Справа № 761/169/17
Провадження № 1-кс/761/594/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 2-го відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 220 160 000 000 00465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий з ОВС 2-го відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 220 160 000 000 00465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів у сумі 4000 дол. США.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, під час проведення обшуку за місцем йог проживання було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 4000 дол СЩА, що належать на праві власності підозрюваному. Зважаючи на те, що санкція частини 1 статті 111 КК України передбачає додаткове покарання вигляді конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на виявлене та вилучене майно.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, яке просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на його необгрунтованість.

Так, адвокат ОСОБА_5 стверджував, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, втім така підозра є необґрунтованою, що було встановлено колегією суддів Апеляційного суду м.Києва під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

23.12.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

04.01.2017, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 4000 дол США, щодо яких слідчим ставиться питання про накладення арешту, як на майно, що може бути конфісковане за наслідком розгляду кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим застосована підстава для арешту, що передбачена у ч.2 ст.170 КПК України, зокрема, як можлива конфіскація майна як виду покарання.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого , засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Тобто, для накладення арешту з підстав, на які посилається слідчий необхідно наявність процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Формально така підозра є оголошеною, що підтверджується додатками до матеріалів кримінального провадження.

Втім, ухвалою апеляційного суду м.Києва від 10.01.2017 за наслідками розгляду клопотання слідчого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 00465 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України встановлено, що підозра оголошена ОСОБА_4 є необґрунтованою.

Повноваженнями слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому КПК судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що закріплено п.18 ч.1 ст.3 КПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Отже, при таких обставинах, коли підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.1 ст.111 КК України є необґрунтованою, слідчий суддя уважає, що підстави для накладення арешту на його майно є необґрунтованими, а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 2-го відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 220 160 000 000 00465 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Повний текст ухвали оголошено 25.01.2017 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: