Справа № 496/1731/17
Провадження № 1-кп/496/197/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сивашське, Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючої, не заміжня, яка має на утриманні 2 малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.03.2017 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, дерев`яною скалкою, яку принесла з собою та утримуючи ОСОБА_4 правою рукою за одежу, лівою рукою, в якій тримала скалку, нанесла декілька ударів по голові і не менше 20 ударів по обличчю, тулубу, кінцівкам ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді забитих ран м`яких тканин лобної частини, синців надлопаткової області праворуч, в області правого плеча, правого передпліччя, лівого передпліччя, правої кисті, саден обличчя, забиття м`яких тканин правої тім`яної області голови, що спричинили розлад здоров`я у межах від 6 до 21 дня та згідно з п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 77 від 04.04.17 року.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 себе винною визнала та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому зазначила, що 30.03.2017 року знаходячись в приміщенні будинку в АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклих неприязних відносин нанесла декілька ударів ОСОБА_4 .У вчиненому розкаялась.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 30.03.2017 року ОСОБА_5 прийшла до неї за адресою АДРЕСА_2 , та на ґрунті виниклих неприязних відносин нанесла декілька ударів по голові, по обличчю, тулубу, і кінцівкам, в результаті чого заподіяла останній тілесні ушкодження.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, її позитивну характеристику за місцем проживання, також суд враховує її відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, те, що вона раніше не судима, а також той факт, що вона має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2006 року народження та ОСОБА_7 , 2013 року народження, а також суд приймає до уваги пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище і вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковані її дії.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: речові докази - знищити, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14.04.2017 р..

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто - 850 грн.
Запобіжний захід не обирався.

Арешт на дерев`яну скалку, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14.04.2017 р. скасувати.

Речові докази по справі - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .