Справа № 738/2099/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/554/2017
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теличьє Ливенського району Орловської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 02 жовтня 2012 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України на 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 , ч. 1 ст. 357 КК України,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 02 березня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 років позбавлення волі,

- за ч.1 ст. 357 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2012 року та остаточно за сукупністю вироків визначене покарання на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахований час попереднього ув`язнення з 23 вересня 2016 року по 02 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2 155 грн. 62 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 271 978 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування матеріальної та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів та документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 29 серпня 2016 року близько 10:00 години, ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_9 жителя АДРЕСА_2 , де шляхом розбиття шибки металопластикового вікна будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку виробів із лігатурного золота 585 проби загальною вагою 60 грам, вартістю 37 282 грн. 80 коп., грошових коштів в сумі 5 100 грн., 9 000 доларів США, що відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу валюти на момент крадіжки становить 228 981 грн. 21 коп. та телевізійного тюнера «ORTON» моделі «4050С», вартістю 614 грн. 87 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди у великому розмірі на загальну суму 271 978 грн. 88 коп.

Також, 29 серпня 2016 року, близько 10:00 години, ОСОБА_6 , вчиняючи крадіжку чужого майна у будинку ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_2 , умисно, з хуліганських мотивів, розірвав навпіл паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 12.10.1999 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим навмисно пошкодив офіційний документ.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України закрити, мотивуючи тим, що висновки суду не підтверджені доказами, наданими стороною обвинувачення, суд не взяв до уваги доказів сторони захисту, які могли істотно вплинути на рішення суду.

На переконання захисника, сторона обвинувачення шляхом одержання показань від потерпілих, під час огляду місця події, завдяки висновку судово-товарознавчої експертизи, зібрала докази, що підтверджують лише факт вчинення крадіжки та пошкодження офіційного документу, проте не подала доказів про причетність саме ОСОБА_6 до злочинів.

Свідок ОСОБА_11 підвіз не знайомого йому на той час хлопця до будинку Синявських, пізніше він впізнав в цьому хлопцеві ОСОБА_6 , але він не бачив, що обвинувачений робив біля будинку потерпілих. Вилучені у ОСОБА_6 речі також не свідчать про те, що саме ним було вчинено крадіжку з будинку потерпілих. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснюють лише про рух грошових коштів та отримання ними грошових сум. При цьому, свідкам невідомо хто такий ОСОБА_6 .

Захисник вважає відсутніми докази щодо розміру шкоди, завданої потерпілим, оскільки розмір викраденого, а відповідно і матеріальна шкода визначені зі слів потерпілих, у яких на залишилися цінників на золото, квитанцій про купівлю валюти, а тому не можна судити про таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення крадіжки у великих розмірах.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування вироку та закриття апеляційного провадження за недоведеністю винуватості у вчиненні злочинів, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 прибув із с. Козацьке Конотопського району Сумської області до смт. Березна Менського району Чернігівської області, щоб одержати консультацію у адвоката, потерпілого ОСОБА_9 , за місцем проживання, при цьому свою зустріч заздалегідь не узгоджував.

До будинку потерпілого його підвіз свідок ОСОБА_11 , якого в свою чергу попросив знайомий ОСОБА_15 , що відбуває покарання в Шосткінській виправній колонії Сумської області, звідки 09 червня 2016 року був звільнений умовно-достроково на 11 місяців і 13 днів сам ОСОБА_6 ( том 1 а. п. 230, 231).

При цьому, коли свідок біля будинку потерпілого посигналив, щоб той вийшов потерпілий, то обвинувачений попросив не сигналити.

Клопотання захисника та обвинуваченого про повторний допит свідка ОСОБА_11 , який на їх думку в суді першої інстанції не повністю розповів про усі обставини справи, відхилене колегією суддів як необґрунтоване. Сторона захисту мала усі можливості поставити запитання свідку, що вбачається з аудіо запису судового засідання. Та обставина, що стороні захисту не було відомим, що свідок ОСОБА_11 , особа раніше судима і знову засуджена та відбуває покарання за вироком суду, не є підставою для проведення повторного допиту свідка.

Цілком закономірно, що ОСОБА_11 , як особа, раніше судима, підтримує стосунки з особами, які перебувають в місцях позбавлення волі, саме за дорученням такої особи він забрав від заправки в смт. Березна ОСОБА_6 та привіз до будинку потерпілого.

У районі будинку потерпілого, мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_6 , з сім карткою мобільного оператора Київстар, виходив на зв`язок з 09 години 40 хвилин по 11 годину 29 серпня 2016 року, що підтверджується даними радіорозвідки.

Також у день крадіжки, ОСОБА_6 відправив через відділення Приватбанку в м. Мена свідку ОСОБА_12 , чоловік якої відбуває покарання у Шосткинській виправній колонії, з якої сам обвинувачений вийшов два місяці тому, 24 тисячі грн.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердили факт надходження та одержання ними коштів з їхніх рахунків. При цьому, свідок ОСОБА_14 повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_15 просив її не приходити до суду та не давати жодних показань.

Потерпілих подружжя ОСОБА_16 дійсно 29 серпня 2016 року не було вдома. Першою повернулася потерпіла ОСОБА_10 , близько 15 години, яка виявила розбите скло у вікні біля дверей. Коли відімкнула вхідні двері, відразу відчула запах газу, були включеними усі газові конфорки, розлита олія на підлозі, підвіконнях, відключена морозилка, розбитий телевізор, розкидані речі. У будинку був вчинений безлад та зникли прикраси із золота: ланцюжки, сережки, персні, каблучки, кожній з яких був наданий детальний опис, плетиво, вага, наявність каменів та інших особливостей.

Доводи сторони захисту про відсутність у потерпілих цінників на золоті прикраси, не виключають наявності у потерпілих таких прикрас, які купувалися протягом тривалого часу, тоді як оцінені судово-товарознавчою експертизою як брухт з лігатурного сплаву золота 585 проби, вагою 60 гр. ( том 1 а. п. 241-244), тоді як викрадені були прикраси із золота, а не брухт.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 , що його бабуся ОСОБА_17 , 1940 року народження, надала 5 тисяч доларів, які збирала протягом всього свого життя, виглядає неправдивою.

ОСОБА_17 , 1940 року народження, одержує пенсію за віком в розмірі 1544 грн. 65 коп., що підтверджується довідкою з Конотопського об`єднання управління пенсійного фонду України в Сумській області.

Сам обвинувачений підтвердив, що в силу віку та стану здоров`я, яке останнім часу різко погіршилося, не може тримати худобу, обробляти землю та накопичувати кошти, навпаки потребує стороннього догляду, лікування та піклування, чим займається дочка, тітка обвинуваченого.

Якщо грошові кошти обвинуваченому дійсно передала його бабуся, існував ризик їх втратити під час поїздки в іншу область, де обвинувачений збирався отримати юридичну консультацію від адвоката, а не працевлаштовуватися та розпочинати законослухняне життя. В такому випадку не було жодних підстав витрачати ці гроші на сторонніх осіб.

Подолавши значну відстань для поїздки за юридичною консультацією, ОСОБА_6 не вжив жодних мір, щоб розшукати адвоката за місцем роботи. З огляду на кількість населення в смт. Березна, такий пошук не забрав багато зусиль та часу.

Доводи захисту про відсутність доказів причетності обвинуваченого до крадіжки є безпідставними. Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що він на прохання особи, яка відбуває покарання в Шосткінській виправній колонії, підвіз ОСОБА_6 до будинку потерпілого, при цьому обвинувачений заперечував, щоб була помічена його присутність, попросив свідка не сигналити, щоб потерпілий вийшов з будинку.

Сам ОСОБА_6 підтвердив обставини, викладені свідком ОСОБА_18 , назвавши мету приїзду, не крадіжку речей з будинку потерпілого адвоката, а одержання консультації.

В день приїзду ОСОБА_6 з Сумської області, була здійснена крадіжка з будинку Синявських, викрадена велика кількість золотих прикрас та грошові кошти. На час здійснення крадіжки, вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_2 , виходив на зв`язок в зоні місця проживання потерпілих.

Для того, щоб переконатися, що потерпілого адвоката нема вдома, не було потреби протягом 1 години 20 хвилин перебувати в районі його будинку. Цього часу цілком достатньо для проникнення у будинок, викрадення майна потерпілого та непомітного зникнення з викраденим.

Не є випадковим, що після крадіжки з будинку потерпілих, ОСОБА_6 у м. Мена Чернігівської області відправив на картки гроші свідкам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Отже, зібрані стороною обвинувачення докази вказують на те, що крадіжка з будинку потерпілого була спланованою, а приїзд обвинуваченого до будинку потерпілого був організованим, а тому суд першої інстанції належно оцінив усі розглянуті докази та обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_19 в таємному викраденні чужого майна у великих розмірах, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у житло, а також в умисному пошкоджені офіційного документа паспорта.

Разом з тим, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно .зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення, який триває з часу взяття особи під варту і до набрання вироком законної сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду м. Чернігова від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_6 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03 березня по 16 червня 2017 року включно, з розрахунку одному дню перебування під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22