АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/939/17 Справа № 183/74/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000609, за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі, з урахуванням її доповнення, прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно вказаного обвинувального акту дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України як незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, втім правова кваліфікація правопорушення в обвинувальному акті зазначена лише як назва ст. 263 КК України, без наведення конкретних дій ОСОБА_8 щодо незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами. Отже, в обвинувальному акті правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення фактично не викладена з посиланням на диспозицію ч.1 ст. 263 КК України, що не відповідає вимогам Закону.

Крім того вказує, що до обвинувального акту окрім реєстру матеріалів досудового розслідування та розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту додано і витяг з вказаного кримінального провадження та копію заяви ОСОБА_8 про видачу паспорта, що суперечить вимогам закону.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , всупереч висновкам суду, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також до обвинувального акту додані всі необхідні документи, передбачені законом. Щодо додаткових документів зазначає, що вони були надані окремо від обвинувального акту, а також їх наявність не свідчить про невідповідність останнього вимогам закону та не є підставою для його повернення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що вони не ґрунтуються на процесуальному законі.

Так, не можна погодитися з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності закону обвинувального акту в частині не наведення конкретних дій обвинуваченого щодо незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, що згідно оскаржуваній ухвалі свідчить про те, що не викладена правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення з посиланням диспозицію ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, у ньому як викладені фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, так і наведене посилання на норму закону про кримінальну відповідальність, за якою, на думку слідчого та прокурора, належить їх кваліфікувати, що є належним виконанням вимог п. 5 ч. 2 ст. 191 КПК України.

Що стосується посилання суду на надання прокурором до початку судового розгляду інших документів, ніж це зазначене у ч. 4 ст. 191 КПК України, то ця обставина може вважатися порушенням вимог процесуального закону, втім не свідчить про невідповідність обвинувального акту як такого вимогам процесуального закону та не може бути підставою для застосування наслідків, передбачених п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, у виді повернення обвинувального акту прокурору.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4