Справа № 577/455/17
Провадження № 1-кп/577/135/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова вища, неодруженого, непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 5 жовтня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 020 грн (штраф сплачений 5 жовтня 2016 року), судимість не погашена,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , який 24 березня 2016 року вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за скоєння якого був засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 жовтня 2016 року до покарання у виді штрафу, повторно 26 липня 2016 року близько 23 год 00 год, перебуваючи на вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі Сумської області поблизу магазину «Спортивний» помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який присвічував собі дорогу мобільним телефоном марки «Вгаvіs А 401». Обвинувачений ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Однак отримавши відмову, ОСОБА_4 обурився грубою відповіддю ОСОБА_5 та штовхнув останнього в ділянку грудної клітини. Від таких дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_5 присів та з його рук випав вказаний мобільний телефон. Користуючись тим, що ОСОБА_5 втратив рівновагу та випустив з рук мобільний телефон, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого, вирішив відкрито заволодіти вказаним телефоном.
Реалізуючи свій злочинний корисливий намір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підняв мобільний телефон «Вгаvіs А 401» з картою пам`яті «Мікро сіді» вартістю 1 214 грн 00 коп., з сім-картою «Київстар» вартістю 20 грн 00 коп та втік з місця події. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1 234 грн 00 коп. В подальшому викраденим телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що 26 липня 2016 року близько 23 год 00 год він проходив біля магазину «Спортивний» по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі Сумської області та побачив чоловіка, який присвічував собі дорогу мобільним телефоном. Так як у нього на той час не було мобільного телефону, то він попрохав у вказаного чоловіка телефон, щоб зателефонувати у власних справах. Проте вказаний чоловік йому відмовив. Тоді він розлютився і штовхнув його. Від поштовху чоловік присів та у нього з рук випав мобільний телефон. В цей час у нього виник намір заволодіти мобільним телефоном. Він, розуміючи, що його дії є відкритими, підняв вказаний телефон та побіг. Він чув як чоловік щось кричав йому вслід, але слів він не розібрав. В подальшому викрадений телефон він віддав в рахунок свого боргу. Викрадений ним мобільний телефон був марки «Вгаvіs А 401» та у ньому була сім-карта «Київстар». Він щиро розкаюється у вчиненому та запевняє, що більше не буде вчиняти протиправних дій.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та своїми діями, які виразилися у відкритому викраденні 26 липня 2016 року належного ОСОБА_5 майна, ОСОБА_4 , який раніше вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, не виключає можливість виконання покарання, призначеного ОСОБА_4 у громаді за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 38-40).
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_4 , висновок органу пробації, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав себе винними у скоєнні злочину, відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, у зв`язку з чим потерпілий не пред`являє до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні йому покарання слід застосувати ст. 75 КК України.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ними нових злочинів.
Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 заявлений не був.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи в розмірі 263 грн 88 коп (а. 31 наданих матеріалів), відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 263 грн 88 коп (двісті шістдесят три грн 88 коп).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1