Дата документу Справа № 323/3281/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/3281/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/824/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього його ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Оріхівською ВК №88),

ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року, якою залишено без задоволення його заяву про зарахування судом строку його попереднього ув`язнення у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що строк попереднього ув`язнення, який просить зарахувати засуджений ОСОБА_6 у строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, останній у зазначений ним період відбував в рамках іншого кримінального провадження, а тому він не є суб`єктом застосування вказаних вимог Закону.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та перерахувати строк його попереднього ув`язнення в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд формально дослідив матеріали справи, без належного та повного їх аналізу, прийняв до уваги думку прокурора та представника колонії, однак безпідставно не врахував його пояснення. Крім того апелянт зазначає, що суд не врахував думку апеляційного суду, викладену в ухвалі від 25 січня 2017 року, якою скасовано ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2016 року.

Згідно з ухвалою, до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України.

У заяві засуджений ОСОБА_6 просив застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України та зарахувати у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з липня 2011 року по 13 березня 2012 року, оскільки покарання за останнім вироком (від 23 лютого 2015 року) йому було призначено із застосуванням ст.71 КК України, тобто шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2012 року.

Під час розгляду вказаної заяви засуджений ОСОБА_6 підтримав свої вимоги, а прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, у зв`язку з тим, що від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2012 року ОСОБА_6 звільнений умовно-достроково, тобто відбув покарання за вказаним вироком, і строк попереднього ув`язнення в якості запобіжного заходу засуджений відбував в рамках іншого кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та вважала, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За змістом ч.5 ст.72 КК України, Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, строк попереднього ув`язнення зараховується у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі в межах того кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого підсудного та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З наданих суду матеріалів вбачається, що за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 лютого 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2012 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року, яким скасовано вирок суду першої інстанції від 13 листопада 2015 року в частині призначеного покарання, окрім іншого, зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 23 березня 2015 року по 17 лютого 2016 року, у строк відбування покарання, із розрахунку, визначеному у ч.5 ст.72 КК України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що період попереднього ув`язнення, який вказаний засудженим ОСОБА_6 у заяві, відноситься до іншого кримінального провадження.

Те, що за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 останньому призначено покарання із застосуванням ст.71 КК України, цих висновків суду не спростовує, в т.ч. і тому, що до призначеного ОСОБА_6 покарання, не відбута ним частина покарання за попереднім вироком приєднана частково.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував позицію апеляційного суду, викладену в ухвалі від 25 січня 2017 року.

Так, зі змісту вказаної ухвали вбачається, що підставою для скасування ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2016 року стало те, що суд залишив без розгляду заяву засудженого ОСОБА_6 та не перевірив його доводів. При новому розгляді вказані недоліки судом першої інстанції усунуті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення заяви засудженого ОСОБА_6 та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього його ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4