Справа №333/1060/17
Провадження № 1-кп/333/265/17
ВИРОК
19 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представник потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Добрівка, Приазовського району, Запорізької області, має повну середню освіту, не працюючого, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не має групи інвалідності, не є адвокатом чи депутатом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 01.07.2005 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 24.11.2005 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 321 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю з вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2005 року остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 гривень. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком 3 роки;
- 05.12.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2005 року та остаточно призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 28.07.2014 року за відбуттям строку покарання;
- 19.02.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяці арешту. Звільнився 25.07.2016 року за відбуттям строку покарання.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
03.08.2015 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що їх дії залишаться ніким не поміченими, шляхом демонтажу з автомобіля «Peugeot», модель 308, д.р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_6 , таємно викрали 4 легкосплавні титанові диски фірми «Peugeot», радіусом 16 дюймів, вартістю 3000 грн. кожен, у зборі з літніми шинами «Continental», розмірами 205/55 мм, вартістю 2000 грн. кожен, загальною вартістю 20 000 грн. Після цього, ОСОБА_4 та не встановлена особа покинули місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 17.03.2016 р. приблизно о 06 год. 15 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 (засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя), знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що їх дії залишаться ніким не поміченими, проникли до салону автомобіля ЗАЗ 110240, д.р.н. НОМЕР_2 , бежевого кольору, двері якого ОСОБА_8 відчинив за допомогою заздалегіть заготовленого знаряддя ключа. Перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , таємно викрали одну телескопічну рибальську вудку «Окума», синього кольору, довжиною 4 м, вартістю 200 грн. та одну телескопічну рибальську вудку «Швейда», жовтого кольору, довжиною 4 м, вартістю 600 грн., що належать потерпілому ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому, з метою особистого збагачення, розпорядились на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 800 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні розкаявся та визнав себе винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Показав, що дійсно 03.08.2015 року приблизно о 02 год. 00 хв., знаходячись у дворі буд. 89 по вул. Космічній у м. Запоріжжя шляхом демонтажу з автомобіля «Peugeot» таємно викрав 4 легкосплавні титанові диски у зборі з літніми шинами. Після цього, ОСОБА_4 та не встановлена особа покинули місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд. Крім того, 17.03.2016 р. приблизно о 06 год. 15 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_4 , проникли до салону автомобіля ЗАЗ, де таємно викрали одну телескопічну рибальську вудку «Окума» та одну телескопічну рибальську вудку «Швейда». Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 800 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними та суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зазначеними діями останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Суд враховує, що скоєні ОСОБА_4 , кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 20 000 грн., завданої під час скоєння злочину.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заподіянні потерпілому майнової шкоди доведена повністю, а тому заявлені вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 20 000 грн. суд вважає обґрунтованими, доведеними та задовольняються судом.
Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 20 000 грн. задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. майнової шкоди.
Речовий доказ: CD-R диск «Esperanza», ємністю 700 мб, із відеозаписом з камер спостереження під`їзду АДРЕСА_5 за період часу з 06:14 до 06:21 год. 17.03.2016 р. залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1