Справа № 163/1373/17
Провадження № 1-кп/163/89/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №000163 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Борщень Курської області, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 18.04.2017 близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік бару «Атас», що по вулиці Лесі Українки селища Головне Любомльського району Волинської області, керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні одного удару в обличчя, декілька ударів ногами по тілу та одного удару в груди потерпілого ОСОБА_6 , діючи відкрито, шляхом зривання із шиї, заволодів його срібним ланцюжком з хрестиком, а в подальшому і його мобільним телефоном «Нокіа 3110» із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», з номером картки НОМЕР_1 , та ключами від автомобіля, вийнявши останні із кишені потерпілого. Окрім того, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, відкрито заволодів реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 , які зірвав із автомобіля марки «ВАЗ 2101», що знаходився у користуванні потерпілого. Внаслідок вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 заволодів майном, належним потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1433 гривні 12 копійок.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, така ж позиція щодо обставин висловлена і потерпілим.
Обвинувачений просив суворо його не карати, оскільки він зробив для себе належні висновки, а на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Потерпілий також просив суворо не карати обвинуваченого, так як йому повністю відшкодовані збитки та будь-яких претензій до нього він не має.
У зв`язку з цим, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, обмежився допитом потерпілого, обвинуваченого та характеризуючими даними його особи.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у суду немає.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, зокрема те, що останній визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання відсутні.
Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, тому призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на проведення експертизи.
Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4(чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі срібний ланцюжок із хрестиком, номерні знаки НОМЕР_3 , ключ до автомобіля та сім-картку мобільного оператора «Київстар», з номером картки НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні у володільця ОСОБА_6 , залишити у його повному розпорядженні.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по справі в сумі 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки за залучення експертів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1