22.12.2016
Справа № 642/2160/16к
Провадження № 1-кп/642/322/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який не працює, одруженого, з середньою освітою, проживаючого без офіційної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не працює, не одруженого, з середньою освітою, постійного місця проживання та реєстрації не має, раніше судимого:

за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , просив продовжити строки застосування запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що тримаються під вартою, строк стосовно яких закінчується 23.12.2016 року.

В порядку вимог ст. 331 КПК України щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк застосування запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .

Обвинувачені заперечували щодо позиції прокурора, вважаючи його доводи недоведеними та безпідставними, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з підстав зміни стану свого здоровя ОСОБА_8 , ОСОБА_7 так і зміцнення соціальних звязків останнім, в звязку з народженням дитини.

Захисники обвинувачених заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу та підтримали клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, виходячи з того, що ризики прокурора є необґрунтованими та недоведеними.

Потерпілий покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При вирішенні клопотання щодо міри запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, визначених під час обрання запобіжного заходу та передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та при цьому суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 178, 182 КПК України, визначені під час обрання запобіжного заходу.

Оцінюючи сукупність обставин, передбачених в ст.ст.178, 182 КПК України суд зазначає про відсутність нових даних, які є підставою для зміни або скасування запобіжного заходу на час розгляду даного клопотання, а тому продовжує міру запобіжного заходу без визначення застави.

Доводи захисту на те, що ризики є недоведеними суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки не надано доказів на підтвердження зазанченого.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів в даному провадженні, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Суд, досліджуючи особу обвинувачених враховує, крім іншого, що ОСОБА_7 набув соціальні зв*язки, однак це все оцінено у сукупності із тяжкістю інкримінованого ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 правопорушення та тяжкістю ймовірного покарання, їх особистостями та вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також є безпідставним посилання обвинуваченого на те, що матеріали справи не містять доказів винуватості обвинуваченого, оскільки суд встановлює винуватість чи невинуватість особи при ухваленні судового рішення по суті в нарадчій кімнаті.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою на теперішній час відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_7 , що обвинувачується у скоєнні злочину в період іспитового строку та ОСОБА_8 , як особам обвинувачених, що раніше неодноразово судимі та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Посилання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на те, що стан здоровя не дозволяє тримання їх під вартою, не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно з медичними довідками СІЗО обвинувачений ОСОБА_8 може приймати участь у судових засіданнях за станом здоровя, отримує лікування, а ОСОБА_7 не звертався за допомогою до медичної частини, зокрема адвокат із запитом про його стан.

Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу відсутні, та обраний запобіжний захід вважається продовженим, оскільки відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на потерпілого та свідків, оскільки судом проводиться стадія судового слідства, та свідкі не були допитані в суді.

Керуючись ст. ст. 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27), обраний ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , на 60-днів, продовжити до 18 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя - ОСОБА_1