Справа № 173/286/17
Номер провадження1-кп/173/80/2017
В И Р О К
іменем України

08 серпня 2017 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 0001261) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має неповнолітнього сина, 1999 року народження, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 10 вересня 2016 року близько 17.30 год., знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , у результаті раптово-виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин, умислу, направленого на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень своїй рідній сестрі - ОСОБА_4 , яка також знаходилась у цьому помешканні, використовуючи свою фізичну перевагу, умисно руками схопив ОСОБА_4 за волосся та із силою потягнув за них та таким чином тягнув ОСОБА_4 до виходу із квартири. У свою чергу ОСОБА_4 , намагаючись звільнитись від утримання ОСОБА_6 , чинила йому опір та прохала відпустити її. У цей час ОСОБА_6 , не припиняючи своїх насильницькі дії, відпустив волосся ОСОБА_4 та схопив руками за її обидві руки. При цьому ОСОБА_6 продовжив тягнути ОСОБА_4 із квартири по сходах з третього поверху до виходу із будинку, одночасно супроводжуючи свої насильницькі дії сильним стисканням у місці захвату в області зап`ястя своїми руками рук ОСОБА_4 . Далі, опинившись таким чином на подвір`ї ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_4 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх та лівій нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Окрім того, ОСОБА_6 24 листопада 2016 року близько 09.45 год., знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , у результаті раптово-виниклого на ґрунті особистих неприязних стосунків умислу, направленого на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень своїй рідній сестрі ОСОБА_4 , яка також знаходилась у цьому помешканні, використовуючи свою фізичну перевагу, умисно, долонями своїх рук почав наносити удари по різним частинам обличчя ОСОБА_4 , у свою чергу ОСОБА_4 втекла в одну із кімнат вказаної квартири та зателефонувала сестрі ОСОБА_5 . В подальшому, близько 10.00 години, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, коли вона впустила до квартири ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_4 та умисно, своїм кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока ОСОБА_4 та водночас кулаками своїх рук наніс п`ять ударів в область голови останньої. Далі, коли ОСОБА_5 почала захищати свою сестру ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у результаті раптового-виниклого умислу, направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , використовуючи свою фізичну перевагу, наблизився до ОСОБА_5 , та умисно кулаком правої руки наніс три удари ОСОБА_5 в область лівої скроні голови та водночас кулаками своїх рук наніс п`ять ударів в область голови ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_6 заспокоївся та пішов до однієї з кімнат вказаної квартири.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік правого ока, на шкірі по задній поверхні правого плеча, крововиливу під кон`юнктивою правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, в лівій скроневій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині не визнав. Суду показав, що він проживає в одній квартирі з батьками по АДРЕСА_1 , за якими він доглядає. 10 вересня 2016 року до квартири прийшла його сестра ОСОБА_4 , яка влаштувала скандал та почала бити його неповнолітнього сина, потім била батька по голові пластиковою пляшкою. В цей час він прийшов до квартири та почув крики, як батько просив вивести сестру з квартири. Він схопив її за руки, вона почала чинити опір, вчепилася в нього, подряпала. Він схопив її за волосся та вивів на вулицю з квартири. Вчинив так, щоб захистити свого неповнолітнього сина та батьків. 24 листопада 2016 року вранці він був дома та прийшла сестра ОСОБА_4 , щоб доглядати за мамою. Потім вона накинулася на нього з тазиком, коли він мив посуд, без жодних пояснень. Він відштовхнув її та вона забігла в іншу кімнату та зателефонувала сестрі. Прийшла сестра, ОСОБА_5 та вони вдвох накинулися на нього. Одна била його по голові, інша схопила за футболку. Хотів припинити їхні дії та відмахувався руками, куди бив не бачив, проте не робив це умисно, а захищаючись. Чи були в них травми він не бачив. Поліцію він не викликав, оскільки не встиг. Фельдшеру швидкої допомоги сказав, що в нього все гаразд та він не потребує медичної допомоги. Між ним та сестрами вже давно стався конфлікт через гроші, тому вони хочуть перекласти всю вину на нього та умисно оговорюють його. На його думку можливо вони самі завдали собі тілесні ушкодження, до приїзду лікаря, щоб в подальшому оговорити його.

Не зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині не визнав його вина підтверджується показаннями потерпілих, свідків та письмовими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Так потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 10 вересня 2016 року вона прийшла до батьків в квартиру по АДРЕСА_1 годувати маму. Це було в денний час. Пішла в кімнату до батька, щоб з`ясувати питання про кошти, а неповнолітній син ОСОБА_6 почав на неї замахуватися. В цей час до кімнати зайшов ОСОБА_6 та нічого не пояснюючи схопив її за волосся, вдарив ногою та тягнув її за волосся з третього поверху на вулицю. Бив її по спині та по голові. 24 листопада 2016 року вранці прийшла до матері, щоб її покормити та на кухні набирала воду. В цей час ОСОБА_6 накинувся на неї з питанням, де кошти та вдарив її в обличчя. Вона забігла до кімнати та зателефонувала сестрі. Коли прийшла сестра, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 почав її бити в коридорі. Вдарив по голові та в око. Після чого вони викликали поліцію та швидку допомогу. Батько не бачив всіх цих подій, оскільки був в іншій кімнаті та він не може ходити. ОСОБА_6 ні вона, ні ОСОБА_5 ніяких ударів не наносили.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 24 листопада 2016 року їй зателефонувала сестра та попросила приїхати до батьків. Коли приїхала, майже з порогу брат, ОСОБА_6 почав її бити. Падаючи від його удару, схопила за футболку. Він наносив удари їй в обличчя та голову. Він їх з сестрою побив та побіг до батькової кімнати, а вони пішли до кімнати мами та викликали поліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він працює дільничним та 24 листопада 2016 року він був на чергуванні та приїхав за викликом до квартири по АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_9 побив сестер. В коридорі були розкидані речі та взуття. Були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . ОСОБА_10 трималася за голову. Потерпілі сказали, що їх побив ОСОБА_6 . В квартирі були також їхні батьки, але вони були у своїх кімнатах. У ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює фельдшером швидкої допомоги. Вранці, близько 9.00 год. вона приїхала за викликом в будинок по вул.. Яцковського через побиття. У потерпілих були пошкоджено око та обличчя, також в них був нервовий зрив. Надала їм необхідну медичну допомогу. Судячи з вигляду отриманих тілесних ушкоджень, вони були отримані напередодні її приїзду. У ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не було та він сказав, що йому медична допомога не потрібна. В квартирі були також батьки, але вони були в різних кімнатах та не виходили.

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 суду показав, що 10 вересня 2016 року він був у дідуся з бабусею. Прийшла ОСОБА_4 та почала на нього замахуватись та ображати, коли він сидів за комп`ютером. Вона пішла в кімнату до дідуся, там вони почали кричати один на одного. В цей час зайшов батько, ОСОБА_6 , та схопив ОСОБА_4 за волосся, щоб вивести з квартири.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що між ним та ОСОБА_14 виник конфлікт, оскільки в нього вкрали гроші, тому просив сина, ОСОБА_6 ,щоб він її вивів з квартири. Коли стався скандал вдруге, ОСОБА_4 почала бити ОСОБА_6 тазиком, потім почув, як вона кричала, що її б`ють та зателефонувала сестрі. Коли приїхала ОСОБА_5 вони вдвох почали бити ОСОБА_6 , а він лише захищався. Хто і як кого бив він не бачив, оскільки був в іншій кімнаті, а все сталося в коридорі. Лише чув шум та крики.

Показання свідків, як зі сторони обвинувачення так і зі сторони захисту в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, є логічними та послідовними, вони не суперечать показанням потерпілих та письмовим доказам.

Так згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2017 року за потерпіла ОСОБА_4 в присутності понятих показала, як саме їй було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_6 , як він однією рукою утримував її за волосся, а іншою бив в плече та наніс один удар ногою в ліве стегно, оскільки вона чинила опір.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 5 січня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 в присутності понятих показала, як між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стався конфлікт та як саме ОСОБА_6 наносив удари їй та сестрі кулаками по голові.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 5 січня 2017 року потерпіла ОСОБА_4 в присутності понятих показала як і де між нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стався конфлікт під час якого ОСОБА_6 почав обома руками наносити удари по обличчю та голові.

Згідно з висновком експерта № 1540-Е від 14 грудня 2016 року у ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх та лівій нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, можливо у термін, вказаний обстеженою, а саме 10 вересня 2016 року.

Згідно з висновком експерта № 90-Е від 27 січня 2017 року враховуючи характер та розташування пошкоджень у потерпілої ОСОБА_4 , вони могли виникнути при взаємному розташуванні потерпілої та нападника та за механізмом, які відображені в протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої від 26 січня 2017 року.

Згідно з висновком експерта № 04-Е від 6 січня 2017 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 в неї виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, в лівій скроневій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному в описовій частині постанови, а саме 24 листопада 2016 року.

Висновком експерта № 06-Е від 10 січня 2017 року встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 тілесних ушкоджень можна вважати, що за вказаним в описовій частині постанови механізмом, а саме, як ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс три удари в ліву скроню голови ОСОБА_5 можливість утворення виявлених ушкоджень не виключається.

Згідно з висновком експерта № 05-Е-Д від 6 січня 2017 року враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 тілесних ушкоджень можна вважати, що за вказаним в описовій частині постанови, а саме як ОСОБА_6 по черзі обома долонями руки один удар в праве око та обома кулаками рук наніс п`ять ударів по голові ОСОБА_4 , можливість утворення виявлених ушкоджень не виключається.

Згідно з висновком експерта № 03-Е від 6 січня 2017 року при проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_4 в неї виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік правого ока, на шкірі по задній поверхні правого плеча, крововиливу під кон`юктивою правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співудари о такий (такі), давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в описовій частині постанови, а саме 24 листопада 2016 року.

Таким чином показаннями потерпілих, свідків та письмовими доказами підтверджуються місце, час та обставини вчинення злочину та його суспільно-небезпечні наслідки. Вищезазначені докази суд вважає належними та допустимими.

При цьому суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що 10 вересня 2016 року він завдав тілесні ушкодження ОСОБА_4 , коли виводив її з квартири за проханням батька, захищаючи свого сина та батьків, оскільки будь-якої суспільної небезпеки в діях ОСОБА_4 щодо обвинуваченого, його сина або батьків не було. Неповнолітній ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 його не била, а лише замахувалась на нього та сама хотіла вийти з квартири під час конфлікту, але ОСОБА_6 витяг її за волосся з квартри. В тій обстановці, що склалася та яку суд вважає доведеною, враховуючи дії як обвинуваченого так і потерпілої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 усвідомлював відсутність реального суспільно небезпечного посягання з боку потерпілої. Враховуючи механізм та характер завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , суд вважає, що ОСОБА_6 цілком усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Так само 24 листопада 2016 року судом не встановлено, що з боку потерпілих мало місце суспільно небезпечне посягання, якому б відповідали дії обвинуваченого. Те, що свідок ОСОБА_13 суду показав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перші напали на обвинуваченого, суд не може приймати до уваги, оскільки свідок не бачив події самої бійки, оскільки знаходився в іншій кімнаті. Інші докази, які були досліджені в судовому засіданні та показання потерпілих підтверджують те, що за тих обставин, що мали місце, враховуючи механізм та характер завдання тілесних ушкоджень потерпілим, обвинувачений ОСОБА_6 цілком усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. При цьому суд звертає увагу, що сам обвинувачений за медичною допомогою не звертався, що він сам підтвердив в судовому засіданні. Також висновком про результати розгляду звернення ОСОБА_6 від 22 грудня 2016 року, затвердженим начальником Верхньодніпровського ВП встановлено відсутність підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР і це рішення обвинувачений не оскаржував.

Інші докази зі сторони захисту, а саме звернення батька обвинуваченого до поліції суд не приймає до уваги, оскільки ці докази є неналежними у відповідності до ст. 85 КПК України, оскільки вони не стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, його суспільно-небезпечні наслідки, а саме завдання легких тілесних ушкоджень двом особам, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійного місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше не судимий, не одружений, має неповнолітнього сина, не працює. Також призначаючи обвинуваченому покарання суд приймає до уваги досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_6 , яка складена 23 травня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_6 має високий рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_6 з метою його покарання, виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, менш суворий вид покарання, а саме штраф, не відповідає особі обвинуваченого, який ніде не працює.

Вирішуючи питання цивільних позовів, суд приходить до таких висновків.

Під час судового розгляду потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожною окремо заявлено цивільний позов про відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в сумі 10000 грн. на користь кожної та відшкодування витрат на проведення судово-медичної експертизи в сумі 172 грн. 89 коп.

В судовому засіданні потерпілі кожна окремо цивільні позовні підтримали та просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Обвинувачений цивільні позови не визнав.

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених законом. Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано моральну шкоду, яка, на думку суду, полягає у душевних стражданнях, які зазнали потерпілі у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Під час визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення злочину, глибину душевних страждань, які зазнали потерпілі, ступінь вини обвинуваченого, а також вимоги розумності та справедливості. Розмір завданої моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_4 суд оцінює в розмірі 2000 грн., а потерпілій ОСОБА_5 1000 грн.

Щодо відшкодування витрат на проведення судово-медичної експертизи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів є процесуальними витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілими, кожною окремо, надано докази про сплату кожною витрат на проведення судово-медичної експертизи по 172 грн. 89 коп., які на думку суду підлягають відшкодуванню обвинуваченим на користь потерпілих.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 50, 56, 65, 66 Кримінального кодексу України, ст.ст. 124, 129, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок завданої моральної шкоди 2000 грн. та 172 грн. 89 коп. понесені нею процесуальні витрати.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок завданої моральної шкоди 1000 грн. та 172 грн. 89 коп. понесені нею процесуальні витрати.

В іншій частині позову відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1