АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3374/16-к Номер провадження 11-кп/786/279/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
10 січня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 23 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИВ :
Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 23 листопада 2016 року затверджено уточнену угоду укладену 29.10.2016 між потерпілим ТОВ «Лубенський молочний завод» в особі представника ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами цієї угоди покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд.

Вказує, що у мотивувальній частині вироку його дії кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення. Однак, за обвинувальним актом та в угоді про примирення його дії кваліфіковані як замах на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в інше приміщення.

При ухваленні вироку у даній справі не визначено долю речових доказів.

Вирок суду ухвалений на підставі уточненої угоди, яка не передбачена чинним КПК України та суперечив початковій волі сторін даної угоди.

Перевіривши апеляційну скаргу приходжу до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Згідно п.1 ч. 3 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Положеннями ст. 469 ч. 3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок в рамках даного кримінального провадження був ухвалений з дотриманням особливостей передбачених ст. 469 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.ч.3 і 4 ст. 394 КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.473 КПК України наслідком затвердження угоди про примирення є для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

В матеріалах провадження наявна затверджена та підписана угода про примирення між потерпілим в особі представника ТОВ «Лубенський молочний завод» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України, та призначено покарання, яке визначено в угоді. При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, на що останній погодився у судовому засіданні, що підтверджується звукозаписом на технічному носії інформації в матеріалах провадження.

Приймаючи до уваги, що вирок суду першої інстанції оскаржений обвинувачений ОСОБА_3 виключно із підстав, з яких він не може бути оскаржений згідно з положеннями ст. 394 КПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою останнього слід відмовити.

Оскарження вироку на підставі угоди про примирення із зазначених обвинуваченим в апеляційній скарзі підстав, а саме визначення судом долі речових доказів чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 23 листопада 2016 року щодо нього.

Копію ухвали, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2