Справа № 592/2383/17
Провадження № 1-кп/592/251/17
ВИРОК
22 травня 2017 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, з середньою освітою, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, не судимої, заміжньої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
03.02.2017 року приблизно о 10.20 год. ОСОБА_3 разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_6 зайшли до приміщення магазину TOB «ЕКО», розташованого на пл. Привокзальній, 1 в м. Суми. Перебуваючи у приміщенні зазначеного магазину у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні зазначеного магазину, з прилавків викрала майно, що належить ТОВ «ЕКО», частину якого поклала до своєї жіночої сумки, частину до сумки своєї доньки, яку остання залишила на зберігання на час відлучення із магазину та не була обізнана про злочинні наміри своєї матері. У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 направилися до виходу із зазначеного вище магазину, де ОСОБА_3 на касі заплатила лише за майно, яке знаходилось у її кошику, але не оплатила майно, яке знаходилось у її сумці та сумці доньки, яка не була обізнана про злочинний намір своєї матері, тим самим намагалась вчинити крадіжку такого майна. При спробі вийти з приміщення магазину, ОСОБА_3 було зупинено охоронцем ТОВ «ЕКО» біля виходу.
Таким чином, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки вона була затримана охоронцем магазину при намаганні покинути приміщення магазину.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому нею кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, при викладених вище обставинах, визнала повністю, давши суду пояснення , аналогічні вищевикладеним фактам. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених злочинів та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею правопорушення за ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України, а отже, її дії необхідно кваліфікувати як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення особу обвинуваченої, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро кається у вчиненні злочину.
Відповідно до висновку органу пробації ОСОБА_3 щиро шкодує про вчиненння кримінального правопорушення, прагне працювати над своїми помилками , має позитивні плани на майбутнє, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, тому орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб.)
Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, необхідного і достатнього для її виправлення та перевиховання, та попередження вчинення нею нових злочинів у виді штрафу.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення товарознавчої експертизи складає 922,77 грн. необхідно стягнути з обвинуваченої.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 922,77 грн. на користь держави.
Речові докази: Колготки жіночі х/б, чорного кольору, вартістю 108,85 грн., Колготи дитячі зимові, вартістю 10,99 грн., чоловічі кальсони, чорного кольору, вартістю 166,79 грн., рукавиці жіночі в асортименті, вартістю 18 грн., ошийок свинячий н/ф, охолоджений, вагою 1,942 кг, вартістю 163,11 грн., кінетичний пісок вагою 100 грам, у кількості 3 штук, загальною вартістю 75,45 грн., антиперспірант «Rexona», вартістю 34,99 грн., шампунь «Head&Shoulders», вартістю 96,69 грн., биток свинячий н/ф охолоджений, ваговий, вагою 1,680 кг, вартістю 157,90 грн., всього на загальну суму 922,77 грн передані на збереження ТОВ «ЕКО», залишити йому за належністю. Лазерний СД-диск із відеозаписом приміщення магазину ТОВ "ЕКО" по пл. Привокзальній, 1 в м. Суми від 03.02.2017 року залишити в справі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня оголошення.
Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1