пр. № 1-кп/759/12/17
ун. № 759/5815/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року Колегія Святошинського районного суду м.Києва
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
та обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
провівши судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003614 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 187 ч.3 КК України , -
ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Святошинського районного суду м.Києва знаходяться обвинувальні акти, об"єднані в одне провадження, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 187 ч.3 КК України.
У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спливає, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посилаючись на вагомість доказів обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявний ризик їх переховування від суду , вважали за необхідне продовжити їх тримання під вартою.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили застосувати інший більш м"який запобіжний захід, яким може бути домашній арешт. .
Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.
При цьому, колегія суддів враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та можливість обвинувачених переховуватись від суду, вчиняти інші злочини.
З огляду на вказані ризики, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), колегія суддів також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою.
Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурорами ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, в тому числі і домашній арешт можуть забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 процесуальних обов`язків.
Поряд з цим відповідно до п.1 ч.4 . ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкриминовано злочини,вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 201, 205, 331 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , 1987 року народження та ОСОБА_10 , 1986 року народження, тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, до 7 серпня 2017 року включно, і утримувати їх у Державні установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерстьва юстиції України.
В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який запобіжний захід в тому числі домашній арешт, відмовити.
Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1 ,
Судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 .