Справа №489/414/17 04.05.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/325/17 Головуюча у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 травня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Абаклія Чимишлійського району республіки Молдова, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ;
- обвинувальний акт повернуто прокурору через невідповідність вимогам КПК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Миколаївської місцевої прокуратури №2 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що висновок суду про невідповідність обвинувального акта вимогам закону є безпідставним.
Стверджує, що наведені дані в обвинувальному акті фактично в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Зазначає, що обвинувальний акт є таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі, п. 5, оскільки містить виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію з посиланням на закон про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші дані.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд, пославшись на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а саме, відсутність в обвинувальному акті зазначення правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Згідно вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України. Тобто, в обвинувальному акті викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Окрім того, як слідує із тексту обвинувального акту, в ньому викладено і формулювання обвинувачення, зокрема, зазначено, що ОСОБА_7 умисно вчинила дії, які виразились у закінченому замаху не доведеного до кінця у зв`язку з обставинами, які не залежали від її волі, спрямовані на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Наведені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
За такого, є слушними доводи апелянта про формальний підхід з боку суду до вирішенні питань, пов`язаних з оцінкою обвинувального акту, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено обставин, які б дійсно перешкоджали судовому розгляду даного кримінального провадження.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України не ґрунтуються на вимогах закону.
З огляду на наведене, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 405, 407, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: