Справа № 455/1572/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/190/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Старява Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
вищевказаною ухвалою кримінальне провадження, передбачене ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Старява Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимої, закрито.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою-підприємцем, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій на початку 2016 року, склала за встановленою формою і необхідними реквізитами та підписала офіційний документ, а саме довідку про кваліфікацію працівників зайнятих у наданні послуг їдалень, згідно вимоги «Документації конкурсних торгів на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій), яка містила завідомо неправдиві відомості про те, що вона перебуває на посаді кухаря з досвідом роботи на цій посаді 13 років та довідку про наявність обладнання для надання послуг у якій вказала, що має необхідну побутову техніку та обладнання для надання послуг, які подала у відділ освіти Старосамбірської районної державної адміністрації для участі в конкурсних торгах на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій) і після перемоги у конкурсних торгах, уклала із відділом освіти Старосамбірської РДА № 49 від 29.06.2016 року про закупівлю послуг.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 у червні місяці 2016 року з метою участі та перемоги в конкурсних торгах на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій) використала завідомо недостовірні документи, а саме довідку про кваліфікацію працівників зайнятих у наданні послуг їдалень, згідно вимоги «Документації конкурсних торгів на закупівлю послуг, послуги їдалень (послуги з харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій), яка містила завідомо неправдиві відомості про те, що вона перебуває на посаді кухаря з досвідом роботи на цій посаді 13 років, та довідку про наявність обладнання для надання послуг у якій вказала, що має необхідну побутову техніку та обладнання, які подала у відділ освіти Старосамбірської районної державної адміністрації та після перемоги уклала із відділом освіти Старосамбірської РДА договір про закупівлю послуг їдалень на суму 6 480 грн. а саме: для Лопушницької ЗСШ. Старосамбірського району.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, просить ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження за ч.ч.1,4 ст.358 КК України стосовно ОСОБА_7 на підставі ст.45 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та скерувати справу на новий судовий розгляд в Старосамбірський районний суд Львівської області.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заступник прокурора покликається на те, що у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування положень ст.45 КК України через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови як вчинення злочину вперше.

Окрім цього, апелянт зазначає, що всупереч ст.ст.288, 372 КПК України, суд першої інстанції постановив ухвалу про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , однак не зазначив у резолютивній частині рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності та підстав такого звільнення.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка вважає рішення суду першої інстанції законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Серед підстав для скасування або зміни судового рішення ч.1 ст.409 КПК України передбачено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст.413 КПК України , неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином звільнення особи від кримінальної відповідальності у
зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до ст.33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК
Поряд з тим, різниця між ідеальною та реальною сукупністю полягає, зокрема, в тому, що при наявності ідеальної сукупності злочини, які її утворюють, вчиняються одночасно, а при реальній сукупності між діями суб`єкта обов`язково має бути певний проміжок часу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 ставиться у провину вчинення на початку 2016 року підроблення офіційного документа, який надає права та видається чи посвідчується громадянином-підприємцем, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а також використання у червні 2016 року завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, між винними протиправними діяннями яких є певний проміжок часу, тобто має місце реальна сукупність злочинів.

Ураховуючи вищенаведене, на думку колегії суддів, при прийнятті зазначеного рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано кримінальний закон, зокрема, в повній мірі не враховано положення статей 32, 33 КК України, оскільки для застосування положень ст. 45 КК України у суду не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної ознаки, як вчинення злочину вперше.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, районний суд належним чином не перевірив усі об`єктивні та суб`єктивні ознаки, наявність яких є обов`язковою умовою для застування положень ст. 45 КК України, що призвело до передчасних його висновків про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Окрім цього, в порушення ст.ст. 288, 372 КПК України, районним судом в резолютивній частині ухвали не зазначено висновків суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та підстав такого звільнення.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, відтак доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно та повно дослідити усі обставини справи, в разі визнання особи винною призначити покарання у відповідності до вимог чинного закону про кримінальну відповідальність та прийняти законне й обґрунтоване рішення,
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 16 грудня 2016 року, якою кримінальне провадження, передбачене ч.ч.1, 4 ст.358 КК України, відносно ОСОБА_7 закрито, скасувати та призначити в Старосамбірському районному суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3