Ухвала
іменем україни

05 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано залишив без зміни застосування положень ст. 75 КК України, при цьому в достатній мірі не врахував усіх обставин вчинення злочину та належним чином свого рішення не мотивував, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, а судове рішення вимогам статей 370, 419 КПК України.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 влітку 2015 року, перебуваючи у с. Володимирівка Криничанського району Дніпропетровської області, знайшов дикоростучі кущі коноплі.

Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів. З цією метою ОСОБА_5 нарвав листки та верхів`я зазначених рослин коноплі, тобто незаконно придбав та в подальшому у не встановленому слідством місці висушив та подрібнив, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб - канабіс, після чого перевіз до міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області та став незаконно зберігати при собі у місцях свого перебування для особистого вживання без мети збуту, розклавши його у пакетики масою 57,001г, 7,498 г, 0,553 г та 43,724 г.

Також, 14 листопада 2015 року в денний час ОСОБА_5 , знаходячись в районі вул. Бойко у місті Дніпродзержинську, придбав для власного вживання у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - опій ацетильований у медичному шприці за 50 грн та у подальшому умисно незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання без мети збуту.

Зазначені наркотичні засоби 14 листопада 2015 року в період з 18.05 год. до 18.45 год. у приміщенні КЗ «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер» ДОР» за адресою: місто Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна, буд. 70, в якому ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні, працівниками поліції були виявлені та вилучені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі й запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України в касаційному порядку не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, суд першої інстанції обґрунтовано врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин щирого каяття та його незадовільного стану здоров`я.

З таким рішенням погоджується й колегія суддів.

Проте є слушними доводи прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України.

Так, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, звільняючи ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, врахував пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу, тобто ті ж самі обставини, що й при призначенні покарання у мінімальному розмірі.

Водночас, суд достатньо не врахував того, що ОСОБА_5 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та належних висновків з цього для себе не зробив.

Крім того, на думку колегії суддів, суд апеляційної інстанції належним чином не спростував доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищезазначене та прийняти обґрунтоване й законне рішення.
Якщо за наслідками нового апеляційного розгляду провадження суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині та не встановить інших обставин, які можуть вплинути на питання призначення покарання, то застосування інституту звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України слід вважати необґрунтованим.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3