Справа № 444/1653/17
Провадження № 1-кп/444/168/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 на початку березня 2011 року, перебуваючи в м. Дубляни Жовківського району, Львівської області, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконним шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом оформлення візи в Німеччину та працевлаштування там її брата ОСОБА_7 та дядька ОСОБА_8 , не маючи наміру на повернення коштів, отримав від ОСОБА_6 740 евро, що згідно курсу Національного банку України станом на 04.03.2011 року становить 8132 грн. 60 копійок, якими, шляхом обману, незаконно заволодів та використав у власних корисливих цілях.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині квітня 2011 року, ОСОБА_4 , знаходячись в м. Дубляни, Жовківського району, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконним шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шляхом обману останньої, під приводом надання їй допомоги із здачею сесії в Дублянському національному аграрному університеті, де остання навчалась, не маючи наміру повертати кошти отримав від потерпілої 4000 гривень, якими незаконно заволодів та користав у власних цілях.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині квітня 2011 року, ОСОБА_4 з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, незаконним шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шляхом обману останньої під приводом оформлення її на роботу на фірму «Аква-Блюз», не маючи наміру повертати кошти, отримав від потерпілої 4200 гривень, якими незаконно заволодів та використав у власних цілях.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку травня 2011 року, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, незаконним шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шляхом обману останньої, під приводом оформлення страховки для виїзду за кордон, не маючи наміру повертати кошти, отримав від потерпілої 500 гривень, якими незаконно заволодів та використав у власних цілях.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Під час досудового розслідування 17 липня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.
Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину за ст. 190 ч. 1 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Крім цього, сторони домовились, що підозрюваний ОСОБА_4 до 31.12.2017 року відшкодує потерпілій завдану шкоду в сумі 16 832 грн. 60 коп. в повному обсязі.
Обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченом узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.
Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 ч. 3 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, захиснику.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1