АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/5545/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1040/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1040/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.03.2011 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ст..70 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;
-17.06.2016 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, -
засуджено:
-за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання 2 роки позбавлення волі.
Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 червня 2016 року підлягає окремому виконанню.
Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Як установив суд, 02 червня 2016 року ОСОБА_7 о 02 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, цілеспрямовано прибув у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкають його родичі, а саме бабуся ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , молодша сестра його батька, з метою вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_10 , яке знаходилося в приміщенні літньої кухні. При собі він мав ключі від хвіртки, житлового будинку на літньої кухні, якими раніше в період 2011 2012 року користувався з дозволу мешканців домоволодіння, а потім планував використати в якості засобу для вчинення злочину. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 користуючись тим, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 сплять у житловому будинку, та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, спочатку з допомогою ключа від літньої кухні відкрив навісний замок на вхідних дверях та увійшов до вказаного приміщення, де помітив сумку із наступним майном: розгрузка марки «А.Т.А.К.А.», моделі «РПС Стрілець», універсальний підсумок під магазин автомата марки Opsrey, чотири підсумки до осколкової гранати, тактичний рюкзак на 10 літрів, одна пара руковиць тактичних, гідратор марки MFH об`ємом 2.5 літра, тактичний ремінь зеленого кольору, стегнова кобура, два підсумки під флягу, підсумок під флягу «Opsrey», три підсумки під гранату, сумка сбросу, два підсумки під стрічки ПКМ, один трьохтотчений ремінь під АКМ, два комплекти наколінників та налокітників, один каримат, одна пара берців, одна спортивна сумка об`ємом на 40 літрів, заволодівши вказаним майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
10 червня 2016 року ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння о 20 год., знаходився поблизу будинку, який розташований за адресою: м.Харків вул. Полтавський шлях, 155 де зустрів свого знайомого ОСОБА_11 , у якого із собою перебував дитячий електро-квадроцикл марки «Profi HB EATV500». Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 останній попросив його про послугу, а саме відігнати вказаний квадро цикл за адресою: АДРЕСА_4 . Саме в той час у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_11 . Релізуючи свій умисел ОСОБА_7 в розмові запевнив ОСОБА_11 , що виконає його прохання стосовно переміщення квадро циклу за вказаною ОСОБА_11 адресою, але на справді не збираючись цього робити. Надалі, ОСОБА_11 будучи упевненим в порядності ОСОБА_7 передав йому вказаний квадроцикл. Після цього, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою до себе з боку ОСОБА_11 взяв належний йому електро-квадроцикл та зник разом з ним з місця скоєння злочину та розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми діями ОСОБА_11 матеріальну шкоду 7680 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, посилається на суворість призначеного йому покарання. Зазначив, що при призначені покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючи обставини покарання. Просить пом`якшити призначене йому покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу; прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, до якого належить і судове, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто його наслідки, і ці обставини, згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вороку обвинуваченні, визнаному судом доведеним, з наведенням часу та наслідків кримінального правопорушення.

Цих вимог закону судом належним чином не виконано.

Як слідує із матеріалів провадження суд, формулюючи обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, визнане доведеним, не зазначив вартість викрадених речей, загальний розмір завданої шкоди, та кому конкретно заподіяно цю шкоду, тобто хто є потерпілим.

Крім того, суд, формулюючи обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України, визнане доведеним, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив час, а саме рік вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення та допустив суперечності щодо прізвища потерпілого, під час викладення обставин правопорушення.
Тобто за своїм змістом, викладене у вироку обвинувачення є не конкретним, що порушило право ОСОБА_7 на захист від конкретного обвинувачення.
Отже суд не встановив і не зазначив у мотивувальній частині вироку обставини, що мають значення для кримінального провадження, чим допустив порушення вимог ст.ст.91, 374 КПК України, які перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що згідно ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - підставами для скасування вироку суду.

Виходячи із положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які під час кримінального провадження були встановлені, але дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

У даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості повторно дослідити вищевказані обставини кримінального провадження, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, обставини щодо розміру заподіяної злочином матеріальної шкоди, під час кримінального провадження в суді першої інстанції не досліджувалися і встановлені не були, чим було порушено право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист від конкретного обвинувачення.

Тому, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення обвинуваченому реалізації його права на захист, ухвалений вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, повно і всебічно дослідити докази обвинувачення, дати їм належну оцінку та ухвалити рішення, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: