ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/787/17
Провадження № 1-кп/486/98/2017
11 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
представника органу пробації ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, військовослужбовця Збройних сил України на посаді командира-мінометника ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, дітей на утриманні не має, курсанта Одеської військової академії ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В С Т А Н О В И В:
10.04.2015 року близько 16 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 211440» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по асфальтованій сухій проїзній частині об`їзної дороги навколо Ташлицького водосховища у напрямку м. Южноукраїнськ. Рухаючись на перехресті об`їзної дороги Ташлицького водосховища та дороги до м. Южноукраїнська водій ОСОБА_4 у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 дорожньої розмітки 1.13 та 1.20 розділу 34.1 ПДР України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.13 та 1.20 розділу 1.34 ПДР України з метою надати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі змінив напрямок свого руху до повороту м. Южноукраїнська не переконавшись у безпеці свого маневру та допустив зіткнення за автомобілем «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , котрий рухався по об`їзній дорозі Ташлицького водосховища у напрямку м. Миколаєва.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 211440» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , що перебував на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження з якими був госпіталізований до хірургічного відділення ДЗ «СМСЧ -2» м. Южноукраїнська.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №203 від 27.05.2015 року у ОСОБА_5 мали місце: вдавлений перелом потиличної та тім`яної кістки з тяжким забоєм головного мозку. Закритий перелом лівої променевої кістки. В ділянці зліва скальпована рана. Тілесні ушкодження виникли від дії тупх предметів. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в лікарню, куди поступив 10.04.2015 року о 16:20 годин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року п. 2.1.3. Б.В. перлом потиличної та тім`яної кістки з тяжким забоєм головного мозку відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року п.2.2.1.В закритий перелом лівої променевої кістки відноситься до тілесних ушкоджень середньої важкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року п.2.3.3 скальпована рана в ділянці шиї зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди №17-597 від 21.06.2017: за умов, викладених у постанові про призначення експертизи, швидкість автомобіля «Mersedes - Benz Sprinter 311 CDI» (р.н. НОМЕР_3 ) перед початком гальмування становила не менше 62 км/год. Відстань на якої автомобіль «Mersedes - Benz Sprinter 311 CDI» знаходився від початку слідів гальмування в момент реагування водія на небезпеку при швидкості автомобіля, вказаної водієм, становила біля 39 метрів. Водію автомобіля ВАЗ перед початком повороту і виїзду на полосу зустрічного руху в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, які викладені в п. 10.1 та дорожньої розмітки 1.20 та 1.13 ПДР, а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Водієві автомобіля «Mersedes» в своїх діях необхідно було керуватися вимогами викладеними в п. 12.3 ПДР, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечним для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Оскільки водій автомобіля «Mersedes» не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ своєчасним застосуванням електронного гальмування, то за таких умов, в діях водія автомобіля «Mersedes», що передували дорожньо-транспортної пригоди не вбачається відповідностей п. 12.3 ПДР і його дії не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій автомобіля ВАЗ належним і своєчасним виконанням вимог пункту 10.0 та дорожньої розмітки 1.20 та 1.13 ПДР мав би технічну можливість запобігти зіткнення, тому можливо зробити висновок про те, що з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням ДТП знаходяться дії водія автомобіля ВАЗ, які не відповідали вимогам п. 10.0 та дорожньої розмітки 1.20 та 1.13 ПДР.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вказаних в описовій частині вироку. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що будь яких претензій до обвинуваченого він не має, оскільки обвинувачений відщкодував йому спричинені ушкодження шляхом оплати його лікування та реабілітації.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 ККУкраїни, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь останнього в АТО, його нагороди, а також повне відшкодування завданої шкоди потерпілому.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу останнього, його молодий вік, який за місцем мешкання та місцем служби характеризується позитивно, проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 з 2013 року, приймав участь у бойових діях в зоні АТО, нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, нагрудним знаком «За військову доблесть», нагрудним знаком «Знак пошани», є курсантом Одеської військової академії, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_4 покарання більш м`яке, ніж передбачено ч. 2 ст. 286 КК України з застосуванням ст. 69 КК України, яка регламентує, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
У відповідності до ст. 69 КК України, Закон не обмежує право суду у виборі більш м`якого виду покарання, суд вирішує це питання на свій розсуд з урахуванням обставин конкретної справи і даних про особу винного.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
В силу ч.2 ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 6123 (шість тисяч сто двадцять три) гривні 60 копійок, які підтверджені матеріалами кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму вартості проведення експертиз в розмірі 6123 (шість тисяч сто двадцять три) гривні 60 копійок.
Речові докази:
- автомобіль "ВАЗ- 211440" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберіганні ОСОБА_8 - повернути власнику автомобіля ОСОБА_9
- автомобіль "Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI" типу фургон малотоннажний, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання власнику автомобіля ОСОБА_7 повернути власнику.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк - з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1