Справа №470/1060/15-к 28.12.2016
Провадження: № 11-сс/784/515/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини п/п НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року клопотання ст. слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області задоволено частково.
Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Миколаївській області строком на 30 днів, тобто до 10:00 години 21 грудня 2016 року.
Визначено розмір застави 20 мінімальних заробітних плат в сумі 29 000 грн.
В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до ст. слідчого СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області за кожною вимогою; не відлучатися за межі смт Березнегувате Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти про зміну місця свого проживання або проходження служби; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 .
Кінцем строку дії ухвали визначено 10:00 годину 21 грудня 2016 року.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу. Крім цього, апелянт просить повернути її підзахисному заставу в розмірі 29 000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що стороною обвинувачення всупереч вимогам ч. 1 ст. 194 КПК України не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів підозрюваним ОСОБА_6 . Висновки суду про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є невмотивованими. На думку апелянта, всі досліджені судом докази, на які посилається суд, є неналежними і недопустимими.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що оперативна закупка у ОСОБА_6 не проводилася, при обшуку 29.10.2016 року та 01.11.2016 року у нього нічого не знайдено.

Стверджує, що слідчий суддя безпідставно зазначив в оскаржуваній ухвалі щодо вручення 16.01.2015 року письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 через його батька, оскільки на повідомленні про підозру відсутній підпис, дані про особу та дата вручення, а той факт, що після фактичного затримання ОСОБА_6 22.11.2016 року останнього доставлено до слідчого та вручено повідомлення про підозру, є доказом того, що раніше йому повідомлення про підозру не вручалося.

Оскільки на момент звернення слідчого до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу, тобто станом на 18.11.2016 року, повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручалося, викликів до слідчого, прокурора або суду не було, апелянт вважає ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання та про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконними.

Вказує, що в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_6 надав докази того, що він є військовослужбовцем за контрактом, має багато нагород, на 06.12.2016 року викликається до Верховної Ради для вручення ще однієї нагороди, мав тяжкі поранення в зоні АТО, неодноразово проходив лікування в м. Києві, а на день затримання проходив лікування у військовому шпиталі. Цим відомостям прокурор не надав спростувань, а тому постанова від 17.01.2015 року про розшук ОСОБА_6 є незаконною, та не могла свідчити про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що військовослужбовцями, учасниками АТО, зібрані кошти для внесення застави і 25.11.2016 року ОСОБА_6 звільнено з-під варти. Однак, покладені на ОСОБА_6 судом обов`язки виконувати неможливо, оскільки вони створюють перешкоди для подальшого проходження ним військової служби, а повідомляти будь-кому про зміну місця проходження служби військовослужбовцям заборонено.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , 10 вересня 2014 року, незаконно збув ОСОБА_10 за грошову винагороду в 300 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,148 г. в перерахунку на суху речовину і 29 жовтня 2014 року ОСОБА_6 повторно незаконно збув ОСОБА_11 за грошову винагороду в 800 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,658 г. в перерахунку на суху речовину.

За вказаними фактами органом досудового розслідування зареєстровані кримінальні провадження та постановою прокурора району від 30 жовтня 2014 року об`єднані в одне провадження за єдиним № 0000334.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаних злочинів вручено ОСОБА_6 через його батька 16 січня 2015 року у спосіб, передбачений ч.1 ст.278 КПК України, а 23 листопада 2016 року старшим слідчим відділу поліції особисто повідомлено ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто в незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Старший слідчий СВ Березнегуватського відділення ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи подання, слідчий зазначив, що метою обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , відповідно до п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Зокрема, обґрунтованість цієї підозри підтверджується даними, що містяться в рапорті працівника міліції від 24.09.2014 року, протоколі оперативної закупівлі від 11.09.2014 року, висновку судово-хімічної експертизи № 61 від 13.09.2014 року, протоколах за результатами проведення негласних оперативно-розшукових заходів від 16.09.2014 року, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.10.2014 року, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.09.2014 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 22.10.2014 року, протоколі оперативної закупівлі від 29.10.2014 року, висновку судово-хімічної експертизи № 2150 від 30.10.2014 року, протоколі допиту свідка ОСОБА_13 та її заявою про добровільну видачу 100 грн. від 29.10.2014 року, протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 та протоколі його допиту від 01.11.2014 року, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.10.2014 року, протоколах про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14 та 15.11.2014 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 .

Постановою заступника начальника СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області від 17.01.2015 року ОСОБА_6 оголошено в розшук, оскільки місцезнаходження підозрюваного не відоме, і 22.01.2015 року матеріали відносно нього виділені в окреме провадження за № 0000026, а 22.11.2016 року о 10:00 годині ОСОБА_6 затримано згідно ст.191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді та доставлено до суду.

Також, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Протягом майже двох років він перебував у розшуку, що вказує на відсутність факторів, які можуть забезпечити його належну поведінку, зокрема, перешкодити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
На думку слідчого судді ці дані вказують на існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, про можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на ОСОБА_9 .
Слідчий суддя дійшов до висновку, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

При цьому, слідчий суддя врахував позитивну службову характеристику командира військової частини на підозрюваного, його бойові нагороди, а також захворювання внаслідок перенесеної мінно-вибухової травми в зоні АТО та потребу в подальшому лікуванні та обрав запобіжний захід строком лише на 30 днів, визначивши при цьому розмір застави в межах 20 розмірів мінімальної заробітної плати, який буде достатнім для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Також слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу дотримані всі визначені у ч. 1 ст. 194 КПК України критерії та враховані докази таких обставин, як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий та прокурор та недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.
Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 22.01.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого обставин.
Зауважено, що співробітниками Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області 22.11.2016 року о 10:00 годині ОСОБА_6 затримано згідно ст.191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді, а 23.11.2016 року повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с.п. 144, 145-146, 172).

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння.
Така обгрунтованість підтверджується даними, що містяться в:

- рапорті працівника міліції від 24.09.2014 року (а.с.п. 10-11);

- протоколі оперативної закупки від 11.09.2014 року (а.с.п. 13-14);

- висновку судово-хімічної експертизи № 61 від 13.09.2014 року (а.с.п. 18-21);

- протоколі за результатами проведення негласних оперативно-розшукових заходів від 16.09.2014 року (а.с.п. 22-28);

- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.10.2014 року (а.с.п. 39-41);

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 22.10.2014 року (а.с.п. 29-31);

- протоколі оперативної закупки від 29.10.2014 року (а.с.п. 37-38);

- висновку судово-хімічної експертизи № 2150 від 30.10.2014 року (а.с.п. 42-45);

- протоколі допиту свідка ОСОБА_13 та її заявою про добровільну видачу 100 грн. від 29.10.2014 року (а.с.п. 118-119);

- протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 та протоколі його допиту від 01.11.2014 року (а.с.п. 123, 125-129);

- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.10.2014 року (а.с.п. 46-49),

- протоколах про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14.11.2014 року та від 15.11.2014 року (а.с.п. 50-115);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 (а.с.п. 121-122).

Таким чином, сукупність вищевказаних доказів є достатньою для визнання підозри обгрунтованою, а доводи апелянта стосовно непричетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинних діянь, є предметом доказування у ході досудового розслідування та під час розгляду справи по суті обвинувачення в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, чим для ухвалення обвинувального вироку. Крім того, відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про доведеність прокурором існування ризику у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України дій, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на ОСОБА_9 .
Існування вказаних ризиків об`єктивно підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знайомі між собою, злочини за яким підозрюється ОСОБА_6 вчинені ним за попередньою змовою саме із ОСОБА_9 , з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 постановою заступника начальника СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області від 17.01.2015 року оголошувався в розшук, протягом майже 2-х років його місцезнаходження органу досудового розслідування відоме не було, підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий співробітниками Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області 22.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді.

З огляду на вищевказане, а також зважаючи на те, що максимальний розмір покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, становить 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, усвідомлення неминучості настання покарання може сприяти діям підозрюваного, направленим на незаконний вплив на свідків по даному кримінальному провадженню з метою залякування та схилити до зміни показань на його користь, а також може спонукати підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про доведеність прокурором недостатності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою. Цей факт підтверджується як сукупністю доказів вчинення підозрюваним умисного тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, так і необхідністю належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Доводи апелянта, про незаконність постанови від 17.01.2015 року про розшук ОСОБА_6 з тієї підстави, що він проходив службу в Збройних Силах України, є безпідставними, оскільки відповідно до службової характеристики ОСОБА_6 він призваний до Збройних Сил України 23.07.2015 року, в той час як його в розшук оголошено 17.01.20015 року (а.с.п. 140, 161).

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час є військовослужбовцем за контрактом, приймав участь у проведенні АТО на території Донецької та Луганської областей, має нагороди та грамоти не впливає на правильність та законність прийнятого слідчим суддею рішення та не може бути визнано достатньою підставою для скасування такого рішення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчим суддею враховано позитивну службову характеристику командира військової частини на підозрюваного, його бойові нагороди, захворювання внаслідок перенесеної мінно-вибухової травми в зоні АТО та потребу в подальшому лікуванні. Саме через це слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано терміном на 30 днів із одночасним визначенням розміру застави, який, в свою чергу, є мінімальним.

Крім того, оскаржувана апелянтом ухвала на даний час фактично виконана шляхом внесення підозрюваним ОСОБА_6 застави, йому небхідно лише належним чином виконувати покладені на нього визначені ст. 194 КПК України обов`язки.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: