Номер провадження 1-кс/643/1970/17
УХВАЛА
06.09.2017 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -
Причини накладення арешту на їх майно незрозумілі, зазначені в ухвалі особи як фігуранти кримінального провадження, а саме приватний нотаріус ОСОБА_8 , громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 їм не відомі, так як жодного злочину ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не вчиняли і не є підозрюваними. Під час ухвалення рішення про накладення арешту той факт, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є добросовісними набувачами квартири не досліджувався, отже арешт накладений незаконно і заявник просить його скасувати як такий, що порушує права власників, гарантовані Конституцією.
До суду заявник не з`явився, подав заяву про слухання справи у свою відсутність та просив задовольнити клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України в редакції на момент накладення арешту слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Зі змісту ухвали слідчого судді від 03.12.2014 вбачається, що вона мотивована існуванням обґрунтованої підозри щодо вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, необхідністю виключення можливості протиправного розпорядження квартирою та її повернення законним володільцям, разом з тим жодного посилання на те, що арештоване майно відповідає критеріям, переліченим в ч. 2 ст. 167 КПК України, ухвала не містить (а.с. 2).
До такого висновку суд дійшов через аналіз складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 1; 365-2 ч.ч. 1, 3; 366 ч.ч. 1, 2 КК України.
Так, предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 366 КПК України є відповідні документи, а не матеріальні блага, отримані з використанням таких документів. Кримінальне правопорушення, яке підпадає під ознаки ст. 365-2 КК України, своїм предметом має неправомірну вигоду. Підстав стверджувати, що квартира АДРЕСА_1 одержана ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення не можна, жодного доказу чи посилання на це матеріали кримінального провадження не містили ні на момент накладення арешту на квартиру, ні на теперішній час.
Частинами 1 та 2 ст. 174 КПК України, редакція якої не змінилась порівняно з редакцією, що існувала на момент прийняття судового рішення про арешт майна, передбачено, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді … за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.12.2014, має бути скасований.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 309, 369-372, 395 КПК України, -
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1