяєвського району, Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюється в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:
Старший слідчий СВ Сторожинецького відділу поліції ГУ НП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 . (в подальшому прокурор) про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 07.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , 05.02.2017 року біля 23,00 години. за попередньою змовою між собою, проникли до житлового будинку по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , звідки умисно таємно викрали мисливську гладкоствольну рушницю марки «Ідеал» № НОМЕР_1 , калібр НОМЕР_2 , вартістю 10000 грн., болгарку синього кольору марки «Махіта» вартістю 4000 грн., пилосос червоного кольору марки «Самсунг», вартістю 2500 грн., кавоварку марки «Бош», вартістю 10000 грн., комплект кухонного посуду, вартістю 3000 грн., 4 датчики руху, вартістю 8000 грн., одну матерчату куртку темно-зеленого кольору, вартістю 3000 грн. та одну матерчату куртку сірого кольору, вартістю 3000 грн.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, про що зібрано достатньо доказів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки вчинив умисний тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, а також може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-які інші запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.

Слідчий та прокурор, в судовому засіданні підтримали клопотання та просили про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виключають застосування інших запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_4 в ході судового розгляду свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю але просив не позбавляти його волі, посилаючись також на свою любов до дітей та необхідність їх догляду і виховання. Просив, при можливості застосувати інший запобіжний захід, розкаявшись у вчиненому.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 06.02.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України з приводу крадіжки майна ОСОБА_9 із його житлового будинку, що в с. Іжівці, Сторожинецького району, Чернівецької області.

12 лютого 2017 року ОСОБА_4 . було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто в умисному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинене групою осіб.

Із повідомлення про підозру, письмових показань потерпілого, підозрюваного, а також протоколів допиту свідка ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які придбали у ОСОБА_4 викрадену зброю та протоколів добровільної видачі від 11.02.2017 року і огляду від 12.02.2017 року, підтверджено факт вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 підозрюваним ОСОБА_4 .

Тобто обгрунтованість підозри у вчиненні крадіжки майна є очевидною і доказаною в суді прокурором в межах заявленого і розглядуваного клопотання.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні слідчий та прокурор зазначили про наявність чотирьох, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

В судовому засіданні слідчий суддя не знайшов доказаним обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки проживання підозрюваного в прикордонній зоні не є підставою вважати, що останній буде скриватися від органів досудового розслідування чи суду. Наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в судовому засіданні прокурор та слідчий не підтвердили належними доказами, а тому вказана обставина слідчим суддею взагалі не приймається до уваги. До того ж зі слів підозрюваного вбачається, що у нього немає такого паспорта.

До уваги на підтвердження ризику, не приймається обставина не працевлаштування підозрюваного, а тяжкість злочину на підтвердження наявного ризику слідчий суддя оцінює виходячи з вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини вбачається, що ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Таким чином ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею не може оцінюватися на підставі санкції статті 185 ч.3 КК України на яку посилається слідчий та прокурор, а зазначення в клопотанні про відсутність альтернативної міри покарання є помилковою так як санкція статті яка бере початок від 3 років позбавлення волі, дозволяє використання положень ст.75 КК України, що і може бути вирішено судом.

В судовому засіданні слідчий суддя також не знайшов обґрунтування і доказів наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які прямо вказують на нього як на особу, яка продала їм речі викрадені з будинку ОСОБА_9 . Вказане є тільки припущенням слідчого, а тому вказаний ризик є безпідставним і до уваги не приймається.

Слідчий суддя не приймає до уваги також і зазначений ініціаторами клопотання ризик щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки у 2003 році він був засуджений вироком Ширяєвського районного суду Одеської області за вчинення крадіжки, а у 2006 році звільнився з місць позбавлення волі.

Вказана судимість, у відповідності до вимог ст. 89 КК України, є погашеною і не може мати правового значення у разі вчинення нового злочину.

Разом з тим, слідчий суддя знаходить, що ризик щодо можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, має місце в цьому кримінальному провадженні виходячи із того, що не всі слідчі дії проведені в т.ч. і з третім учасником злочину, а також з огляду на те, що не виявлені всі учасники вчинення злочину та не знайдені всі викрадені речі.

Підтвердження в судовому засіданні тільки одного ризику та не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя оцінює зважаючи на вимоги п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Досліджуючи питання щодо наявності доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному в клопотанні та підтвердженому в суді ризику, слідчий суддя знаходить, що таких доказів до суду не було представлено, а зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цьому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 залишилось не доказаним.

Ні обґрунтованість підозри ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити встановлений ризик, оскільки всі зазначені в ст. 176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні слідчий та прокурор довели суду, що підозра повідомлена підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п.1 ч.1 ст.194 КПК України та існує ризик щодо можливості перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, що відповідає обставині встановленій в п.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленому в суді ризику.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності та необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язок прибувати до слідчого з визначеною ним періодичністю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний час доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_4 , слід розуміти будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, включаючи приміщення, не призначені для проживання, які є складовою будинку.

З огляду на встановлений в суді ризик, щодо можливості у підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом попередження інших співвиконавців злочину та можливості знищення викраденого майна чи його переховання, слідчий суддя вважає, що домашній арешт щодо ОСОБА_4 , на наступні два місяці, має бути цілодобовим.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого та прокурора в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, відмовити за недоведеністю всіх обставин встановлених в ч.1 ст.194 КПК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 60 (шістдесят) днів із забороною цілодобового залишення ним зазначеного житлового будинку.

.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , протягом двох місяців, прибувати до слідчого ОСОБА_5 , з визначеною ним періодичністю.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до Сторожинецького відділу національної поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Строк дії ухвали рахувати з 20,00 години, 13 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя