Справа № 296/8940/16-к
У Х В А Л А

14 грудня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 13.10.2015 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 13.10.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.163, 185, 189, 357, 364 КК України.

В обгрунтування скарги зазначає, що постанова є передчасною, оскільки слідчим неповно з`ясовано фактичні обставини справи, а саме не встановлено особу, яка викрала або отримала документи в ГУНП в Житомирській області та відділі внутрішньої безпеки Житомирської області Департаменту внутрішньої безпеки України; не встановлено та не допитано відповідальну службову особу за облік, зберігання, використання службових документів в ГУНП в Житомирській області та відділі внутрішньої безпеки Житомирської області Департаменту внутрішньої безпеки України; не досліджено наявність ознак злочину, передбаченого ст.163 КПК України; не встановлено службову особу, яка порушила таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передається засобами зв`язку або через комп`ютер щодо документів, які належать ГУНП в Житомирській області та відділу внутрішньої безпеки Житомирської області Департаменту внутрішньої безпеки України; не взято до уваги ухвали слідчих суддів від 09.10.2015 року, від 31.03.2016 року та від 17.08.2016 року.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що у кримінальному провадженні виконані необхідні слідчі дії, а особи, які відповідальні за зберігання документів, не встановлювались і не допитувались, оскільки це не має значення. Крім того, заявнику ОСОБА_3 не заподіяно істотну шкоду.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно положень ст.ст.303, 307 КПК України слідчий суддя, розглянувши скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, приймає рішення про скасування рішення слідчого або відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні в обов`язковому порядку підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або являються підставою для закриття кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, згідно вимог ч.1 ст.92 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.

Встановлено, що у провадженні прокуратури Житомирської області перебувало кримінальне провадження №0000071 від 13.10.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.364 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 ..

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року кримінальне провадження №0000071 від 13.10.2015 року закрито за відсутністю у діяннях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.163, 185, 189, 357, 364 КК України.

Згідно положень ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 , який заявляв про вчинення кримінальних правопорушень, допитувався як свідок, у тому числі у частині погроз щодо нього особисто. В оскаржуваній постанові слідчий також дійшов до висновку, що ОСОБА_3 як свідок не може заявляти клопотання про проведення слідчих дій.

При цьому, слідчим не виносилась відповідно до ч.5 ст.55 КПК України вмотивована постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 , який заявив про злочини, потерпілим.

Крім того, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить в повному обсязі відомості про обставини, які слідчим досліджувались у кримінальному провадженні, у тому числі конкретні відомості щодо часу, місця кожного діяння тощо та які саме з обов`язкових елементів кожного зі складів злочину відсутні.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 щодо неповного з`ясування всіх обставин для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі відповідно до ухвал слідчих суддів, є обґрунтованими; слідчим порушено вимоги ст.ст.91, 92, 93 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.09.2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 13.10.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1