Справа № 1-6/11 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/5/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 49 08.02.2017

УХВАЛА
Іменем України
08 лютого 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, -

встановила:
Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у повному обсязі відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляції захисник ОСОБА_6 просить скасувати зазначену постанову суду та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити скаргу по суті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», згідно якого скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ. 28.12.2011 року Ржищівським міським судом Київської області було видано виконавчий лист по справі №1-6/2011. Постановою державного виконавця від 21.05.2012 року ВП № 32675001 відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_7 82 092,58 грн. на користь Київського обласного археологічного музею. Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 21.12.2012 року №5-21/12 по справі № 1020/669/12 ОСОБА_7 , розстрочено виконання вироку Ржищівського міського суду Київської області від 13.12.2012 року по кримінальній справі №1-6/11, а саме: сплата збитків, завданих Київському обласному археологічному музею в сумі 82092,58 грн. щомісячно в розмірі 20% пенсії засудженого. Постановою головного державного виконавця ОСОБА_8 №1811/9 від 22.03.2013 року стягнення звернено на майно боржника, а саме: на пенсію шляхом відрахування 20% від пенсії щомісячно. Тобто, фактично державний виконавець змінив вид стягнення за вироком - зі звернення стягнення на майно боржника на стягнення з його доходу. Відповідно до Акту опису й арешту майна від 15.10.2012 року державним виконавцем ОСОБА_9 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження до задоволення вимог стягувача. Проте, на даний час необхідність в арешті та оголошення заборони на відчуження до задоволення вимог стягувача, відпала, так як збитки в розмірі 82092,58 грн. стабільно виплачуються щомісяця з пенсії ОСОБА_7 . Отже, до ОСОБА_7 застосовуються одночасно два заходи примусового виконання рішень: звернення стягнення на майно (будинок), який є єдиним місцем проживання боржника та звернення стягнення на пенсію. Також, суд першої інстанції виніс оскаржену постанову за відсутності підсудного, який не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання та захисника засудженого, який подав обґрунтоване клопотання про відкладення судового засідання.

В запереченнях на зазначену вище апеляцію прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 просить постанову Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року про скасування арешту та заборону відчуження належного ОСОБА_7 майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, апеляцію захисника ОСОБА_6 без задоволення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.11.2015 року, обтяження нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , здійснено постановою заступника начальника ВДВС Обухівського РУЮ ОСОБА_9 про відкриття виконавчого провадження № 32675001 від 21.05.2012 року щодо стягнення збитків, завданих ОСОБА_7 Київському обласному археологічному музею в розмірі 82 092,58 грн. Оскільки арешт на майно ОСОБА_7 накладено відповідно до постанови державного виконавця при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальній справі, що підтверджується матеріалами кримінальної справи, постанова Ржищівського міського суду від 25.10.2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту та заборону відчуження майна, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є законною і обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляції, думку прокурора, який вважав постанову суду правильною, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог кримінально-процесуального Закону, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 15 Перехідних положень КПК України (2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень ВСУ у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Тому дана апеляція розглядається за КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 411 КПК України (1960 року), питання зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням і захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.

Статтею 409 КПК України (1960 року), передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, що постановив вирок.

З матеріалів справи убачається, що 13.10.2016 року до Ржищівського міського суду надійшла заява ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, в якій останній просив скасувати арешт та заборону відчуження, накладені згідно акту опису й арешту майна від 25.10.2012 року про арешт та заборону відчуження належного ОСОБА_7 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно у встановленому порядку запис про скасування арешту належного ОСОБА_7 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року відмовлено у повному обсязі в задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та роз`яснено ОСОБА_7 його право на звернення до суду з адміністративним позовом про зняття арешту з майна.

Із заяви про скасування арешту та заборони відчуження, належного ОСОБА_7 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що останній звертався до суду першої інстанції в порядку ст.409 КПК (1960 року).

Проте, оскільки арешт на майно ОСОБА_7 було накладено відповідно до постанови державного виконавця, що підтверджується інформаційною довідкою від 17.11.2015 року, а не під час дізнання чи досудового слідства, то порядок зняття арешту з майна особи, накладеного державним виконавцем регулюється Законом України «Про виконавче провадження», а не нормами кримінально-процесуального законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, оскільки останній звернувся у порядку ст.409 КПК України (1960 року).

Із огляду на вищезазначене, у задоволенні апеляції захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 слід відмовити, а постанову Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року слід залишити без зміни.

Керуючись: ст. 234, 365, 382 КПК України (1960 року), п. 10 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України (2012 року), колегія суддів, -

ухвалила :
Апеляцію захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Ржищівського міського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою у повному обсязі відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з майна залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: