Справа №359/1869/17
Провадження №1-кп/359/42/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 червня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_4 14.01.2016 року, близько 13.00 год., перебував в м. Бориспіль Київської області та підшукував собі роботу.
З метою поліпшення свого матеріального становища, у ОСОБА_4 виник умисел зняти квартиру у м. Бориспіль та викрасти чуже майно, яке буде знаходитись у найманій квартирі, тобто вказаним шляхом, проникнути до квартири, під видом її оренди для тимчасового проживання та викрасти майно, яке у ній розташоване.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, через мережу «Інтернет» домовився з ОСОБА_6 винайняти на одну добу його однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , в дійсності маючи умисел заволодіти майном, яке знаходилось у зазначеній квартирі.
Під час, зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , останній ввів в оману власника квартири АДРЕСА_3 , отримавши ключі, орендував її на добу, з метою вчинення крадіжки.
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, 14.01.2016 близько 14.00 год., ОСОБА_4 за допомогою ключів, отриманих від ОСОБА_6 потрапив до його квартири АДРЕСА_2 , та виявив майно, а саме, духову шафу «Gorenje», телевізор «SAMSUNG» LCD 32 дюйми, Wi-Fi роутер «ТР-Link».
Близько 21.00 год. цього ж дня, ОСОБА_4 від`єднав духову шафу та телевізор від кріплень, та таким чином викрав побутову техніку, а саме: духову шафу «Gorenje», вартістю 3200 грн., телевізор «SAMSUNG» LCD 32 дюйми, вартістю 3200 грн., Wi-Fi роутер «ТР-Link», вартістю 360 грн.
Після вчиненого, ОСОБА_4 виніс викрадену побутову техніку з зазначеної квартири на вулицю, де завантажив її до невстановленого досудовим слідством автомобіля «таксі», й з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6760 грн. 00 коп.
В подальшому викрадене майно повернуто потерпілому та передано на відповідальне зберігання.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, тобто тяжке кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Шкода завдана кримінальним правопорушенням становить 6760 грн. 00 коп., як вартість викраденого майна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. В матеріалах наявна заява потерпілого ОСОБА_6 , згідно якої він немає претензій до обвинуваченого.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора і захисника, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого (а саме: допиту інших свідків, потерпілого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, завданого матеріального збитку потерпілому, мети найму квартири потерпілого).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Зазначив, що викрадене майно повернуто власнику в повному обсязі.
Показав, що дійсно на початку 2016 року він маючи намір працевлаштування приїхав з м. Сєверодонецьк Луганської області до м. Борисполя. При цьому, не маючи коштів для проживання, отримавши свою незначну заробітну плату за місцем основної роботи в розмірі біля 2000 грн., приїхав до м. Борисполя, де завчасно підшукав квартиру з умовами та наявною побутовою технікою з метою подальшого її викрадення та продажу, в разі відсутності відповідної роботи в м. Борисполі. Оскільки роботи він не знайшов, він вчинив дії, що раніше планував і відєднавши телевізор «плазму» та духову шафу й забравши розтер, ввечері вивіз їх на таксі до ломбарду. Зазначив, що в подальшому указані речі були повернуті потерпілому.
Зазначив, що розумів значення своїх дій, та те, що скоює таємне викрадення чужого майна.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у справі та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
Так, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, суд враховує, що таке проникнення можливе і без подолання перешкод шляхом обману. Встановлено, що ОСОБА_4 завчасно готувався до скоєння кримінального правопорушення, і саме з цією метою підшукав відповідну квартиру для оренди на один день з метою викрадення наявної там побутової техніки, що ним і було зроблено, шляхом вільного доступу до квартири, тобто застосовано обман потерпілого.
Таким чином, мета ОСОБА_4 з якою він опинився в квартирі потерпілого відповідає його умислу, який виник у нього завчасно, ще під час перебування його в м. Сєверодонецьку Луганської області. Як встановлено судом та органом досудового розслідування, умисел на викрадення наявного в приміщенні потерпілого майна виник до того, як ОСОБА_4 потрапив до неї.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, санкцією ч.3 ст. 185 КК України передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а тому вчинений обвинуваченими злочин є тяжким.
За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину. Вчинення кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем попереднього проживання не перебуває.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, доказів попереднього працевлаштування суду не надано. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Згідно поданих до суду матеріалів викрадене майно повернуто потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання. При наявності претензій до обвинуваченого останній має право на звернення до суду в порядку, визначеному ЦПК України.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Суд вважає за доцільне також застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом, з урахуванням того, що злочин вчинено ОСОБА_4 вперше.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не встановлені, про них зазначив і прокурор.
Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні - не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази в кримінальному провадженні: СД-диск з записом файлів слідчого експерименту за участю підозрюваного, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; духову шафу «Gorenje», телевізор «SAMSUNG» LCD 32 дюйми, - передані на відповідальне зберігання потерпілому, - після набрання вироком суду законної сили залишити в користуванні ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1