Справа № 396/1187/17
Провадження № 1-кс/396/197/17
УХВАЛА
02.08.2017 року слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, посилається на те, що 17.12.2016 року працівниками поліції Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області у нього вилучено автомобіль ГАЗ-5312, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1858 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , яким він керує, відповідно до довіреності на право керування транспортним засобом. Будь-яких документів стосовно вилучення автомобіля мені на місці надано не було. Про порушення відносно нього кримінального провадження його не повідомлено.
20.12.216 року слідчим суддею Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області було винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль ГАЗ-5312, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1858 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , який перебуває в його користуванні.
Обставини справи, які стали підставою для накладення арешту на майно, наступні:
17.12.2016 року його попросив ОСОБА_6 перевезти дрова, які він випилює на своїй земельній ділянці. Він погодився, так як має у користуванні автомобіль ГА3-53. Під час pyxv по м. Новоукраїнка він був зупинений працівниками поліції та у нього було вилучено автомобіль, а також з автомобіля йому не дозволили забрати документи та гроші які там зберігалися. Поруч був ОСОБА_7 із документами, які дозволяли йому провести вирубку дерев на його земельній ділянці, проте його пояснення працівники поліції не слухали та вилучили автомобіль, не надавши жодного документу, який би підтверджував вилучення автомобіля.
Починаючи з грудня 2016 року і до даного часу йому не оголошено про підозру, на численні усні звернення до працівників поліції він отримує відповідь, що незабаром буде прийнято рішення по справі.
13.07.2017 року він звернувся до слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про повернення вилученого автомобіля, але йому було відмовлено в задоволенні заяви, з мотивів необхідності проведення слідчих дій, але слідчі дії по кримінальному провадженні проводяться більше семи місяців і відносно нього не висунуто жодної підозри. Крім того, дане кримінальне провадження не має судової перспективи, так як в справі немає доказів, отриманих законним шляхом, так як на вилучення дров з автомобіля слідчими не отримано дозволу суду, ні до вилучення, ні після їх вилучення, в установленому КПК України порядку.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 клопотання підтримали, пославшись на обставини, викладені у ньому, вважають, що відпала необхідність в подальшому арешті майна, так як слідчі дії не проводяться протягом тривалого часу, ОСОБА_4 повідомив, що внаслідок арешту майна, який перебуває на зберіганні в Новоукраїнському ВП ГУНП у Кіровоградській області, він позбавлений можливості одержувати доходи, так як автомобіль, яким він користується, є основним джерелом його заробітку.
Прокурор вважає клопотання безпідставним, просить відмовити у його задоволенні.
Слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду клопотання, а тому суд, за згодою учасників судового провадження, ухвалив про судовий розгляд у його відсутності.
Вирішуючи заявлене клопотання, виходжу із наступного.
Згідно ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1 бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті і 69 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арешт майна забезпечується, якщо майно є доказом злочину по справі, в тому числі і для забезпечення цивільного позову.
Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов).
Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що а подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Таким чином, суд апеляційної інстанції підтвердив правомірність арешту тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна.
Оскільки висновки суду апеляційної інстанції є обов`язковими для суду першої інстанції, то в даному випадку у слідчого судді відсутні підстави ставити під сумнів законність арешту тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна, у зв`язку з чим доводи останнього про необхідність скасування арешту майна є безпідставними. Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування не закінчено, а тому немає підстав вважати, що відпала необхідність у подальшому арешті майна. Доводи ОСОБА_4 про те, що йому не оголошено підозру у цьому кримінальному провадженні, також не є підставою для скасування арешту майна, зважаючи на те, що постановою слідчого вказаний автомобіль визнаний речовим доказом (а.п.15), а тому для його належного збереження недоцільно скасовувати арешт майна.
У відповідності до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази громіздкі або великих розмірів і які потребують зайвих витрат необхідних для їх зберігання та не містять слідів злочину можуть бути передані на зберігання власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Отже з огляду на викладене, враховуючи, що зберігання данного речового доказу потребує значних витрат, крім того автомобіль являється громіздким предметом, тому суд вважає за можливе передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , при цьому встановити обмеження заборонивши останньому розпоряджатися та здійснювати зміни в конструктивному стані автомобіля, а також вчиняти інші дії які можуть змінити сам автомобіль та його характеристики.
Крім цього, згідно ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Суд погоджується із доводами ОСОБА_4 , що тривале (понад 7 місяців) позбавлення його можливості користуватися автомобілем обмежує його права як законного володільця та перешкоджає йому в отриманні заробітку, а тому слід застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна із передачею автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 171-174 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити частково.
Передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання автомобіль марки ГАЗ-5312 синього кольору, 1985 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який відповідно до технічного паспорта належить ОСОБА_10 , переданий у користування та розпорядження ОСОБА_4 , згідно довіреності від 09.04.2008 року, до набрання у справі остаточним судовим рішенням законної сили.
Встановити ОСОБА_4 обмеження у використанні автомобіля, а саме:
- розпоряджатися в будь-який спосіб та здійснювати зміни в конструктивному стані автомобіля, вчиняти інші дії, які можуть змінити сам автомобіль чи його характеристики, а також зовнішній вигляд.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1