Справа № 199/1900/17
ВИРОК
іменем України
27.06.2017 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро об`єднане кримінальне провадження за судовим номером - 199/1900/17 (1кп/199/171/17) (кримінальні провадження №№00000208, 0000336 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 26.01.2017 року та 10.02.2017 року), про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя м.Дніпро, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до п.5 ч.1 ст.89 КК України та на підставі ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.07.2014 року, ст.ст.1,9,10,12 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,

відповідно до нового (зміненого) обвинувального акту від 27.04.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Дніпро, українця, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого відповідно до ст.89 КК України,

відповідно до нового (зміненого) обвинувального акту від 27.04.2017 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.24.01.2017 року о 21-00 ОСОБА_8 , на майданчику паркування автотранспорту, що біля буд.№2 по вул.М.Малиновського у м.Дніпро, поруч з ТЦ «Вавілон», умисно, з корисливого мотиву, таємно викрав металевий торгівельний візок, що належить ТОВ «Експансія» (Фоззі), вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №778 від 13.03.2017 року, складає 1096 грн 30 коп, після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

2.26.01.2017 року в нічний час доби, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 знаходились біля буд.№7 по пр.Слобожанському м.Дніпро де із потерпілим ОСОБА_9 вживали спиртне. Через деякий час ОСОБА_9 пішов додому і в цей момент у ОСОБА_8 , який 24.01.2017 року скоїв умисний корисливий злочин проти власності та ОСОБА_5 , виник спільний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_9 ..

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день 26.01.2017 року та місці приблизно о 00-15, діючи злагоджено між собою, наздогнали ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_9 , в результаті чого останній впав на землю, а з його кишені випав мобільний телефон «Самсунг», вартістю (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №389 від 02.02.2017 року) - 273 грн 33 коп., який ОСОБА_5 підняв та поклав до своєї кишені.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, одночасно, разом почали бити останнього, хаотичному наносити удари ногами, руками по тілу ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 , користуючись тим, що потерпілий не може чинити опір, дістав з кишені штанів, одягнутих на ОСОБА_9 , банківську картку «ПриватБанк», та продовжив разом із ОСОБА_5 , побиття потерпілого, наносячи удари по тілу ногами, вимагаючи від нього пін-код карточки для зняття грошей у банкомату, у зв`язку з чим ОСОБА_9 повідомив обвинуваченим хибний пін-код від своєї банківської картки. Після цього ОСОБА_8 з ОСОБА_5 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та намагались у банкомату зняти з банківській карточці потерпілого його гроші.

В результаті умисних дій та побиття ОСОБА_8 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 відповідно до висновків судово-медичного експерта №№382е від 09.02.2017 року, 678е від 07-10.03.2017 року, 727е від 15.03.2017 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саднин в тім`яній та лобно-тім`яній області, в тім`яно-потиличній області праворуч, синця верхнього повіка правого ока, крововиливу склери лівого ока у зовнішнього кута, рубця слизової оболонки верхньої губи декілька ліворуч, що могло бути слідством загоєння забійної рани або садна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою провину фактично визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, таємно викрав металевий візочок, що належить ТОВ «Експансія» (Фоззі), яку заховав а потім віддав поліції. Крім того, 26.01.2017 року в нічній час доби, знаходився із своїм товаришем ОСОБА_5 у дворі буд.№7 по пр.Слобожанському у м.Дніпро, де вони разом з ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_9 пішов додому, вони наздогнали потерпілого та побили його. Він наніс ОСОБА_9 2-3 удари кулаком у обличчя і забрав у нього банківську картку. На його вимогу ОСОБА_9 повідомив пін-код карточки для зняття грошей у банкомату. Він намагався зняти гроші але банкомат заблокував банківську картку.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину фактично визнав повністю. Суду показав, що 26.01.2017 року в нічній час доби, знаходився із своїм товаришем ОСОБА_8 у дворі буд.№7 по пр.Слобожанському у м.Дніпро, де вони разом з ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_9 пішов додому, вони наздогнали потерпілого. ОСОБА_9 почав його ображати, намагатися викликати поліцію по телефону, тому він побив потерпілого, наніс один удар кулаком у голову ОСОБА_9 , в результаті чого той впав на землю, а з його кишені випав мобільний телефон «Самсунг». Користуючись станом потерпілого від побиття він підняв його мобільний телефон та поклав до своєї кишені. Коли його затримувала поліція кинув телефон потерпілого на землю. Банковську картку ОСОБА_10 забрав ОСОБА_8 , який отримавши від потерпілого пін-код, намагався зняту гроші але банкомат заблокував картку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , кожного з них, в обвинуваченні згідно обвинувального акту, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджується доказами, отриманими в ході досудового розслідування, долученими та дослідженими судом:

- показами суду потерпілого ОСОБА_9 , що 26.01.2017 року в нічній час він у дворі біля будинку № 7 по пр.Слобожанському у м.Дніпро в компанії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , розпивав спиртне. Повертаючись до дому його наздогнали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , після чого вдарили, від чого він впав на землю та у нього випав з кишені мобільний телефон «Самсунг», який забрав ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали в обох бити його кулаками та ногами, а ОСОБА_8 витягнув з кишені його штанів банківську картку «ПриватБанк» та почав вимагати від нього назвати пін-код від цієї картки. Він, побоюючись за своє життя та здоров`я, назвав не правильний пін-код від своєї банківської картки для того, щоб вони його перестали бити, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 втекли. Вважає, що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відносно нього були узгоджені та заздалегідь сплановані між ними, щоби пограбувати його.

- протоколом огляду від 10.02.2017 року металевого торгівельного візочку, визнаного речовим доказом;

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 який показав місце де він 24.01.2017 року вчинив крадіжку металевого візочку біля ТРЦ «Вавілон»;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 778 від 13.03.2017 року про те, що ринкова вартість теліжки закупочної з урахуванням зносу становить 1096 грн 30 коп;

- протоколом огляду від 26.01.2017 року мобільного телефону «Самсунг», який належить потерпілому ОСОБА_9 , вилученого у ОСОБА_5 , впізнаний потерпілим та визнаного речовим доказом;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.01.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , який з пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , як осіб, які викрала у нього телефон та при цьому побили;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2017 року за участю обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт пограбування ОСОБА_9 , показали як це відбувалось;

- відповідно до висновків судово-медичного експерта №№382е від 09.02.2017 року, 678е від 07-10.03.2017 року, 727е від 15.03.2017 року, ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді 3-х саднин в тім`яній та лобно-тім`яній області, в тім`яно-потиличній області праворуч, синця верхнього повіка правого ока, крововиливу склери лівого ока у зовнішнього кута, рубця слизової оболонки верхньої губи декілька ліворуч, що могло бути слідством загоєння забійної рани або садна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), незадовго до його огляду, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий. Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння.

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 389 від 02.02.2017 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг» станом на 26.01.2017 року становить 273 грн 33 коп.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно ОСОБА_8 та за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч.2 ст.186 КК України.

Крім того дії ОСОБА_8 повинно кваліфікувати також, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 скоїли умисний тяжкий корисливий насильницькій злочин проти власності, який має велику суспільну небезпеку, при чому напередодні ОСОБА_8 скоїв умисний корисливий злочин середньої тяжкості проти власності, ніде офіційно не працювали, потерпілий ОСОБА_9 висловив думку щодо реального позбавлення волі кожного з обвинувачених, тому суд вважає, що кожному з обвинувачених повинно бути призначено покарання тільки у вигляді реального позбавлення волі на певний строк.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для кожного з обвинувачених, їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, дають підстави вважати можливими ухилення від суду та перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 провину визнали повністю; кожний з них відповідно до ст.89 КК України не вважається особою, яка у минулому була судима; у скоєному щиро розкаялися; добровільно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готові нести кримінальну відповідальність; добровільно своїми діями оказали допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення; не перешкоджали слідству; висловили жаль з приводу вчиненого, та повністю відшкодували потерпілому ОСОБА_9 шкоду.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щиро каялися, що характеризує їх суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, та означає, що обвинувачені визнали свою вину за усіма пунктами висунутого проти них обвинувачення, дали правдиві свідчення, щиро жалкували про вчинене, негативно оцінювали злочин, бажають виправити ситуацію, яка склалася, демонструють готовність понести заслужене покарання.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , суд враховує, що обвинувачені не мають не відбутого строку покарання.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 характеризуються задовільно, обвинувачений ОСОБА_5 має сім`ю та двох неповнолітніх дітей на утриманні - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обидва обвинувачених мають постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебувають, крім того, відсутні відомості про їх притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, які компрометують, кожного з них, відсутні інші кримінальні провадження у відношенні них та вони під адміністративним наглядом не перебували.

Таким чином, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винних, відсутність обставин, які обтяжують покарання, надають право суду, застосовуючи вимоги ст.69 КК України, призначити кожному з обвинувачених основне покарання, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини 2 статті 186 КК України.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Копію довідки, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, судом не враховується у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого відповідного посвідчення, яке видає особі уповноважений на це орган.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь експерта ОСОБА_11 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 170 грн 00 коп.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і на підставі ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді:

- за ч.1 ст.185 КК України 6 місяців арешту;

- за ч.2 ст.186 КК України та на підставі ст.69 КК України - 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , кожному з них, обчислювати з 26 січня 2017 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , кожному з них, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) в строк покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , кожному з них, зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26 січня 2017 року і по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення - як день за день.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 , на користь експерта ОСОБА_11 170 гривень 00 копійок.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України металевий торгівельний візок повернути за належністю власнику ТОВ «Експансія» (Фоззі), мобільний телефон «Самсунг» - повернути за належність потерпілому ОСОБА_9 .

Обвинувачені, прокурор, потерпілі, захисник мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, а потерпілім, копію вироку - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1