№ провадження 1-кп/646/260/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001738 від 23.07.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Червонозаводського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001738 відносно ОСОБА_5 ..

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При проведенні судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що ті обставини, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку на цей час не змінилися, тобто процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, у данному випадку не зменшилися.
Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд приймає рішення щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованих йому злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжкими злочинами та передбачають покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, а також той факт, що ОСОБА_5 вже раніше був засуджений за вироком суду, в тмоу числі за злочини проти власності.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання підвартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Крім того, суд бере до уваги, можливість ризиків незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.
Тому суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому немає, а продовження строку тримання його під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 314 316, КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шістдесят діб, тобто по 25 травня 2017 року включно.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1