Провадження №1-кп/127/265/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
за участю: потерпілих ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
їх захисника ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сміли Хмільницького району Вінницької області, українки, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, непрацюючої, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені 5 лютого 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063,-
В С Т А Н О В И В:
На початку червня 2012 року обвинувачена ОСОБА_6 познайомилася з ОСОБА_8 , який являвся комерційним директором ТОВ «УНІФІНГРУП». ОСОБА_8 повідомив обвинувачену ОСОБА_6 , що на території цукрового заводу смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області знаходиться цукор білий пісок (неконденційний), що належить ТОВ «Ресурс Інвест», який має на меті придбати ТОВ «Рось-м`ясопродукт». Під час розмови ОСОБА_8 повідомив обвинуваченій ОСОБА_6 , що він діє в інтересах ТОВ «Рось м`ясопродукт» та зацікавлений в отриманні товариством даного цукру, проте на даний цукор накладено арешт. В цей час у обвинуваченої ОСОБА_6 виник умисел на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_8 . Переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_8 неправдиву інформацію, що вона працює в Адміністрації Президента України та має можливість допомогти зняти арешт, накладений на цукор, завідомо знаючи, що у неї повноважень на вирішення вказаного питання немає і виконувати його вона не буде, кошти ОСОБА_8 не поверне.
ОСОБА_8 , маючи намір зняти арешт з цукру, який знаходиться на території Кирнасівського цукрового заводу по вул. Новозаводська в смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, будучи впевненим, що обвинувачена ОСОБА_6 дійсно працює в Адміністрації Президента України і зможе йому допомогти, повірив їй та вирішив скористатися її послугами, звернувся до неї з проханням допомогти зняти арешт з цукру. ОСОБА_6 погодилася та повідомила, що їй необхідно сплатити двадцять тисяч доларів США для вирішення даного питання.
Оскільки пропозиція обвинуваченої ОСОБА_6 . ОСОБА_8 влаштувала, він на початку липня 2012 року домовився з нею про зустріч та приїхав в м. Вінницю до будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Остання вийшла з вищевказаного будинку, сіла в автомобіль ОСОБА_8 , де він в присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 кошти в сумі 20 тисяч доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні, встановленим НБУ, становить 159850 гривень, заволодівши якими, обвинувачена ОСОБА_6 використала їх на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 159850 гривень, що перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить великий розмір.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачена ОСОБА_6 повторно, на початку липня 2012 року, маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, з корисливих спонукань, створивши у потерпілого ОСОБА_8 уяву про її впливовість та можливість зняття арешту з цукру, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхала в м. Київ, де створила вигляд, що заходила до приміщення Адміністрації Президента України, та повідомила ОСОБА_8 , що найближчим часом арешт з цукру буде знятий, за що необхідно сплатити ще 20 тисяч доларів США. ОСОБА_8 , не маючи таких коштів, домовився з ОСОБА_9 про передачу ним для обвинуваченої ОСОБА_6 власних коштів в сумі 20 тисяч доларів США, на що ОСОБА_9 погодився.
Обвинувачена ОСОБА_6 , як і ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_9 неправдиву інформацію, що вона працює в Адміністрації Президента України та має можливість допомогти зняти арешт з цукру, завідомо знаючи, що у неї повноважень на вирішення вказаного питання немає і виконувати його вона не буде, кошти ОСОБА_9 не поверне.
ОСОБА_9 , будучи переконаним у добросовісності намірів ОСОБА_6 , в середині липня 2012 року в приміщенні кафе «Вінниця», що по вул. Келецька, 37-А в м. Вінниці, в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_13 передав ОСОБА_6 кошти в розмірі 160000 гривень, заволодівши якими, ОСОБА_6 використала їх на свій розсуд, чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 160000 гривень, що перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить великий розмір.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачена ОСОБА_6 , повторно, в середині серпня 2012 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, шляхом обману, з метою незаконного збагачення, під приводом влаштування до гуртожитку по АДРЕСА_3 для проживання доньки ОСОБА_10 ОСОБА_14 та доньки ОСОБА_8 ОСОБА_15 , незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 32000 гривень, які він передав обвинуваченій ОСОБА_6 , під впливом її переконань, біля готелю «Південний Буг», що на площі Жовтневій, 1 в м. Вінниці.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 наприкінці серпня 2012 року, маючи єдиний намір на заволодіння коштами ОСОБА_10 , переконуючи його в добросовісності своїх намірів, повідомила неправдиву інформацію про влаштування ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у гуртожиток по АДРЕСА_4 , при цьому незаконно заволоділа його коштами в сумі 16000 гривень, які їй передала його дружина ОСОБА_16 в приміщенні кафе, яке розташоване неподалік Національного університету «Одеська юридична академія», що по вул. Піонерській, 2 в м. Одесі.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_6 шляхом обману ОСОБА_10 заволоділа його коштами на загальну суму 48.000 гривень, при цьому свої зобов`язання перед ним не виконала та гроші не повернула, чим заподіяла йому матеріальної шкоди в розмірі 48000 гривень.
Крім того, у серпні 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_17 . Маючи умисел на шахрайське заволодіння коштами останньої, переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, знаючи, що ОСОБА_17 шукає роботу, повідомила їй, що може допомогти з працевлаштуванням на посаду помічника народного депутата України.
22 серпня 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_17 , що вона домовилась про її працевлаштування помічником народного депутата України, але для цього необхідно перерахувати кошти в сумі 2000 доларів США. Цього ж дня у відділенні №321 АТ «УкрСиббанк» в м. Хмільник ОСОБА_17 перерахувала кошти в сумі 16290 гривень на ім`я обвинуваченої ОСОБА_6 , номер переказу , які 22 серпня 2013 року, близько, 10.00 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 51, у відділенні №177 АТ «УкрСиббанк» обвинувачена ОСОБА_6 отримала та використала їх на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала, суду пояснила, що на початку квітня 2012 року ОСОБА_13 познайомив її з ОСОБА_8 . Останній просив її допомогти зняти арешт з цукру, який знаходився на Кирнасівському цукровому заводі Вінницької області. ОСОБА_8 сказав, що арешт на цукор наклала СБУ. Батько ОСОБА_13 сказав, що він вирішить це питання через СБУ. Однак не зміг цього зробити. Тоді вона у свого знайомого ОСОБА_18 , який проживає в м. Києва, попросила допомоги. Він сказав, що для вирішення даного питання може познайомити її з ОСОБА_19 , який безпосередньо має зв`язки з родиною ОСОБА_20 . Вона з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 поїхали в м. Київ, де зустрілися з ОСОБА_19 , якому розповіли про проблему та попросили допомогти у вирішенні даного питання. Він сказав, що з`ясує обставини і перетелефонує. Приблизно, через 4-5 днів ОСОБА_19 зателефонував і сказав, що для вирішення даного питання ОСОБА_8 має привезти йому 20 тисяч доларів США. Через декілька днів вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 поїхали в м. Києв, куди також приїхав ОСОБА_9 , який передав ОСОБА_8 18 тисяч доларів США. ОСОБА_8 ці кошти передав їй, а вона передала їх ОСОБА_19 в присутності ОСОБА_13 . Під час передачі грошей ОСОБА_19 сказав, що він знає, хто є власником цукру, а через дві години дав номер телефону власника цукру і копії всіх документів про компанію «Ресурс-Інвест». Після чого ОСОБА_8 зустрічався з ОСОБА_19 без неї. Приблизно, через місяць ОСОБА_8 поскаржився їй, що не має результатів і попросив повернути гроші. Вона сказала, що з`ясує дане питання. Але коли зрозуміла, що ОСОБА_19 кошти не поверне, то сама в жовтні 2012 року повернула ОСОБА_8 в кафе на об`їздній 10 тисяч доларів США. ОСОБА_9 вона бачила всього двічі, один раз, коли він в м. Києві передавав 18 тисяч доларів США ОСОБА_8 , а другий раз біля Бессарабського ринку. Ніяких домовленостей з ОСОБА_9 у неї не було.
У червні липні 2012 року донька ОСОБА_8 разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_14 закінчили школу і мали поступати в академію у м. Одеса. При цьому ОСОБА_8 попросив її, щоб вона домовилася, щоб влаштувати дівчат у гуртожиток. Вона дану домовленість виконала, однак дівчатам гуртожиток не сподобався і вони певний час вирішили пожити на квартирі. В жовтні місяці пішли проблеми з ОСОБА_19 , у неї були зіпсовані стосунки з ОСОБА_8 і вона вже не займалася будь якими справами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . З останнім вона бачилась лише один раз, більше спілкувалася з його дружиною ОСОБА_16 , яка, за її проханням, перерахувала 8 тисяч гривень на ім`я її брата - ОСОБА_21 . Вона пропонувала вернути кошти, однак ОСОБА_8 сказав, що він сам розбереться.
З ОСОБА_17 вона познайомилася в серпні 2013 року, батька останньої знав її чоловік. Між ними склалися довірливі відносини і ОСОБА_17 попросила її допомогти влаштуватися на роботу в прокуратуру. ОСОБА_17 передала їй резюме, яке вона показала заступнику прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва, який сказав, що для того, щоб легше було працевлаштувати ОСОБА_17 в прокуратуру, потрібно, щоб вона працювала на державній службі. В цей час у неї на дачі йшло будівництво, туди до неї приїжджала ОСОБА_17 , яка запропонувала свою допомогу. Вона сказала ОСОБА_17 , що якщо у неї є бажання, то вона може перерахувати їй 16 тисяч гривень.
В грудні 2013 року її чоловік взяв кредит і 25 грудня 2013 року перерахував 13 тисяч гривень ОСОБА_17 в рахунок повернення боргу. Однак, в зв`язку з тим, що було неправильно вказано реквізити, трансакція не відбулася і ОСОБА_17 кошти не отримала. Просила суд виправдати її, оскільки злочинів вона не вчиняла. Докази її винуватості в справі відсутні.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що його товариш придбав у с. Кірнасівка цукровий завод, на складах якого знаходилася велика кількість цукру, на який був накладений арешт. На той час він представляв інтереси власника даного заводу та був зацікавлений зняти арешт з цукру. В цей час він познайомився з ОСОБА_13 , який сказав йому, що може його познайомити з жінкою, яка працює в Адміністрації Президента України. На початку літа 2012 року вони разом з ОСОБА_13 поїхали до неї додому, при зустрічі з`ясувалося, що це була обвинувачена ОСОБА_6 . Остання, коли він її повідомив, що йому потрібно, сказала, що для вивчення даного питання їй необхідно 2-3 дні. Другий раз він приїхав додому до ОСОБА_6 зі своїм знайомим ОСОБА_9 і вони разом з ОСОБА_6 поїхали в м. Київ, де остання, взявши у них кошти в сумі 160000 гривень, зайшла в Адміністрацію Президента України, була відсутня хвилин 30, а коли повернулась, то сказала, що через 2-3 дні їм зателефонує. Підтримав цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 159850 гривень матеріальної шкоди та 70000 гривень моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що він з ОСОБА_8 знайомий, приблизно, років двадцять. На початку літа 2012 року йому зателефонував ОСОБА_8 і сказав, що у нього немає коштів, але якщо він хоче взяти участь у бізнесі з цукром, то може внести свої кошти, або позичити йому. Під час знайомства з ОСОБА_6 , вона справила на нього гарне враження, гарно володіла термінами. Вони спочатку приїхали до ОСОБА_13 , а потім всі втрьох до ОСОБА_6 , де він передав ОСОБА_8 , а останній в свою чергу ОСОБА_6 160000 гривень. Просив задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 160000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що з ОСОБА_8 вони родичі, їх жінки рідні сестри. У них одного віку діти. В 2012 році діти поступили в Національну юридичну академію в м. Одеса, в зв`язку з чим виникло питання про поселення їх в гуртожиток. ОСОБА_8 повідомив, що він знає дуже поважну жінку, яка працює в Адміністрації Президента України. Вона йому допомагає в бізнесі, тому зможе допомогти і у вирішенні даного питання, оскільки вона по всій Україні проводить перевірки по питанню боротьби з корупцією. Його дружина по телефону поспілкувалася з цією жінкою, як потім з`ясувалось, це була ОСОБА_6 , яка погодилася їм допомогти у вирішенні питання про забезпечення дітей гуртожитком за оплату в сумі 2000 доларів США з кожної дитини. В період з 10 по 20 серпня 2012 року він з дружиною та ОСОБА_6 , на пропозицію останньої, зустрілися в центрі м. Вінниці, поряд з готелем «Південний Буг», та передали їй 32000 гривень за поселення їх дітей у гуртожиток. Коли прийшов час заселятися у гуртожиток, то виявилося, що дітей у відповідних списках немає, тоді вони почали телефонувати ОСОБА_6 , яка їх стала заспокоювати. З останньою дружина та діти зустрілися в м. Одесі в кафе «Робін Бобін». ОСОБА_6 їх запевнила, що вона вирішить дане питання і сказала, щоб їй дали ще декілька тижнів та доплатили по 1000 доларів США за кожну дитину, що вони і зробили. Однак, питання не було вирішено та гроші ОСОБА_22 їм не повернула. Просив задовольнити його цивільний позов та стягнути з обвинуваченої на його користь 48000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що 13 серпня 2013 року, приблизно, о 16.00 год. їй зателефонувала ОСОБА_6 і між ними відбулася розмова, в ході якої остання повідомила, що вона є працівником апарату Адміністрації Президента України і може допомогти з працевлаштуванням. Під час спілкування ОСОБА_6 сказала, що її чоловік ОСОБА_23 є знайомим її батька ОСОБА_24 і перебуває з ним в дружніх стосунках. ОСОБА_6 говорила переконливо, тому вона була впевнена, що остання зможе їй допомогти з працевлаштуванням. 18 серпня 2013 року їй знову зателефонувала ОСОБА_6 та запропонувала зустрітися для обговорення питання щодо її працевлаштування і запросила її до себе додому на 19.00 год. в квартиру АДРЕСА_5 . Вони з батьком приїхали до ОСОБА_6 додому, яка повідомила, що використовуючи своє службове становище, вона зможе їй допомогти працевлаштуватися в прокуратуру Деснянського району м. Києва. Враховуючи, що її батько та чоловік ОСОБА_6 друзі, зробить це безкоштовно. Залишила їх з батьком ночувати у себе в квартирі. 21 серпня 2013 року ОСОБА_6 в черговий раз запросила її з батьком на зустріч о 21.00 год. в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке знаходиться на перехресті вулиць Келецької та Шевченка в м. Вінниці. В ході розмови вона пояснила, що для працевлаштування в органах прокуратури спочатку необхідно працевлаштуватися на посаду державного службовця, а потім вже перевестися до прокуратури. ОСОБА_6 запропонувала їй влаштуватися на посаду помічника народного депутата України ОСОБА_25 , на що вона погодилася. 22 серпня 2013 року, приблизно, о 10.00 год. до неї зателефонувала ОСОБА_6 і повідомила, що вона домовилася про її працевлаштування помічником депутата ОСОБА_25 , при цьому сказала, що на даний момент знаходиться в м. Києві і щоб вона негайно до 12.00 год. перерахувала їй через АТ «УкрСиббанк» на її прізвище кошти еквівалентні 2000 доларам США та проінструктувала, як швидко їх переказати. Вона погодилась та через відділення №321 АТ «УкрСиббанк» у м. Хмільнику перерахувала кошти в сумі 16290 гривень, сплативши комісійну винагороду 162 гривні 90 копійок. Через хвилин 15 ОСОБА_6 зателефонувала і повідомила, що кошти отримала в повному обсязі і сказала надалі чекати її вказівок. ОСОБА_6 наголосила, щоб вона терміново до 27 серпня 2013 року звільнилася з роботи, так як 28 серпня 2013 року вона вже буде працювати помічником народного депутата ОСОБА_25 . Як з`ясувалося в ході досудового слідства, ОСОБА_6 її обманула, оскільки в день отримання коштів знаходилася в м. Вінниці, а не в м. Києві, що підтверджується тим, що перераховані нею кошти остання отримала у відділенні №177 АТ «УкрСиббанк» м. Вінниці по вул. Київській, 51. 06 вересня 2013 року до неї від ОСОБА_6 прийшло СМС повідомлення, що необхідно ще додатково перерахувати кошти в розмірі 3500 доларів США для вирішення питання зі спеціальною перевіркою та характеристикою, при цьому остання стверджувала, що така «послуга» коштує 20 000 доларів США. Вона на це не погодилася, так як знала, що має добру характеристику та не боїться спецперевірки. В подальшому, хоча і відчуваючи обман, 11 вересня 2013 року вона поїхала в м. Київ, де її мала зустріти ОСОБА_6 . Однак остання її не зустріла і в телефонній розмові на зустріч з нею не погоджувалась. 12 вересня 2013 року ОСОБА_6 запропонувала їй зустрітися біля Адміністрації Президента України (АПУ), де при зустрічі надала їй номер мобільного телефону народного депутата ОСОБА_25 . За її вказівкою вона звернулася до кадрового апарату ВРУ, де їй повідомили, що даний народний депутат вже має помічників, перепустки на її ім`я ніхто не замовляв. Вона знову звернулася до АПУ, але з ОСОБА_6 не змогла зустрітися, оскільки остання нею маніпулювала, відсилаючи її на різні прохідні, зазначаючи, що забере її звідти, однак своїх обіцянок не виконувала. Потім вона з`ясувала у працівників АПУ, що ОСОБА_6 у них не працює, тобто остання її обманювала. Через деякий час вона зателефонувала ОСОБА_6 та запитала, як просуваються справи по її працевлаштуванню, на що ОСОБА_6 відповіла, що необхідно перерахувати кошти в сумі 3000 доларів США, вона не погодилася, тоді ОСОБА_6 сказала, що якщо вона ці кошти не перерахує, то вона з нею припиняє співпрацю і повертає їй 2000 доларів США, які нею були перераховані раніше. Вона сказала ОСОБА_6 , щоб та повернула їй кошти, які вона перерахувала їй раніше. 18 вересня 2013 року вона зустрілася з ОСОБА_6 в кафе «Жовте море» в м. Києві, де остання сказала, що вона тримає її питання на контролі. Однак, чекання виявилося марним. 20 вересня 2013 року вона повідомила ОСОБА_6 , що повертається додому в м. Хмільник і сказала повернути їй кошти на рахунок в ПАТ КБ «Надра», номер якого відправила їй СМС повідомленням. Просила суд стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на її користь 16452 гривні 90 копійок матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди.
Свідок ОСОБА_24 дав суду показання аналогічні показанням своєї доньки - потерпілої ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що працює начальником відділення 0118 ПАТ КБ «Надра». До неї звернулася ОСОБА_17 , яка сказала, що з «УкрСиббанку» їй надійшли кошти, що не відповідало дійсності. Для того, щоб з`ясувати причину ненадходження коштів, слід було звернутися до того банку, звідки кошти відправляли. Їх працівник ОСОБА_27 дала ОСОБА_17 номер транзитного рахунку ПАТ КБ «Надра». Однак кошти для ОСОБА_17 на цей рахунок не надходили. Умисно чи помилково, номер транзитного рахунку особою, яка відправляла кошти, було зазначено невірно.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що з ОСОБА_6 познайомив їх родич ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_6 працює в Адміністрації Президента України. Оскільки її донька та донька ОСОБА_8 поступала в Одеську національну юридичну академію, то вони звернулися до ОСОБА_6 , щоб вона допомогла їм з влаштуванням їх дітей в гуртожиток. Остання погодилася і сказала, що за п`ять років проживання в гуртожитку, це буде коштувати 32 тисячі гривень за двох. В серпні 2012 року в м. Вінниці, біля готелю «Южний Буг», вона особисто передала ОСОБА_6 32 тисячі гривень купюрами по 500 та 200 гривень. Крім того, на прохання ОСОБА_6 , вона перерахувала кошти в сумі 8000 гривень її брату - ОСОБА_21 . Коли вони 29 серпня 2012 року приїхали на поселення в гуртожиток, то виявилося, що їх в списку немає. Вони поселили дітей в пансіонат, а самі стали телефонувати ОСОБА_6 , щоб з`ясувати обставини, чому дітей немає в списку на поселення в гуртожиток. ОСОБА_6 сказала, що вона під`їде після першого числа, бо зараз у неї померла матір. Після першого числа ОСОБА_6 дійсно появилася в м. Одеса, вони зустрілися з нею в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при цьому були присутні їх діти. ОСОБА_6 сказала, що для того, щоб влаштувати останніх в кращий гуртожиток, потрібно доплатити ще 16 тисяч гривень за двох дівчат, на що вони погодилися і передали їй дану суму. Однак, ОСОБА_6 обманула їх, заволоділа їх коштами в загальній сумі 48000 гривень.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що він колись був викладачем ОСОБА_6 під час її навчання в інституті. Він був викладачем екології, а вона старостою групи. Два-три роки тому він відновив стосунки з останньою. ОСОБА_6 сказала, що вона працює в серйозних органах, чи то в КМУ, чи то в АПУ. Вони обмінялися номерами мобільних телефонів. Через деякий час в технічному університеті з`явилися Вівсики, при цьому, ОСОБА_13 просив допомогти йому з працевлаштуванням. Він дав ОСОБА_13 номер телефону ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що з ОСОБА_6 познайомився через свого викладача ОСОБА_28 . ОСОБА_6 була студенткою останнього. ОСОБА_28 дав йому номер мобільного телефону ОСОБА_6 , якій він зателефонував та домовився з нею про зустріч. Під час зустрічі ОСОБА_6 повідомила, що працює в м. Києві, повідомила ще якусь інформацію, з якої він зробив висновок, що вона має впливове становище і попросив її допомогти йому з працевлаштуванням. Через деякий час до нього звернувся ОСОБА_8 і сказав, що у нього проблеми і тоді він запропонував останньому познайомити його з впливовою людиною, якою вважав ОСОБА_6 . Після їх знайомства ОСОБА_8 йому дуже дякував, що він познайомив його з ОСОБА_6 , але через декілька місяців він став йому погрожувати, говорив, що, оскільки він звів його з ОСОБА_6 , то він буде відповідати. Говорив, що у нього все «схвачено», він виб`є свої гроші. ОСОБА_8 передав йому надрукований на окремому аркуші текст, щоб він це сказав в міліції, а якщо він не поможе йому посадити ОСОБА_6 та повернути його гроші, то він за все буде відповідати сам. ОСОБА_8 наполягав, щоб він сказав міліції, що гроші ОСОБА_6 передав двічі в м. Вінниці та в м. Києві. В м. Києв вони поїхали на автомобілі «Мерседес», що належить ОСОБА_8 втрьох, ОСОБА_8 , він та ОСОБА_6 . Коли вони були в м. Києві влітку 2012 року, туди приїхав якийсь чоловік, який передав пакет ОСОБА_8 . Останній передав цей пакет ОСОБА_6 , яка з цим пакетом ходила в Адміністрацію Президента, потім в Генеральну прокуратуру і ще кудись. Другий раз ОСОБА_8 з ОСОБА_6 їздили в м. Київ без нього, вони спілкувалися напряму. В кінці зими ОСОБА_8 йому сказав, що позичив 20000 доларів США, які передав ОСОБА_6 . Але вона йому нічим не допомогла, через що у нього великі неприємності.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є донькою ОСОБА_8 , ОСОБА_14 її двоюрідна сестра. Влітку 2012 року вони поступили в ОНЮА. Її батько сказав, що є жінка, яка може допомогти з гуртожитком. Коли в кінці серпня 2012 року вони приїхали поселятися у гуртожиток, то з`ясувалося, що дане питання не вирішено. Батьки неодноразово з цього приводу телефонували ОСОБА_6 . Вони зустрілися з останньою в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в м. Одесі. ОСОБА_6 їм повідомила, що скоро буде здаватись новий гуртожиток по АДРЕСА_4 і потрібно ще почекати та доплатити за влаштування 16000 гривень, до тих 32000 гривень, які батьки заплатили їй раніше. Через деякий час вони з`ясували, що за такою адресою гуртожитку взагалі не існує, ОСОБА_6 їх обманула.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_8 її дядько. Влітку 2012 року вона разом зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_15 поступили в ОНЮА. Стало питання, де вони будуть проживати, і тоді ОСОБА_8 сказав, що ОСОБА_6 допоможе їх поселити в гуртожиток АДРЕСА_6 . 29 серпня 2012 року вони приїхали поселятися в гуртожиток, але в списках себе не знайшли. Почали телефонувати батькам, а батьки ОСОБА_6 Домовилися про зустріч з останньою в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в перших числах вересня. ОСОБА_6 запевнила їх, що все буде добре, потрібно зачекати, бо в гуртожитку йде ремонт. ОСОБА_6 за їх поселення дали 32000 гривень. В кафе вона сказала, що слід доплатити ще 16000 гривень, на що батьки погодилися, так ОСОБА_29 обіцяла поселити їх в гуртожиток з кращими умовами по АДРЕСА_4 . Приблизно, через 10 - 15 днів від своєї родички вони дізналися, що за вищевказаною адресою гуртожитку немає. ОСОБА_6 їх обманула, шахрайським шляхом заволоділа коштами в загальній сумі 48000 гривень, кошти не повернула.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що ОСОБА_6 знає, приблизно, два роки. Він на її прохання надавав їй транспортні послуги, декілька раз возив її в м. Київ, в тому числі один раз з ОСОБА_8 . ОСОБА_6 представила йому ОСОБА_8 , як партнера по бізнесу. Він був свідком того, як ОСОБА_6 передавала ОСОБА_8 якісь кошти п`ять чи шість купюр по 200 гривень.
Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що ОСОБА_17 передала ОСОБА_6 своє резюме через неї.
Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що з ОСОБА_8 познайомилася у ОСОБА_6 . Він просив останню, щоб вона допомогла йому зняти арешт з цукру, який знаходиться на якомусь цукровому заводі Вінницької області. ОСОБА_6 для вирішення цього питання їздила до ОСОБА_19 в м. Київ. Передала йому 20000 доларів США, але питання позитивно не вирішилось, в зв`язку з чим ОСОБА_6 повернула ОСОБА_8 10000 доларів США.
Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що влітку 2012 року з ОСОБА_8 її познайомила ОСОБА_6 . Вони зустрічалися три чотири рази. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були дружні. Був випадок, коли вона була в гостях у ОСОБА_6 , в цей час їй зателефонував ОСОБА_8 і вона за проханням ОСОБА_6 виносила йому якісь кошти, суму вона не пам`ятає. Вона була свідком розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_6 щодо влаштування доньки ОСОБА_8 на навчання. Про боргові відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 їй нічого невідомо, розмов про цукор вона також не чула.
Свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що ОСОБА_8 знає з літа 2012 року. Була свідком того, що ОСОБА_6 з ОСОБА_8 постійно спілкувалися, останній просив ОСОБА_6 , щоб та йому в чомусь допомогла. В її присутності ОСОБА_6 передавала ОСОБА_8 пакунок, про який пояснила, що в ньому знаходяться гроші на колеса.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 в присутності двох понятих впізнав на фотознімку під номером 4 жінку ( ОСОБА_6 ), яка заволоділа його коштами в сумі 48000 гривень (том 1 а.с. 248-249); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким потерпілий ОСОБА_8 в присутності двох понятих впізнав на фотознімку під номером 2 жінку ( ОСОБА_6 ), яка шахрайським шляхом заволоділа його коштами в сумі 20000 доларів (том 2 а.с. 1-2); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким свідок ОСОБА_16 в присутності двох понятих впізнала на фотознімку під номером 2 жінку та повідомила, що це саме та жінка на ім`я ОСОБА_34 , з якою вона зустрічалася і яка обіцяла надати кімнату в гуртожитку в м. Одеса для її доньки та дочки ОСОБА_8 , вона зі своїм чоловіком заплатили їй кошти в сумі 48000 гривень за кімнату в гуртожитку (том 2 а.с. 3-4); витягом з кримінального провадження №0000065, згідно з яким 05 лютого 2013 року надійшла заява ОСОБА_9 , що в кінці липня 2012 року невідома жінка в м. Вінниці шляхом обману заволоділа його грошима в сумі 20000 гривень, відомості про даний злочин були внесені до ЄРДР 05 лютого 2013 року (том 2 а.с. 154); протоколом прийняття заяви у ОСОБА_9 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (том 2 а.с. 155-156); витягом з кримінального провадження №0000063, згідно з яким 05 лютого 2013 року надійшла заява ОСОБА_8 , що 27 червня 2012 року невстановлена жінка, перебуваючи в м. Вінниці по вул. Шевченка, шахрайським шляхом заволоділа його грошима в сумі 20000 доларів США (том 2 а.с. 157-158);протоколом прийняття заяви у потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким останній 05 лютого 2013 року звернувся із заявою про прийняття мір до ОСОБА_6 , яка влітку 2012 року отримала від нього кошти в сумі 20000 доларів США для вирішення його робочих питань, а саме допомогти зняти арешт на накладене його майно, але питання не вирішила, гроші йому не повернула (том 2 а.с. 187-188); витягом з кримінального провадження №0000063, згідно з яким 05 лютого 2013 року надійшла заява ОСОБА_10 , що в кінці серпня 2012 року невстановлена жінка шляхом обману заволоділа його грошима в сумі 48000 гривень (том 2 а.с. 157-158); протоколом від 05 лютого 2013 року про прийняття заяви у ОСОБА_10 , згідно з яким останній просив прийняти міри до ОСОБА_6 , яка шахрайським шляхом заволоділа грошима в сумі 48000 гривень (том 2 а.с. 190-191); його витягом з кримінального провадження №0004107, згідно з яким 22 жовтня 2013 року надійшла заява від потерпілої ОСОБА_17 , яка була внесена до ЄРДР 22 жовтня 2013 року, в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_6 , яка 22 серпня 2013 року шахрайським шляхом, під приводом допомоги з працевлаштуванням, заволоділа її грошовими коштами в сумі 16452 гривні 90 копійок, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму (том 2 а.с. 177); протоколом прийняття заяви у ОСОБА_17 , згідно з яким остання просила прийняти міри та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , яка шахрайським шляхом, під приводом допомоги з працевлаштування, заволоділа її грошовими коштами в сумі 16452 гривні 90 копійок (том 2 а.с. 178); заявою на переказ готівки №26, згідно з якою 22 серпня 2013 року ОСОБА_17 через АТ «УкрСиббанк» відправила на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 16290 гривень (а.с. 243).
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
Судом визнано доведеним обвинувачення ОСОБА_6 в тому, що на початку липня 2012 року, після її знайомства з ОСОБА_8 , який попросив у неї допомоги у зняті арешту з цукру, що знаходився на Кирнасівському цукровому заводі, у обвинуваченої ОСОБА_6 виник умисел на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_8 шляхом обману. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 обманула ОСОБА_8 , зазначивши, що працює в Адміністрації Президента України, при цьому сказала, що для вирішення питання про зняття арешту з цукру їй потрібно передати 20000 доларів США. ОСОБА_8 на її пропозицію погодився та на початку липня 2012 року в м. Вінниці в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_13 передав їй 20000 доларів США, однак ніяких дій ОСОБА_6 не вчинила і кошти ОСОБА_8 не повернула.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачена ОСОБА_6 , повторно, шляхом обману, завідомо знаючи, що у неї немає повноважень для вирішення питання зняття арешту з цукру і займатись цим вона не буде, в середині липня 2012 року в м. Вінниці заволоділа 160000 гривень, які належали ОСОБА_9 .
Після цього обвинувачена ОСОБА_6 , повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману в середині серпня 2012 року, під приводом влаштування в гуртожиток в м. Одесі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 32000 гривень, які він передав біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на площі Жовтнева, 1 в м. Вінниці. Крім того, в кінці серпня 2012 року обвинувачена ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, під тим же приводом - влаштування в гуртожиток в м. Одесі в кафе, яке розташовано неподалік ОНЮА по вул. Піонерській, додатково незаконно заволоділа коштами ОСОБА_10 в сумі 16000 гривень, які їй передала дружина останнього ОСОБА_16 .
Крім того, у серпні 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 , маючи умисел на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_17 , переслідуючи мету наживи, з корисливих спонукань, знаючи, що остання шукає роботу, повідомила їй неправдиву інформацію, що може допомогти з працевлаштуванням на посаду помічника народного депутата України. 22 серпня 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_17 , що вона домовилась про її працевлаштування помічником народного депутата України, але для цього необхідно перерахувати кошти в сумі 2000 доларів США. Цього ж дня у відділенні №321 АТ «УкрСиббанк» в м. Хмільник ОСОБА_17 перерахувала кошти в сумі 16290 гривень на ім`я обвинуваченої ОСОБА_6 , номер переказу , які 22 серпня 2013 року, близько, 10.00 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 51, у відділенні №177 АТ «УкрСиббанк» обвинувачена ОСОБА_6 отримала та використала їх на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 по епізоду незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення у великих розмірах.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 по епізоду незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення у великих розмірах, повторно.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 по епізоду незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_17 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 суд розцінює, як засіб захисту з метою уникнути відповідальності.
Показання обвинуваченої ОСОБА_6 суд вважає недостовірними, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та вищепроаналізованими письмовими доказами.
Свідки з боку захисту ОСОБА_31 , ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 не спростували обвинувачення, а лише підтвердили, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були певні відносини і вони були свідками, як ОСОБА_6 передавала ОСОБА_8 незначні суми коштів.
Показання свідка ОСОБА_13 не спростовують показання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки він підтвердив, що познайомив їх з ОСОБА_6 , що вони разом їздили в м. Київ для вирішення питання зняття арешту з цукру на Кирнасівському цукровому заводі, що ОСОБА_6 в м. Києві ходила в приміщення Адміністрації Президента України, він бачив, як ОСОБА_9 передавав ОСОБА_6 пакет, вміст якого йому невідомий.
Таким чином, суд вважає, що показання свідка ОСОБА_13 узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та з вищепроаналізованими письмовими доказами.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику про злочини проти власності» шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
В судовому засіданні беззаперечно доведено, що обвинувачена ОСОБА_6 шляхом обману, представляючись працівником Адміністрації Президента України, запевняла потерпілих у можливості вирішити їх питання, а вони добровільно їй за це передавали кошти. З цією метою ОСОБА_6 з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їздила в м. Київ, заходила в будівлю Адміністрації Президента України, щоб своєю поведінкою переконати потерпілих, що вона вирішує їх питання. Також в м. Києві вона зустрічалась з потерпілою ОСОБА_17 , яку неодноразово обманювала, призначаючи їй зустрічі, на які сама не з`являлася. Зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вона зустрічалася в м. Одесі, де отримала від останньої додатково 16000 гривень, як пояснила ОСОБА_6 , за поселення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в гуртожиток з кращими умовами по АДРЕСА_4 . Згодом останні з`ясували, що будинок під таким номером в м. Одесі відсутній.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України не судима, позитивно характеризується за місцем проживання (том 2 а.с. 7), на обліку в КЗ ВОНД «Соціотерапія» не перебуває (том 2 а.с. 9).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є те, що у неї хвора матір, за якою вона здійснює догляд (том 2 а.с. 41-42), та на її утриманні знаходиться малолітня дитина - дочка ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 2 а.с. 63).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, думки потерпілих, які просили її суворо покарати, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язиків, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили, обрати їй запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в частині стягнення матеріальної шкоди, як законні та обґрунтовані, повністю підлягають задоволенню.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в частині стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду, оскільки вони не оплачені судовим збором.
Стосовно добровільного повернення обвинуваченою ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 10000 доларів США, то суд не врахував їх при визначені остаточної суми, що підлягає стягненню, оскільки ОСОБА_6 стверджувала, що це частина коштів з 20000 доларів США, які їй передав ОСОБА_8 , а останній це заперечував, зазначаючи, що це повернення коштів на транспортні витрати, коли він неодноразово їздив в м. Вінницю, де зустрічався з ОСОБА_6 з метою добровільного врегулювання питання повернення 40000 доларів США, які він та ОСОБА_9 передали ОСОБА_6 для зняття арешту з цукру. Письмово не підтверджено повернення даної суми, а тому суд не може визначитися в рахунок яких витрат передані 10000 доларів США обвинуваченою ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання:
-за ч. 3 ст. 190 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.
Обрати ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати її з`являтися на виклики суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.
Цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду на користь:
- ОСОБА_8 159850 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень;
- ОСОБА_9 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень;
- ОСОБА_10 48000 (сорок вісім тисяч) гривень;
- ОСОБА_12 16452 (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 90 копійок.
Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на їх користь моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: