Код суду 233 Справа № 233/4492/16-к
Вирок
Іменем України
30 грудня 2016 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої в режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Градіжськ, Глобинського району Полтавської області, громадянина України, має середню освіту, військовослужбовця військової частини - ПП НОМЕР_1 , старшого телефоніста, одруженого, має на утриманні дитину 2003 року народження, не судимого,-
за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -
20 липня 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини ПП НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи у польовому таборі вказаної військової частини, розташованому у АДРЕСА_1 , разом із військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період старшим навідником другого ракетно-артилерійського взводу другої ракетно-артилерійської батареї солдатом ОСОБА_7 вживали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт з приводу правильності приготування їжі, в процесі якого вони стали висловлюватися на адресу один одного нецензурною лайкою.
20 липня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин у польовому таборі військової частини ПП НОМЕР_1 , розташованому в АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 приблизно 3 удари кулаками рук в обличчя, а обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння, розуміючи, що ОСОБА_7 має фізичну перевагу над ним і може завдати йому тілесних ушкоджень, з метою здійснення психологічного тиску та припинення останнім своїх дій, схопив дерев*яну дубину довжиною не менше метра і утримуючи її в руках, діючи необережно, із злочинною самовпевненістю, розуміючи небезпечність своїх дій та суспільну небезпеку, можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховуючи на відведення небезпечних наслідків, які можуть настати від його дій, не бажаючи настання злочинного наслідку, не маючи наміру на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень військовослужбовцю ОСОБА_7 , з метою налякати останнього почав розмахувати дубиною перед собою, відмахуючись таким чином від ОСОБА_7 , який знаходився попереду нього та потрапив під удар, нанісши таким чином потерпілому один удар у ліву частину голови, чим спричинив останньому закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку з формуванням крововиливів у ліву гемісферу головного мозку, стовбур головного мозку, субарахноїдальних крововиливів (під м*які мозкові оболонки) в правій тім*яній та потиличних долях та в лівій скроневій і лобних долях, субдурального крововиливу (під тверду мозкову оболонку) по всім поверхням лівої гемісфери, включаючи всі черепні ямки та в правій потиличній долі, епідурального крововиливу (над твердою мозковою оболонкою) в лівій тім*яній долі, в лівій середній та передній черепних ямках, багатоуламкового перелому лівої лобної, тім*яної та скроневої кісток з переходом на лобну пазуху, верхню стінку орбіти з наявністю: крововиливів в м*які покрови голови, в лівій лобно-тім*яно-скроневій області та в лівий скроневий м*яз, синців на поверхнях очей, які утворились від одноразової ударної дії тупого твердого предмету. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості є тяжкими, як небезпечні для життя. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від набряку-набухання головного мозку, як смертельного ускладнення зазначеної черепно-мозкової травми.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за обставин, викладених у вироку та пояснив, що він проходив військову службу у військовій частині ПП НОМЕР_1 . 20 липня 2016 року у вечірній час у польовому таборі вказаної військової частини, розташованому у АДРЕСА_1 , він розпивав спиртні напої із солдатом ОСОБА_7 , в ході чого між ними виникла сварка через правильність приготування їжі. Приблизно о 20 годині цього ж дня під час словесної сварки ОСОБА_7 кулаками наніс йому приблизно 3-4 удари в обличчя, а він, усвідомлюючи, що потерпілий має значну фізичну перевагу над ним і може завдати йому тілесних ушкоджень, з метою припинення неправомірних дій останнього, схопив дерев*яну дубину, яка лежала неподалік та утримуючи її в руках, став розмахувати нею перед собою, щоб відклякнути ОСОБА_7 . Потерпілий, який знаходився попереду нього потрапив під удар, внаслідок чого йому були завдані тілесні ушкодження, від яких він помер. Наміру заподіяти будь-які ушкодження потерпілому, а тим більш смерть не бажав. Щиро розкаюється у вчиненому.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах із потерпілим ОСОБА_7 , який був призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією. В липні 2016 року дізналась про те, що ОСОБА_7 були завдані ушкодження, від яких він помер в лікарні.
Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснив, що проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , польовий табір якої розташовувався в АДРЕСА_1 . 20 липня 2016 року приблизно о 20 годині він знаходився в приміщенні кухні і почувши хлопок, вийшов у двір польового табору, де побачив ОСОБА_7 , який лежав на землі, ОСОБА_5 , що стояв на відстані приблизно 5 метрів від нього та дерев*яну палку на землі. Причини конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 йому невідомі. Раніше взаємини між обвинуваченим та потерпілим були добрими, товариськими.
Відповідно до протоколу огляду від 21 липня 2016 року та фототаблиці до нього місцем вчинення ОСОБА_5 злочину відносно ОСОБА_7 є ділянка місцевості, де розташовувалась військова частина польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в ході огляду якої на грунті виявлено пляму бурого кольору, дерев*яну палку, загострену на кінці та матрас із нашаруванням речовини бурого кольору (а.к.п.34-37).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21 липня 2016 року за участю ОСОБА_5 та відеозапису вказаної слідчої дії, який був відтворений та досліджений судом, обвинувачений під час вказаної слідчої дії розповів та на місці показав про обставини завдання удару дерев*яною палицею по голові ОСОБА_7 , зазначивши, що того вечора під час розпивання спиртних напоїв між ними виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий завдав йому кулаками рук три-чотири удари по обличчю, а він намагаючись відмахнутися від ОСОБА_7 , взяв дерев*яну палицю та став розмахувати нею, щоб налякати потерпілого, який випадково потрапив під удар, що прийшовся по голові (а.к.п.43-46).
Відповідно до висновку експерта № 45-ОКБт/16 від 05 вересня 2016 року у ОСОБА_7 було виявлено закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку з формуванням крововиливів в ліву гемісферу головного мозку, стовбур головного мозку, субарахоноїдальних крововиливів (під м*які мозкові оболонки) в правій тім*яній та потиличній долях та в лівій скроневій і лобовій долях, субдурального крововиливу (під тверду мозкову оболонку) по всім поверхням лівої гемісфери, включаючи всі черепні ямки, та в правій потиличній долі, епідурального крововиливу (над твердою мозковою оболонкою) в лівій тім*яній долі, в лівій середній та передній черепних ямках, багатоуламкового перелому лівої лобної, тім*яної та скроневої кісток (видалено в ході оперативного втручання) з переходом на лобну пазуху, верхню стінку орбіти, з наявністю: крововиливів в м*які покрови голови в лівій лобово-тім*яно-скроневій області та в лівій скроневий м*яз, синців на повіках очей, яка утворилась від одноразової ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості якого не відобразились в ушкодженнях. Вказана черепно-мозкова травма носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_7 явився набряк набухання головного мозку як смертельне ускладнення зазначеної черепно-мозкової травми. (а.к.п.53-66).
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.126-127, 138).
Експерт ОСОБА_9 , допитаний судом в режимі відео конференції, підтвердив висновок № 45-ОКБт/16 від 05 вересня 2016 року, зазначивши, що протиріччя стосовно виду завданої ОСОБА_7 черепно-мозкової травми в даному випадку відсутні з огляду на нижчевикладене. Він під час проведення експертизи керувався Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до яких завдана ОСОБА_7 черепно-мозкова травма є закритою. Лікарями під час проходження потерпілим лікування ця травма була діагнозтована як відкрита черепно-мозкова з огляду на різні методики та протоколи, що застосовуються в роботі судово медичними експертами та лікарями клініцистами.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 845 від 10 серпня 2016 року ОСОБА_5 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості по збудливому типу, психічні та поведінкові порушення внаслідок вживання алкоголю (побутове пияцтво). В період скоєння інкримінованого діяння перебував в стані звичайного алкогольного сп*яніння і за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_5 не перебував в тимчасово-хворобливому стані, за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.к.п.67-71).
Потерпілій ОСОБА_6 відповідно до ч.3 ст. 338 КПК України було роз*яснено її право підтримувати обвинувачення у раніше пред*явленому обсязі за ч.2 ст.121 КК України, яким вона не скористалась.
Розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення, оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мала місце - 20 липня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп*яніння, знаходячись в місці розташування польового табору військової частини ПП НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , діючи необережно, із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, вчинив вбивство з необережності ОСОБА_7 ; вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії кваліфіковані за ст.119 ч.1 КК України як вбивство через необережність.
При призначенні ОСОБА_5 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст. 119 ч.1 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за останнім місцем проходження військової служби, позитивно за місцем колишньої роботи та місцем проходження служби Петропавлівським ОРВК, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття у вчиненому та наявність у нього неповнолітньої дитини.
Суд не може врахувати як обставину, що пом*якшує покарання ОСОБА_5 наявність у нього на утриманні дітей дружини ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з огляду на те, що документальне підтвердження того, що ці діти проживають в родині обвинуваченого та перебувають у нього на утриманні відсутні.
Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення ОСОБА_5 злочину у стані алкогольного сп*яніння, оскільки факт перебування в стані алкогольного сп*яніння він визнав в судовому засіданні.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів і неможливим застосувати ст.75 КК України з урахуванням особи обвинуваченого, його характеристики за місцем служби та непоправних наслідків у виді смерті людини.
Цивільний позов потерпілою не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по справі (а.к.п.47,48) вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_12 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 липня 2016 року по 30 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання з 21 липня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання попереднє ув*язнення в період часу з 21 липня 2016 року по 30 грудня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області дерев*яну палку, змив з речовини бурого кольору, відрізок тканини з матрацу із речовиною бурого кольору знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз*яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.
Суддя