Справа № 373/3768/13-к
В И Р О К
Іменем України
13 травня 2017 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ ЄРДР 0001131) за обвинуваченням ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болград Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2013 року народження, працюючого механіком в ТОВ «Гарант плюс», з середньою освітою, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1, 2 ст.121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

встановив:
ОСОБА_3 25.08.2013 у період часу з 21 години 00 хвилин по 21 годину 30 хвилин перебуваючи поблизу нічного клубу «Міленіум», який розташований за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана-Хмельницького, 129 з метою захисту свого здоров`я та здоров`я свого брата ОСОБА_10 під час нападу на нього та ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , умисно наніс гострою частиною ножа тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_18 , від яких настала смерть останнього, за умов явної невідповідності тяжкості заподіяної шкоди небезпечності посягання.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання суду, що 24 серпня 2013 року між 22.00 та 23.00 його брат ОСОБА_10 та ОСОБА_19 пішли до магазину «Підсінний», що у м. Переяслав-Хмельницький по вул. Шкільній. Там вони зустріли знайому ОСОБА_20 , з якою був, як потім з`ясувалось, ОСОБА_12 . Останній почав кидатись на ОСОБА_10 , бити його. У ході бійки ОСОБА_12 забрав золотий ланцюжок, який належав ОСОБА_19 . За викликом для надання медичної допомоги ОСОБА_10 прибула карета швидкої допомоги. Після надання медичної допомоги ОСОБА_10 та ОСОБА_19 прийшли до місця проживання ОСОБА_3 .

Зранку наступного дня на інтернет-сторінці в соціальній мережі серед друзів ОСОБА_20 впізнали одного з нападників, ним виявився ОСОБА_21 . Під час телефонної розмови з ОСОБА_20 вона сказала, що не знає нападників на брата. Близько 11.00 11.30 ОСОБА_12 сам подзвонив на номер ОСОБА_10 , обіцяв все повернути та дати гроші на лікування, просив не звертатись до міліції. В той день ОСОБА_12 дзвонив 4 -5 разів. Так як у ОСОБА_10 був ушкоджений язик, більшу частину розмови з ОСОБА_12 проводив ОСОБА_3 . В результаті домовились про зустріч о 21.00 в м. Переяслав-Хмельницькому на зупинці громадського транспорту біля магазину «Лайф», що неподалік нічного клубу «Міленіум».

Близько 21.00 ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 на автомобілі ВАЗ поїхали на зустріч з ОСОБА_12 до обумовленого місця. Чекаючи протягом близько 30 хвилин, ОСОБА_19 , пославшись на погане самопочуття, пішов та сів на лавку зупинки маршрутних автобусів, що слідують до станції метро «Харківська» у м. Києві. В цей час до них з братом підійшов ОСОБА_11 , який проходив повз них. ОСОБА_3 того дня був одягнутий у джинси та білу футболку, які не дали б можливості приховати ніж.

Через деякий час він побачив, як зі сторони клубу «Міленіум» та автовокзалу до них йдуть дві групи по 4 чоловіки, одним з яких був ОСОБА_12 . З боку провулку біля магазину «Лайф» ще вийшло 6 чоловіків та двоє з боку військкомату. Фактично ці чоловіки оточили їх. ОСОБА_12 став напроти ОСОБА_3 . Відштовхнувши ОСОБА_12 у бік, один з цих чоловіків схопив ОСОБА_3 за руку, інший вдарив його дубинкою. Його били усі ці чоловіки, коли він був вже на колінах. При цьому, ОСОБА_11 побіг у бік зупинки маршрутних автобусів, де був ОСОБА_19 , а брат десь теж подівся.

Перебуваючи на колінах в оточенні нападників, ОСОБА_3 помітив на землі якісь-то предмет та почав ним махати, відлякуючи цих нападників. Підвівшись, він побіг у бік військкомату. Його наздоганяли та били палицями. Брат, намагався йому допомагати. Забігли на територію домогосподарства та зачинили за собою хвіртку.

У подальшому брат допоміг зашити рани та вони поїхали у м.Бровари, а через день до м. Вінниця, де жили один місяць в орендованій квартирі.

Умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 чи потерпілим у нього не було він використовував випадково знайдений гострий предмет лише для того, щоб відбитись від величезної групи чоловіків та втекти, оскільки боявся за своє життя.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 25 серпня 2013 року приблизно о 18.00 на мобільний телефон її чоловіку ОСОБА_22 хтось телефонував. Він поговорив та кудись поїхав, сказавши, що через 30 хв. буде. Пізніше він подзвонив та сказав, що він у Березанській лікарні. Там були ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ще хтось. Їй сказали, що це відбулось у м. Переяслав-Хмельницький. Чоловік перебував у лікарні 3 4 години. Спочатку почував себе нормально, а потім почав втрачати свідомість. Медичні працівники надавали йому медичну допомогу. ОСОБА_14 та ОСОБА_8 були товаришами чоловіка, а ОСОБА_15 та ОСОБА_23 знає як мешканців міста. Чоловік з м. Переяслав-Хмельницький приїхав на машині ОСОБА_15 Мітсубісі Аутлендер.

Потерпілий ОСОБА_24 , який є батьком ОСОБА_18 , безпосереднім свідком подій не був. Просив покарати винного в смерті сина та призначити суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що 25 серпня 2013 року ближче до 21.00 біля магазину по вул. Воровського в м. Березань Київської області він зустрів ОСОБА_18 , який повідомив, що дзвонив ОСОБА_8 і сказав, що треба з`їздити до м Переяслав-Хмельницького. Згодом приїхав ОСОБА_8 на своєму автомобілі Мітсубісі Галант та розповів, що в м. Переяслав - Хмельницькому побили їх друзів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які просили допомогти у врегулюванні конфлікту з викраденням золотого ланцюжка, оскільки від них вимагають цей ланцюжок та гроші. Вони вирішили поїхати на зустріч в підтримку друзів та поговорити з тими кривдниками посидіти в клубі. Розумів, що на зустрічі з іншого боку буде небагато людей та все обмежиться «дискусією» між учасниками подій минулої ночі. Був одягнутий в спортивний костюм. До Переяслав-Хмельницького вони приїхали до автовокзалу близько 21.00. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 йшли вже попереду на відстані 40 м. Йшов за ОСОБА_8 . Також йшли ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В руках у них нічого не було. Всіх товаришів, які приїхали, знає, крім ОСОБА_16 . Пройшли повз клуб «Міленіум» до магазину «Лайф». Коли підходили, бачив, що там було 3-є хлопців. Один з них ОСОБА_3 вів себе агресивно, запитував: «Чого сюди приїхали?». Троє хлопців розмістились близько один до одного в рядок. Він та його товариші стояли від ОСОБА_3 на відстані десь 1,5 м. хаотично. ОСОБА_18 був збоку від ОСОБА_14 . Спілкувались з ОСОБА_3 близько 5 хв. ОСОБА_14 одразу підійшов до ОСОБА_3 та звертав увагу лише на нього. Став до нього на відстань близько 1 метра для того, щоб той заспокоївся, кілька разів сказав ОСОБА_3 заспокоїтись та поклав на нього руку. Це був «блок» для захисту від удару ОСОБА_3 . До цього моменту у ОСОБА_3 в руках нічого не було. Тоді ОСОБА_3 схопив його за шию та пригнув донизу й наніс удар ножем у ногу. Але він цього не бачив, а лише відчув, що «ріжуть». При цьому, ОСОБА_14 не тримав ОСОБА_3 . ОСОБА_13 та ще хтось з хлопців відтягнули його, від чого він сів на асфальт. Всього він отримав вісім ножових поранень у лівий бік (пах, спина, нога, сідниця). Ніж був з вигнутим лезом довжиною близько 15 см. Хтось перев`язав йому рану на нозі. Незнайомий чоловік на машині відвіз його до Переяслав-Хмельницької лікарні. В міліцію він не звертався. Про смерть ОСОБА_18 дізнався близько 3-ї години телефоном. Свого часу ОСОБА_14 проходив військову службу в аеромобільних військах. Має зріст 173 см.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що вдень 25 серпня 2013 року ОСОБА_12 повідомив його, що на нього і ОСОБА_13 в м. Переяслав-Хмельницькому вночі напали близько п`ятнадцяти чоловіків і зараз вимагають в нього 1000-1500 доларів США та золотий ланцюжок вагою п`ятнадцять грам, якого він не брав. Повідомив, що увечері в м. Переяслав-Хмельницькому він буде зустрічатись з Партали. ОСОБА_8 подзвонив до ОСОБА_18 та домовились разом їхати на цю зустріч для моральної підтримки, він погодився одразу. Планувалось вирішення конфлікту мирним шляхом. ОСОБА_18 запросив для підтримки. Хотіли затримати кривдників та звернутись до правоохоронців. До м. Переяслав-Хмельницького поїхали разом на його автомобілі з ОСОБА_18 та ОСОБА_14 . Автомобіль зупинили навпроти кіосків біля клубу «Міленіум». ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 йшли попереду. Всіх, хто приїхав, знав. Це було близько 21.00 вже сутінки. Підійшли до автобусної зупинки, де знаходиться магазин «Лайф». Було темно, але освітлення було. Видимість була приблизно на 4 метри. Допускав зустріч з 15 чоловіками, а коли побачили трьох «розслабились». Всі підійшли разом. Хлопці від автовокзалу йшли не через пішохідний перехід, а навпростець до зупинки громадського транспорту. Там стояло троє молодих хлопців посередині був ОСОБА_25 , далі ОСОБА_26 , він не привітався, руки тримав у кишенях. ОСОБА_8 став навпроти третього хлопця. З правого боку від нього стояв ОСОБА_13 (навпроти ОСОБА_10 ) та ОСОБА_12 . ОСОБА_18 стояв трохи за ними, а ОСОБА_14 ще далі. Стояли напівколом. Коли ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_3 та зробив йому зауваження щодо того, що він кричить, ОСОБА_3 став до нього трохи боком. ОСОБА_14 лише виставив руку й ОСОБА_3 напав на нього. ОСОБА_8 схопив третього хлопця, але той не був агресивний, й він його відпустив, а той побіг. До цього цей третій агресії не проявляв. Бачив, як ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_14 , але ножа не бачив. ОСОБА_8 обхопив ОСОБА_3 руками. Вони обоє стояли. Останній, при цьому наніс йому два удари в спину та побіг до машини. В цей момент побачив відблиск від ножа в його руці. Як наносились удари ОСОБА_18 не бачив. Весь конфлікт тривав близько 1 хвилини. ОСОБА_8 має зріс 190 см. та вагу 100 кг.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що увечері 24 серпня 2013 року він зі своїми знайомими: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 відпочивали в ресторані ТЦ «Підсінний» в м. Переяслав-Хмельницькому. Потім до них з м. Березань приїхав ОСОБА_13 . Приблизно, о 01.00 25.08.2013 вони вийшли з ресторану пішли в бік нічного клубу «Міленіум». По дорозі зустріли наглядно знайомого ОСОБА_10 , що був з товаришем. Який почав чіплятись. ОСОБА_20 хотіла щось йому пояснити, але він її вдарив чи штовхнув. Потім ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_12 кулаком в обличчя. Вони зчепилися і повалились на землю. Той хлопець, що був з ОСОБА_31 почав наносити удари ногами. ОСОБА_13 відтягнув того хлопця в сторону. Звідкись набігли ще близько 10 незнайомих хлопців та почали бити його та ОСОБА_13 . Помітивши розбиту скляну пляшку, взяв її в руку. Вирвавшись, побігли у бік клубу «Міленіум», а потім поїхали додому в м. Березань. Швидкої допомоги не бачив, міліцію не викликав. Телефон залишився у сумці ОСОБА_20 . Огляд ушкоджень проводився через 4-5 днів.

Близько 12.00 25 серпня 2013 року брат дав телефон та сказав, що подзвонила ОСОБА_20 . Він їй зателефонував. Вона сказала, що їй телефонував ОСОБА_10 , який вимагав повернення золотого ланцюжка та погрожував «негативними наслідками». Він передзвонив на той номер, що продиктувала ОСОБА_20 , щоб дізнатись про що йде мова. Спочатку взяв трубку ОСОБА_25 , а потім, як він зрозумів, почав говорити ОСОБА_3 . Він погрожував, вимагав повернути золотий ланцюжок, вимагав гроші на відшкодування збитків 1000 доларів США. Подзвонив своєму товаришу ОСОБА_8 , пояснив ситуацію, попросив допомоги та захисту, оскільки з ним займався боксом. Потім, зателефонував до ОСОБА_3 та домовились про зустріч о 21.00 на автобусній зупинці біля нічного клубу «Міленіум» у м. Переяслав-Хмельницькому. Загалом дзвонив до Партали 2 рази. Розумів, що на зустрічі має бути він з ОСОБА_13 . Біля 20.00 ОСОБА_12 зустрівся з ОСОБА_13 на виїзді з м. Березані біля «Танку». Під`їхав на машині ОСОБА_8 , з ним були ОСОБА_18 та ОСОБА_14 . До машини ОСОБА_13 сів також ОСОБА_17 . ОСОБА_15 на своїй машині наздогнав їх потім, разом з ОСОБА_16 . Припаркувались вони біля нічного клубу «Міленіум», що неподалік автовокзалу у м. Переяслав-Хмельницькому. Він йшов перший, інші хлопці за ним на відстані не більше 3 метрів. Усі підійшли майже разом. На зупинці біля магазину «Лайф» були ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ще один хлопець.

Стали навпроти цих трьох чоловіків. ОСОБА_12 був на відстані 1,5 м. від ОСОБА_3 , який вів себе агресивно. Питав: «Чи ви праві?». На зауваження ОСОБА_8 та ОСОБА_14 заспокоїтись відповідав: «Хто ви такі, щоб мені рота затикати?». Коли ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_3 та сказав йому бути спокійніше, ОСОБА_12 відступив назад, а ОСОБА_3 схопив ОСОБА_14 лівою рукою за шию та почав наносити удари по ньому. До ОСОБА_3 підскочили ОСОБА_8 та ОСОБА_18 . В цей момент ОСОБА_3 наніс удари по ОСОБА_8 . ОСОБА_13 крикнув, що в ОСОБА_3 ніж. ОСОБА_3 наносив удари всім, хто до нього підходив, у тому числі по ОСОБА_18 . ОСОБА_10 побіг до автомобіля «ВАЗ» та дістав звідти дерев`яний брус приблизно 10х10 см. В цей час ОСОБА_15 схопився за цей брус. ОСОБА_10 почав кричати: «Брат, врятуй!». ОСОБА_3 підбіг та наніс удар ножем ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_3 з ОСОБА_10 почали відступати (задкувати) у бік центру міста. ОСОБА_17 взяв дерев`яний брус та вдарив ним ОСОБА_3 по руці, від чого той випустив ножа. Потім ОСОБА_12 разом з ОСОБА_15 поїхав до Березанської лікарні. Там були ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 .

ОСОБА_12 має татуювання на правій руці. Притягався до кримінальної відповідальності за ст.121 КК України.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що увечері 24.08.2013 він приїхав в м. Переяслав-Хмельницький до ресторану «Підсінний» на запрошення свого товариша - ОСОБА_12 . Близько 01.00 вийшли з ресторану з дівчатами: ОСОБА_20 та ОСОБА_32 , які йшли позаду. Назустріч йшли двоє. В цей час їх грубо озвав якийсь хлопець з протилежної сторони вулиці, як тепер він знає, то був ОСОБА_10 . Конфлікт відбувався вже на протилежному боці дороги. Хтось штовхнув ОСОБА_20 , вона впала. Він вдарив ОСОБА_12 і між ними зав`язалась бійка. Він намагався розборонити, але інший чоловік підбіг до ОСОБА_12 і почав наносити удари ногою. Потім підбігли ще чоловіки і почали його та ОСОБА_12 бити. ОСОБА_12 підняв розбиту пляшку та мовчки пішов. Карета швидкої допомоги приїжджала, але не знає до кого.

25.08.2013 до нього додому прийшов ОСОБА_12 і повідомив, що йому дзвонила ОСОБА_20 та сказала, що його розшукують «вчорашні» хлопці з м. Переяслав-Хмельницького. ОСОБА_12 подзвонив ОСОБА_10 . В розмові ОСОБА_25 сказав, що під час бійки пропав якийсь ланцюжок і його треба повернути. Потім в розмову втрутився ОСОБА_3 та став погрожувати. Домовились про зустріч у запропонованому ОСОБА_3 місці. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_8 , просив допомоги підстрахувати на зустрічі в м. Переяслав-Хмельницькому. Зустрілись біля пам`ятника з танком в м. Березань, також був ОСОБА_17 , туди ж під`їхали ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . ОСОБА_15 та ОСОБА_16 під`їхали окремо на машині. Всього виїхали 8 чоловіків. ОСОБА_13 їхав підтримати морально ОСОБА_12 .

В м. Переяслав-Хмельницький приїхали майже всі одночасно, приблизно о 21.00 припаркувались біля клубу «Міленіум». Підійшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » До них підійшли троє: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та трохи позаду них - ОСОБА_11 . Підходив спочатку ОСОБА_13 з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , інші трохи були позаду. ОСОБА_13 став навпроти ОСОБА_10 , ОСОБА_12 праворуч, ОСОБА_8 ліворуч. ОСОБА_13 привітався з ОСОБА_3 за руку, хоча той руки тримав у кишенях. ОСОБА_3 був агресивним, ОСОБА_14 притримав його руку за лікоть, щоб той заспокоївся. ОСОБА_3 схопив ОСОБА_14 та почав наносити по ньому швидкі та короткі удари. При цьому, ОСОБА_3 був трохи зверху ОСОБА_14 . До цього ніж у руках ОСОБА_3 не бачив. Хлопці намагались їх розборонити. Він побачив відблиск ножа та почав відтягувати ОСОБА_14 до клубу «Міленіум», а хтось відтягував ОСОБА_3 . ОСОБА_17 сказав, що забрав ножа.

ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не отримав.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що вночі 24.08.2013 відпочивали в ресторані «Леонтій» (ТЦ «Підсінний») вона, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_33 . Вийшли з ресторану, з протилежного боку дороги вона почула в їх бік невдоволені вислови, там було два хлопці. Впізнала ОСОБА_10 та підбігла до нього разом з ОСОБА_34 пояснити, що «це друзі». Він відштовхнув її і вдарив ОСОБА_12 , вони з ОСОБА_31 впали на асфальт. Друг ОСОБА_10 почав бити ОСОБА_12 ногами. Підійшли інші чоловіки і почали бити ОСОБА_35 ногами. На ранок вона побачила чотири пропущені дзвінки від ОСОБА_10 . Поспілкувались та він сказав, що в нього відібрали золотий ланцюжок і він сам розбереться з проблемою. Тоді вона набрала номер брата ОСОБА_12 і повідомила, що його розшукує ОСОБА_10 і дала номер його телефону. Після 21.00 ОСОБА_12 приїхав за своїм телефоном. Вона бачила у ОСОБА_12 садно. Він попередив, щоб з будинку нікуди не виходила.

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що 25.08.2013, увечері, коли вже почало темніти, він був неподалік автовокзалу, йшов від кав`ярні «Білочка» та хотів перейти через дорогу, але на проїжджій частині дороги була бійка. Група молодиків у спортивних костюмах били двох осіб: один сидів, другий стояв. Били дрючком, схожим на лом, кидали в них пляшки. Людей було близько 20 осіб. Потім вони зібрались біля кіоску з продажу тортів, до них підійшли двоє у костюмах й вони розбіглись у різні напрямки.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 25.08.2013 йому двічі дзвонив ОСОБА_13 і сказав, що в м. Переяслав-Хмельницькому його побила велика кількість людей і тепер вимагають гроші близько 1000 доларів США та золотий ланцюжок і, що треба поїхати з ними на зустріч о 21.00. Вони поїхали в м. Переяслав-Хмельницький, а з ними ще хлопці. Він виходив подивитись чи немає засідки. На зупинці, неподалік автовокзалу в м. Переяслав-Хмельницькому, їх вже чекали ОСОБА_3 з братом ОСОБА_31 . На вулиці вже сутінило. Вони з товаришами розмістились попереду них, він обійшов ззаду, подивився чи немає більш нікого і став справа від ОСОБА_10 . Стояли ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , та третій. Навпроти стояли ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за ним ОСОБА_8 . ОСОБА_17 стояв у 2 -3 метрах збоку від трійки. ОСОБА_3 сильно лаявся, махав руками, на що ОСОБА_16 кілька разів його заспокоював. ОСОБА_14 , ухиляючись від руки ОСОБА_3 , схопив її. Потім почалась бійка. ОСОБА_3 лівою рукою нахилив до себе ОСОБА_14 та почав швидко наносити удари. Третій хлопець, що був з Партали, побіг. ОСОБА_10 побіг до машини та дістав з заднього сидіння дерев`яний брусок довжиною біля 1 м. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 побігли до нього. ОСОБА_10 бив ОСОБА_15 цим бруском, але останній його вихопив. ОСОБА_18 схопив ззаду ОСОБА_10 , та на крик останнього про допомогу: «Брат, допоможи!» підбіг ОСОБА_3 та наніс кілька ударів ОСОБА_18 у спину й відкинув його у бік, кинувся на ОСОБА_15 . ОСОБА_17 взяв брусок та побіг за братами ОСОБА_37 . Коли ОСОБА_3 кинувся на нього з ножем, той вибив його палицею. ОСОБА_10 кинув в ОСОБА_17 порожню пляшку з-під пива, яку взяв у смітнику. Потім у пакет завернули ножа.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що йому подзвонив ОСОБА_12 та пояснив ситуацію з побиттям та золотим ланцюжком: його побили в м. Переяслав-Хмельницькому і зараз вимагають 1000 доларів США або ланцюжок. Попросив під`їхати у м. Переяслав-Хмельницький та підтримати його, щоб його не побили. Він під`їхав до м. Переяслав-Хмельницький та поставив машину біля автовокзалу. Біля зупинки стояли троє хлопців, яких він не знав. До них підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 . ОСОБА_12 спілкувався з ОСОБА_3 , який кричав, погрожував та розмахував руками. ОСОБА_14 прикрився від руки ОСОБА_3 й почалась бійка. ОСОБА_13 розтягував ОСОБА_3 та ОСОБА_14 .

ОСОБА_10 побіг до машини, а до нього ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Останній схопив ззаду ОСОБА_10 , який крикнув: «Брат, допоможи!». Підбіг ОСОБА_3 та наніс кілька ударів ОСОБА_18 у спину й відкинув його у бік. Потім брати ОСОБА_37 відійшли на 50 метрів в бік центру. Ніж ОСОБА_15 забрав пакетом та потім віддав працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 25.08.2013 він їхав з с.м.т. Іванків Бориспільського району до ОСОБА_38 . По дорозі пробив колесо й ОСОБА_39 під`їхав до нього. ОСОБА_39 сказав, що треба з`їздити до друзів у м. Переяслав-Хмельницький й вони поїхали. Подробиці ОСОБА_39 не розповідав.

Припаркувались біля автовокзалу та пішли за ОСОБА_40 в бік зупинки. Там стояли троє хлопців. ОСОБА_3 агресивно поводився, на що ОСОБА_16 зробив йому зауваження: «Навіщо так розмовляти з незнайомими людьми. Мене не треба ображати». ОСОБА_3 розмовляв з ОСОБА_14 та казав йому: «Закрий рота. Чого ви сюди приїхали?» ОСОБА_14 притримав руку ОСОБА_3 («Була «зав`язка» руками»). Після початку бійки «третій» ( ОСОБА_11 ) зник (побіг) кудись. Біля автовокзалу було 2-3 особи (сторонніх).

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що 24.08.2013 він на запрошення ОСОБА_3 приїхав з м. Болград Одеської області на річницю його весілля. Близько 24.00 він з ОСОБА_10 пішли до магазину «Підсінний» за цигарками, звідти направились до нічного клубу «Міленіум», а потім вирішили повернутись додому. Назустріч йшли дві дівчини з хлопцями, одна привіталась і ОСОБА_41 відповів. На це один з хлопців грубо зауважив, щоб не чіплявся до його дівчини і вдарив ОСОБА_42 по обличчю, той впав. Потім підійшли ще 5 чоловік та били жорстоко ногами їх обох. Світлана кричала: « ОСОБА_43 , не треба». ОСОБА_19 побіг до магазину «Підсінний», щоб викликали швидку та міліцію, так як били хлопця. Потім він намагався забрати ОСОБА_42 . ОСОБА_12 зірвав золотий ланцюжок з його шиї. Приїхала швидка допомога. ОСОБА_19 звернувся до міліції 25.08.2013 у м. Києві. На ранок, 25.08.2013 ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_20 розпитував про тих хлопців, що були з нею. Вона сказала, що не знає їх. Впізнали ОСОБА_12 через сторінку ОСОБА_20 у соціальній мережі. Потім поступив дзвінок на телефон ОСОБА_10 від ОСОБА_12 . Він просив не звертатись до міліції. Спочатку розмовляв ОСОБА_10 , потім ОСОБА_26 . ОСОБА_12 просив про зустріч за межами міста, але ОСОБА_26 сказав, що згоден на зустріч біля магазину «Лайф», що неподалік нічного клубу «Міленіум» та автовокзалу. Була домовленість, що ОСОБА_12 віддає золотий ланцюжок та компенсує лікування, а вони не пишуть заяву у міліцію. ОСОБА_12 сказав, що буде з другом. Біля магазину «Лайф» було людно, проходили люди, їздили машини. Горіло вуличне освітлення, але ще не було повністю темно.

Близько 21.00 вони приїхали на обумовлене місце на автомобілі ВАЗ. Він пішов у туалет, а потім присів на лавку на зупинці «Київ, ст.м. «Харківська»», а брати ОСОБА_37 пішли на зупинку через дорогу. Згодом до того місця з різних боків почали сходитись чоловіки групами по 3-4 особи з боку автовокзалу. У трьох були палиці та в одного ніж. Була якась розмова, останні слова ОСОБА_3 при цьому були: «Нам від вас нічого не треба». Хтось з тих, що підійшли, почав бійку. ОСОБА_11 , який до цього підійшов до братів ОСОБА_37 випадково, відбіг та сховався за забором.

ОСОБА_10 трохи відбіг його били 4-5 осіб. Він кричав: « ОСОБА_26 , виходь, біжи». Хтось шукав ніж, який загубив. У всій цій «компанії» хлопців був головний, який командував. ОСОБА_3 вдарили палицею по голові.

Люди навколо просто стояли та дивились за подіями. Коли всі учасники бійки розбіглись, ОСОБА_11 пішов шукати втрачений телефон. Заяву у міліцію написав біля автовокзалу в м.Києві. Поранені були лише брати ОСОБА_37 , інші пішли спокійно самі.

Свідок ОСОБА_44 суду показав, що увечері 25.08.2013 він відпочивав біля нічного клубу «Міленіум». Туди він під`їхав на своєму автомобілі «Ваз-2108» червоного кольору. Чув крики з боку магазину «Лайф», але не звернув на це уваги. Один хлопець підвів пораненого хлопця. При цьому був присутній ОСОБА_45 . Викликали швидку допомогу, але вони відмовились їхати, тому він надав першу медичну допомогу та відвіз пораненого в Переяслав-Хмельницьку лікарню. Під час бійки з клубу вибігали: охоронець ОСОБА_46 , адміністратор ОСОБА_47 , ще 3-4 незнайомих людини. Коли припарковував машину поруч стояли ще 1-2 машини.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він приїхав з м. Болграда до ОСОБА_3 на річницю його весілля. Ніч з 24 на 25 серпня 2013 року провів на березі Дніпра з дівчиною. 25.08.2013 біля 06.00 зайшов до ОСОБА_26 та побачив побитих ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , розказували про обставини побиття. Ліг спати. Близько 21.00 він йшов повз зупинку, що біля магазину «Лайф», від пам`ятника ОСОБА_48 , де не відбулась зустріч з дівчиною. На зупинці були ОСОБА_49 та ОСОБА_26 . Через деякий час до зупинки групами почали підходити чоловіки. Були сутінки. Ці хлопці оточили їх. У хлопців були палиці, бити, ніж «метелик» був у чоловіка, який стояв від ОСОБА_11 навпроти трохи правіше. ОСОБА_3 сказав, що схоже на те, що розмова не відбудеться. Його схопив за руку вже відомий йому ОСОБА_14 та почав «тягати». При цьому питав: «Куди ти зібрався?». Один з цих хлопців взяв ОСОБА_11 за руки, інший вдарив його, від чого він впав. При цьому він десь загубив свій телефон. Підвівшись, він побіг через дорогу, забіг у чийсь двір і там заховався за хвірткою. За ним також побіг ОСОБА_50 , але за ним гнались троє. Біля магазину «Лайф» решта чоловіків били ОСОБА_3 , тягали йог туди-сюди.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що близько 00.00 25.08.2013 він з ОСОБА_19 пішли до магазину «Підсінний» у м. Переяслав-Хмельницькому за цигарками. Вийшовши з магазину, пройшли у бік автовокзалу. При цьому побачили ОСОБА_51 , яка стояла у компанії з ще однією дівчиною та двома хлопцями. Один з хлопців їх гукнув зупинитись та підвів за руку до них ОСОБА_20 . Почав сварку на ґрунті ревнощів. Вдарив два рази ОСОБА_19 . Почалась бійка. ОСОБА_20 та він намагались розняти. Підійшли ще хлопці, які почали бити ОСОБА_10 та ОСОБА_19 . ОСОБА_12 , зірвав золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_19 і поклав його собі в кишеню. Коли приїхала карета швидкої допомоги, ОСОБА_12 перешкоджав завести у неї ОСОБА_19 .

Вранці він розказав про все брату та почав телефонувати ОСОБА_20 , щоб дізнатись імена нападників і того хто забрав ланцюжок та заявити на них в міліцію. ОСОБА_20 не брала слухавку, а потім сама передзвонила близько 11.00 11.30. Вона сказала, що не знає нікого, однак вони на інтернет-сторінці, серед її друзів впізнали ОСОБА_12 . А вже ближче до 13.00 йому подзвонив ОСОБА_12 . Він виправдовувався, хотів врегулювати все мирно. З другого дзвінка домовились про зустріч, місце та час: магазин «Лайф» о 21.00.

На зустріч взяли з собою ОСОБА_19 , так як то був його ланцюжок. Він відійшов, але підійшов ОСОБА_11 .

Спочатку підійшли до них 4 чоловіки, серед них був ОСОБА_12 , а в іншого був ніж «метелик». Вони почали одразу грубити. З провулку вийшли ще двоє чоловіків, в одного з них була дубина. З боку центру підходили троє чоловіків, а з боку автовокзалу двоє. Розмова почалась, але брати ОСОБА_37 почали потрохи відходити. Один з хлопців обійшов ОСОБА_3 . Як потім з`ясувалось, ОСОБА_14 схопив ОСОБА_3 за руку. ОСОБА_11 вдарив, як потім з`ясувалось, ОСОБА_18 й він одразу побіг, а за ним побіг й ОСОБА_10 . Ті хлопці, що йшли з боку автовокзалу, побігли за ОСОБА_10 та наздогнали його й вдарили полицею. ОСОБА_10 побіг у бік військкомату. ОСОБА_18 переслідував ОСОБА_10 ОСОБА_3 вирвався, але ОСОБА_14 його переслідував. Хлопець у синій куртці вдарив ОСОБА_3 «дрючком». ОСОБА_10 кинувся захищати брата, підставивши руку під удар та штовхнувши цього хлопця. Брати намагались піти, але хлопці у чорній та синій куртках їм заважали. З урни дістали пляшки та кидали в них. Коли «відступали», один з хлопців підбіг та вдарив ОСОБА_3 . Вони забігли у двір біля військкомату щоб сховатись. ОСОБА_25 повернувся до машини, де поруч був ОСОБА_19 . Поїхали додому на АДРЕСА_1 . Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_52 сказала, що боїться, до будинку приїздили якісь чоловіки. Вони за 20 хвилин зібрались, забрали маленьку дитину і поїхали в м. Бровари, оскільки були дуже налякані. В правоохоронні органи не звертались ні одразу, ні потім, так як боялись подальшої помсти від тих чоловіків.

Свідок ОСОБА_3 (дружина обвинуваченого) відмовилась від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_53 повідомив, що він працює лікарем-хірургом в Березанській міській лікарні. 25.08.2013 він був викликаний на роботу черговим лікарем Березанської міської лікарні. О 22.55 він прибув. ОСОБА_18 перебував у палаті, він був блідий. Йому був встановлений стан як загрозливий. Черговий лікар розказав про обставини травм, які повідомив ОСОБА_18 падіння на штирі з висоти 1,5 м. Характер травм ставив під сумнів цю інформацію. Глибину поранення перевіряв черговий лікар. Запідозрили кров у грудній клітині. ОСОБА_18 відмовлявся від операції. Його оглядали та вмовляли на операцію протягом 40 хвилин. Потім він погодився на збір крові з грудної порожнини. ОСОБА_18 незважаючи на втрачання свідомості все одно відмовлявся від операції та подальшого лікування. Навіть дружина ОСОБА_18 не змогла його вмовити. Фіксувалась зупинка серця. Потім дружина дала згоду на лапоцентроз для виявлення ушкоджень. Крововтрата припинялась приблизно о 00.30 через повернення крові. За 1 годину до смерті фіксувалась третя зупинка серця та інтенсивна крововтрата. Торокального хірурга викликали приблизно о 01.20. На думку свідка введення гепарину не вплинуло на кровотечу. Можливості Березанської міської лікарні щодо лікування ушкодження порожнистої вени дуже обмежені.

Свідок ОСОБА_54 повідомив, що він працює лікарем-хірургом в Березанській міській лікарні. 25.08.2013 був черговим лікарем. Ввечері того дня до лікарні прийшли троє чоловіків, двоє з яких мали численні різані поранення. Сказали, що гойдалися на гойдалці та впали на скло. Характер ран не відповідав описаним подіям. У ОСОБА_18 було три колото-різаних рани, одна з яких проникаюча. Його перевели у відділення, викликали лікарів. Локалізація поранення була «погана». Наявність крові у грудній порожнині встановили. Проводили протишокову терапію. ОСОБА_18 категорично відмовлявся від лапоротомії та таракотомії. Кровотеча зупинилась, але потім зупинилась серцева діяльність. Згоду на ревізію давала дружина ОСОБА_18 .

Доказом на підтвердження наявності суб`єкта злочину, як елементу складу злочину, який встановлений судом є висновок амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 498 від 30.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час на психічні захворювання не страждав і не страждає, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності у стані емоційного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 притаманні такі індивідуально-психологічні особливості: егоцентризм, дратівливість, демонстративність, нестійкий вольовий контроль поведінки, завищений рівень домагань та самооцінки, низька толерантність до суб`єктивно значимих факторів, перевага емоційної логіки в міркуваннях та мотивації вчинків. Вони вплинули на його поведінку в досліджуваній ситуації, але без впливу на його свідомість. (а.с. 246-248 т.1).

Цей доказ також підтверджує окремі встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

Також судом досліджені письмові докази, якими підтверджуються встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

Так, обставини подій за участі ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та інших осіб в ніч з 24.08.2013 на 25.08.2013 підтверджуються:

рапортом дільничного інспектора СДІМ Переяслав-Хмельницького МВ від 27.08.2013 та супровідного листа матеріали щодо перевірки подій в ніч з 24.08.2013 на 25.08.2013 по вулиці Шкільній біля ТЦ «Підсінний» нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_55 (№ ЖЕОЗП 3611 від 25.08.2013) приєднано до матеріалів провадження № 1026 за ч. 4 ст.296 КК України. (а.с.132 -133 т.1)

зі змісту відповідей фельдшера швидкої медичної допомоги та водія автомобіля на запит адвоката від 23.01.2014 слідує, що 25.08.2013 о 02.00 до Переяслав-Хмельницького відділення швидкої медичної допомоги надійшов виклик з ТЦ «Підсінний» про те, що по вул. Шкільна, 44 в м. Переяслав-Хмельницькому відбувається бійка і є потерпілі. За результатами виїзду на місце події було транспортовано в травматологічне відділення місцевої лікарні молодого чоловіка з забійною раною верхньої губи. (а.с. 81-83 т.2)

відповідно до медичної довідки Переяслав-Хмельницької ЦРЛ №1604 від 11.03.2014 ОСОБА_10 надавалась медична допомога лікарем хірургом 25.08.2013 о 02.30, накладено шви на верхню губу. (а.с.86 т.2)

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2013 зафіксовано в порядку ст.214 КПК України повідомлення від ОСОБА_19 про відкрите заволодіння ланцюжком з хрестиком з металу жовтого кольору 25.08.2013 о 01.00 біля магазину «Підсінний» у м. Переяслав-Хмельницький. (а.с.251 т.2)

Події та обставини 25.08.2013 приблизно з 21.00 у м. Переяслав-Хмельницький підтверджуються:

час та місце інкримінованих обвинуваченому дій підтверджується рапортом помічника начальника-оперативного чергового від 25.08.2013, де зазначено, що цього дня о 21.30 до Переяслав-Хмельницького МВ надійшло телефонне повідомлення від громадянина ОСОБА_56 про те, що поблизу нічного клубу «Міленіум» в м. Переяслав-Хмельницький відбувається бійка. (а.с.131 т.1)

згідно з протоколом огляду місця події від 26.08.2013, під час огляду відповідної території о 10.00 - 10.30 в м. Переяслав-Хмельницький біля входу до нічного клубу «Міленіум» та на проїжджій частині дороги навпроти зупинки громадського транспорту, що між магазином «Лайф» та відділенням «ПриватБанку» виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, в тому числі дрібні згуртовані між собою та окремі бризки такої ж речовини. (а.с.134-146 т.1)

відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 26.08.2013, під час повторного огляду території прилеглої до нічного клубу «Міленіум» о 17.39 18.10, слідчим Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області взято змиви з плям, що тягнуться від входу до клубу вліво на асфальтне покриття та поміщено їх в шість окремих конвертів. (а.с.147-153 т.1)

відповідно до протоколу огляду місця події від 26.08.2013 слідчим Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області в період з 12.40 16.43 оглянуто помешкання по АДРЕСА_1 та вилучено, як речові докази, ряд документів на ім`я ОСОБА_3 та членів його сім`ї. А також вилучено речові докази: джинси синього кольору, кросівки з плямами на підошві, рушник з плямами бурого кольору та футболку світло сірого кольору, на капюшоні якої пляма бурого кольору, схожа на кров. (а.с.155-170 т.1)

відповідно до заяви ОСОБА_57 від 26.08.2013 він добровільно здав старшому слідчому Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області ніж, яким було нанесено йому та ОСОБА_18 тілесні ушкодження. (а.с.188 т.1)

згідно з протоколом огляду місця події від 26.08.2013 слідчий СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області в службовому кабінеті о 10.30 10.55 вилучив у громадянина ОСОБА_15 добровільно виданий ним ніж, довжина клинка якого 97 мм., та яким з його слів невідомою особою нанесені поранення йому, ОСОБА_16 та ОСОБА_18 (а.с.189-195 т.1)

згідно з висновком дактилоскопічної експертизи від 07.11.2013 № 803, на наданому на дослідженні ножі, який був виявлений у ОСОБА_15 та вилучений під час огляду місця події 26.08.2013 у кабінеті слідчого, слідів дактилоскопічного походження не виявлено. (а.с.224-227 т.1)

згідно з висновком комплексної судової дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи від 18.12.2013 № 1636/х, на наданому на дослідження ножі виявлені сліди крові, які за генетичними ознаками (ДНК-профіль) збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профіль) зразка крові потерпілого ОСОБА_18 (а.с. 229-232 т.1)

згідно з висновком судово-медичної експертизи № 227 від 18.12.2013 у ОСОБА_16 виявлено рубець на череві ліворуч, який є наслідком загоєння рани від дії предмета, який володіє ріжучими властивостями, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що могли утворитись 25.08.2013. (а.с.1-2 т.2)

згідно з висновком судово-медичної експертизи № 228 від 18.12.2013 у ОСОБА_15 виявлено рубець на лівому плечі, який є наслідком загоєння рани від дії предмета, який володіє ріжучими властивостями, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що могли утворитись 25.08.2013. (а.с.3-4 т.2)

відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013 ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_11 , особу, що 25.08.2013 була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та іншим. (а.с.202-203; а.с.208-209; 214-215 т.1)

відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013 ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_10 , особу, що 25.08.2013 була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 та іншим. (а.с.204-205; 210-211; 216-217 т.1)

відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2013 ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 (кожен окремо) впізнали на фото, яке належить ОСОБА_3 , особу, що за допомогою ножа 25.08.2013 в м. Переяслав-Хмельницькому поряд з нічним клубом «Міленіум» нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_18 та іншим. (а.с.206-207; 212-213; 218-219 т.1)

згідно з висновками судово-цитологічних експертиз № 183 від 28.10.2013 та № 184 від 05.11.2013 кров та епітеліальні клітини у піднігтьовому вмісту рук та в змивах рук ОСОБА_18 не знайдена. (а.с.233-240 т.1)

згідно з висновком судової медико-імунологічної експертизи № 239 від 28.11.2013 на спортивній кофті та спортивних брюках потерпілого ОСОБА_18 виявлена кров людини, яка може походити від самого потерпілого. (а.с.242-245 т.1)

згідно з висновком № 198/д від 11.12.2013 у ОСОБА_14 за даними медичної документації виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, колото-різані рани лівої сідниці та лівого стегна, лівобічний пневмоторакс, які утворились від дії плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями по типу клинка-ножа. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя. Інші колото-різані поранення відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись 25.08.2013. (а.с.9-11 т.2)

згідно з висновком № 197/д від 11.12.2013 у ОСОБА_8 за даними медичної документації виявлені тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини та легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, які утворились від дії плоского предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями по типу клинка-ножа. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись 25.08.2013. (а.с.12-14 т.2)

відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 205 від 23.10.2013 у ОСОБА_3 виявлено рубець на потилиці ліворуч, який характерний для дії тупого травмуючого предмету з обмеженою поверхнею, або при ударі об такий. За давністю може відповідати вказаному у постанові терміну, а саме 25.08.2013 та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключена вірогідність утворення даного ушкодження від предмету, який володіє ріжучими властивостями. (а.с.79-80 т.2)

Обставини звернення за медичною допомогою ОСОБА_18 , його смерті та причини її настання підтверджуються:

рапортом від 26.08.2013 № 617/2354 старшого інспектора чергової частини Березанського МВМ повідомлено керівництво Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області про смерть 26.08.2013 о 03.15 ОСОБА_18 в хірургічному відділенні Березанської міської лікарні. (а.с.171 т.1)

відповідно до протоколу огляду місця події від 26.08.2013 слідчим СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області о 04.10 05.15 в приміщенні хірургічного відділення Березанської лікарні, оглянуто труп ОСОБА_18 , який лежав на операційному столі та зафіксовано рани на його тілі зі сторони спини та лівого боку в пахвовій області. (а.с.172-174 т.1)

протоколом огляду трупа від 26.08.2013 слідчим СВ Баришівського РВ о 08.00-08.45 вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору, в який був одягнений труп ОСОБА_18 та взято змиви з рук та зрізи нігтів. (а.с.175-187 т.1)

згідно з висновком судово-медичної експертизи № 263 від 26.11.2013 при дослідженні трупа ОСОБА_18 на тілі виявлено тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке починається раною №1 продовжується рановим каналом у плевральну порожнину, з пошкодженням верхньої порожнистої вени, 2000 мл. рідкої крові у правій плевральній порожнині, та тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке починається раною №2 і проникає у ліву плевральну порожнину. Також на тілі ОСОБА_18 виявлено колото-різане поранення грудної клітини від рани №3, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли від дії одностороннє-гострого колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа. Смерть ОСОБА_18 настала від проникаючого колюче-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням верхньої порожнистої вени, яке ускладнилось розвитком малокрів`я. (а.с.5-8 т.2)

згідно з висновком судово-медичної (комісійної) експертизи № 108-2015 від 10.02.2016 за матеріалами кримінального провадження при судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_18 були виявлені наступні тілесні ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у лівій пахвинній ділянці по середнє-пахвинній лінії; проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у краю реберної дуги по заднє-пахвинній лінії без ушкодження внутрішніх органів; - проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа у проекції 3-го грудного хребця з ушкодженням верхньої порожньої вени (розмірами 0,2x0,1 см), яке призвело до рясної зовнішньої та внутрішньої кровотечі. Смерть громадянина ОСОБА_18 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з ушкодженням верхньої порожньої вени, що супроводжувалось внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка стала причиною крововтрати та смерті. Основним в ступені крововтрати та настанні смерті була анатомічна локалізація ушкодження (велика магістральна судина). Час та самостійне пересування з моменту отримання ушкодження верхньої порожньої вени до медичного закладу також сприяв розвитку крововтрати. Враховуючи анатомічну локалізацію ушкодження (велика магістральна судина), можна стверджувати, що внутрішньо-плевральна кровотеча, за механізмом фізіологічного згортання крові в ділянці ушкодження судини з формуванням тромбу та припиненням кровотечі неможлива, і потребувала хірургічного втручання - ушивання ушкодженої судини, тобто, самостійно не могла зупинитись і закінчитись одужанням хворого. При зовнішньому огляді діагностувати, яка саме судина органів грудної порожнини ушкоджена та зону її ушкодження неможливо. Це можливо лише за умов застосування інструментальних методів дослідження (доплерографія та ультразвукове дослідженні серця і магістральних судин). Однак, в даному випадку, внаслідок наявності у правій плевральній порожнині значної кількості крові, провести таку діагностику було вкрай важко. Верхня порожня вена є великою магістральною судиною, без якої неможливий адекватний кровообіг в організмі. При зверненні до хірургічного відділення Березанської міської лікарні ОСОБА_18 не було встановлено проникаючий характер колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, а також джерело кровотечі у праву плевральну порожнину - ушкоджена верхня порожня вена. ОСОБА_18 в період часу з моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту звернення за медичною допомогою міг як усвідомлювати, так і ні тяжкість отриманих ушкоджень. Але на розвиток наслідків ушкоджень вплинув характер ушкоджень, час звернення за медичною допомогою, обсяг і час надання медичної допомоги та не встановлення джерела кровотечі. (а.с.154 172 т.4)

Цей висновок роз`яснено експертом ОСОБА_58 , у тому числі щодо причинного зв`язку між колото-різаним пораненням грудної клітки справа з ушкодженням верхньої порожньої вени ОСОБА_18 та його смертю, а також можливості надання йому медичної допомоги для уникнення наслідків, що настали.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.06.2014 у цьому кримінальному провадженні скасовано вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.04.2014 та кримінальне провадження направлене до того ж суду на новий судовий розгляд. Ухвала мотивована тим, що суд у вироку вказує, що множинність та хаотичність колото-різаних поранень, локалізація їх в різних ділянках тіла потерпілих, неоднаковий механізм їх нанесення, різна сила удару а також те, що тілесні ушкодження спричинені одразу кільком особам, з якими раніше відносин в обвинуваченого не було, дає підстави суду вважати, що ОСОБА_3 сприймав ситуацію, що склалась, як напад на нього та його брата з боку великої групи чоловіків та наносив удари по тілу цих осіб, вважаючи, що діє в обстановці захисту. Однак, суд обґрунтовуючи свій висновок про доведеність вини обвинуваченого вказує, що в діях ОСОБА_3 відсутня вина у формі умислу. Він діяв з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, що є злочинною недбалістю.

Такі висновки суду є суперечливими і ці суперечності не можуть бути усунуті в судовому засіданні апеляційного суду.

Окрім того, судом не встановлено кому належав ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілим обвинуваченим ОСОБА_3 , що має суттєве значення для правильного прийняття рішення, оскільки суд без будь-яких доказів визнав, що ніж не належав обвинуваченому. Так, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , котрі були на місці вчинення злочину і їх показання різняться з показаннями обвинуваченого, проте суд оцінки їх показанням не дав і не вказав чому він визнав показання обвинуваченого правдивими.

В ході нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватися вимог КПК України, ретельно перевірити зібрані у справі докази, доводи апеляційних скарг, дати належну оцінку всім доказам та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване судове рішення.

Незважаючи на те, що зазначена ухвала Апеляційного суду Київської області винесена не у зв`язку з встановленням обставин, передбачених ст.415 КПК України, та взагалі не на підставі цієї статті, яка визначає підстави для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, суд керується приписами ч. 3 цієї статті у межах, визначених законодавством України з врахуванням конституційних принципів та засад.

Частинами 4, 5, 8 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Висновок або думка особи, яка дає показання, можуть визнаватися судом доказом, лише якщо такий висновок або думка корисні для ясного розуміння показань (їх частини) і ґрунтуються на спеціальних знаннях в розумінні статті 101 цього Кодексу. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.84 КПК України доводи апеляційних скарг учасників кримінального провадження не є доказами в кримінальному провадженні, суд відповідно до положень ст.91 КПК України не може перевіряти їх та посилатись у вироку на ці доводи апеляційних скарг.

Також, відповідно до приписів ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Таким чином, суд оцінює показання обвинуваченого, потерпілих та свідків лише ті, що надані ними судові безпосередньо при новому судовому розгляді.

Крім того, зважаючи на принципи безсторонності суду, змагальності сторін, з огляду на положення ст. 93 КПК України, суд не вправі збирати докази. У зв`язку з цим, зважаючи на нижченаведені конституційні принципи, у тому числі принцип презумпції невинуватості, суд не може вирішувати питання належності ножа, який фігурує у справі, крім як на підставі наданих судові доказів. При цьому, зазначений речовий доказ судові не надавався.

Стаття 8 Конституції України закріплює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 129 Конституції України (у редакції на час винесення вироку) визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

При оцінці доказів, що відповідно до ст.ст.92, 93 КПК України надані судові учасниками кримінального провадження, та визнані судом належними й допустимими, суд керується, крім конституційних положень, приписами ст. 94 КПК України, завданнями кримінального провадження, закріпленими у ст. 2 КПК України, а також засадами кримінального провадження, визначеними у ст.ст. 7 29 КПК України.

Частини 2, 4 ст.17 КПК України передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Ради Європи) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, оцінка доказів у справі буде здійснюватись із врахуванням того, що доказування, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, які були безпосередніми учасниками інкримінованих обвинуваченому подій, суд доходить висновку, що вони мають неузгодженості як між собою, так і у певних обставинах мають протиріччя у показаннях безпосередньо цих осіб.

Формулювання обвинувачення не містить посилань на події ночі з 24.08.2013 на 25.08.2013, однак, ці події наводяться у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, зважаючи на те, що характер цих подій на думку сторін кримінального провадження впливає на сформульоване обвинувачення, суд визнає належними докази на підтвердження таких обставин.

Суд вважає доведеними обставини отримання 25.08.2013 між 01.00 та 02.00 ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді травми верхньої губи під час бійки поблизу ТЦ «Підсінний» по вул. Шкільна, 44 в м. Переяслав-Хмельницькому, а також втрати ОСОБА_59 під час цієї бійки золотого ланцюжка, що має ознаки розбійного нападу. Також суд доходить висновку, що ОСОБА_10 , ОСОБА_59 та ОСОБА_12 й ОСОБА_13 були учасниками цієї бійки.

Оцінюючи вищевказані показання свідків та обвинуваченого, зважаючи на те, що ОСОБА_12 визнав факт притягнення його до кримінальної відповідальності до цих подій, суд також доходить висновку, що останній висловив 25.08.2013 у телефонній розмові з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 бажання врегулювати конфлікт без залучення правоохоронних органів на особистій зустрічі о 21.00 у м. Переяслав-Хмельницький біля клубу «Міленіум» по вул. Б.Хмельницького, 129.

Керуючись ст. 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України суд не може визнати ту обставину, що під час бійки 25.08.2013 між 01.00 та 02.00 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 били близько 12 чоловік.

За таких обставин, суд визнає, що при домовленості між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 про зустріч о 21.00 25.08.2013, останній міг розраховувати на зустріч лише з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Показання обвинуваченого, потерпілих та свідків та досліджені докази підтверджують місце та час подій зустрічі о 21.00 25.08.2013.

Оцінка усіх доказів у сукупності дає підстави для висновку, що у цій зустрічі приймали участь ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 з одного боку та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 з іншого боку. ОСОБА_19 безпосередньої участі при цьому не брав, а знаходився на відстані близько 30 м.

Показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_19 щодо кількості нападників та характеру їх руху не підтвердились іншими дослідженими доказами.

Показання свідка ОСОБА_60 мають загальний характер й суд враховує, що він не бачив початку події, що є важливим в досліджуваній ситуації для правильної кваліфікації дій обвинуваченого. За розвитком подій він спостерігав на значній відстані, в умовах недостатньої видимості, що може свідчити про неточності в його показаннях у тому числі щодо кількості учасників бійки.

Судом встановлено, що до групи з трьох чоловіків підійшла група з 8 чоловік. При цьому, це відбулось майже одночасно, тобто чоловіки підходили та зупинялись біля ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 групами по 4 чоловіки протягом кількох секунд.

Також, при судовому розгляді не підтверджено наявність у групи з 8 чоловік у руках зброї або інших предметів, що могли бути використані як зброя.

Не знайшло свого підтвердження твердження ОСОБА_3 , що він підібрав ніж з асфальту, коли його били. З досліджених письмових доказів не вбачається прямого доказу того, що ОСОБА_3 або інші особи брали цей ніж у руки. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено про належність ножа ОСОБА_3 або іншій особі.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч.4 ст.17 КПК України, зважаючи на приписи ст.337 КПК України, суд не може встановити належність ножа, яким спричинені тілесні ушкодження потерпілим, як ОСОБА_3 , так й іншим особам, а також дерев`яного брусу, яким за словами обвинуваченого, потерпілих та свідків наносились удари та вибивався ніж з рук ОСОБА_3 .

Таким чином, у контексті пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення суд має встановити момент виникнення у нього умислу на заподіяння ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з обвинувального акту, у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень за допомогою ножа в ході конфлікту між ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Суд погоджується із зазначеним твердженням сторони обвинувачення. Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений наносив удари ножем усім особам, які до нього наближались. Таким чином, спрямування умислу ОСОБА_3 на нанесення ножових поранень тілесних ушкоджень на конкретну особу відбувалось безпосередньо після наближення до нього тієї чи іншої особи.

Так, встановлено, що після початку зустрічі до моменту нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_14 . ОСОБА_3 спочатку привітався за руку як мінімум з ОСОБА_13 .

Оцінюючи показання учасників, щодо того, що ОСОБА_3 розмахував руками або тримав їх у кишенях, суд доходить висновку, що характер висловів, які лунали від ОСОБА_3 у бік осіб, які прибули, твердження, що він був агресивний свідчать про те, що у ОСОБА_3 була присутня активна жестикуляція.

Це також підтверджується тим, що ОСОБА_14 повідомив, що він «кілька разів сказав ОСОБА_3 заспокоїтись та поклав на нього руку», а потім уточнив, що «це був «блок» для захисту від удару ОСОБА_3 ». Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_15 повідомили, що ОСОБА_14 прикрився від руки ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_13 вказав, що ОСОБА_14 притримав руку ОСОБА_3 за лікоть, щоб той заспокоївся.

Оцінюючи показання учасників, суд доходить висновку, що дії руками ОСОБА_3 , у зв`язку з якими ОСОБА_14 «притримав» його руку не були ударом, спрямованим ОСОБА_14 , у тому числі через те, що ОСОБА_14 перебував у положенні навпроти трохи збоку.

Таким чином, суд доходить висновку, що у ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 після того, як останній «притримав» руку ОСОБА_3 .

Умисел в ОСОБА_3 на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 виник у момент наближення останнього до ОСОБА_3 та його «охоплення».

Умисел в ОСОБА_3 на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_24 виник в той момент, коли останній затримав ОСОБА_10 (охопив його), а ОСОБА_10 гукав на допомогу брата.

Будь-яких доказів того, що в ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_24 до визначених вище моментів, не встановлено.

Це також підтверджується тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не отримали тілесних ушкоджень від ОСОБА_3 25.08.2013.

Експерт ОСОБА_61 при допиті щодо роз`яснення експертних висновків за результатами судово-медичних експертиз, які ним проводились, пояснив, що різниця довжини каналу (рани) та довжини леза, яким ця рана спричинена, можлива через еластичність тканини тіла та свідчить про притискання ножа до тіла.

Таким чином, суд дійшов висновку, що нанесення ОСОБА_3 ударів ножем по ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_24 мав спрямований характер із додаванням зусиль.

Досліджуючи питання мотиву та мети спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_24 суд враховує, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 наніс ножем також й ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що, у контексті вищезазначених висновків суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_3 не мав мотивів помсти за побиття брата або викрадення золотого ланцюжка ОСОБА_19 , оскільки тілесні ушкодження отримали особи, які не були учасниками тих подій.

Метою зустрічі о 21.00 25.08.2013 було врегулювання конфліктної ситуації, що відбулась напередодні.

Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 , зважаючи на його психічні характеристики як то дратівливість, демонстративність, нестійкий вольовий контроль поведінки, завищений рівень домагань та самооцінки, низька толерантність до суб`єктивно значимих факторів, перевага емоційної логіки в міркуваннях та мотивації вчинків, негативно сприйняв прибуття на зустріч ще 6-х, крім як учасники попередніх подій, чоловіків. Зовнішній вигляд цих осіб (спортивна статура, спортивний одяг), характер їх прибуття до місця зустрічі (одночасно), розташування напівколом, що блокувало переміщення обвинуваченого та його брата, зауваження «заспокоїтись», темна пора доби, на думку суду дало підстави ОСОБА_3 вважати, що наміри цих 8 чоловіків є недоброзичливими щодо нього.

Це зокрема, підтверджується тим, що ОСОБА_3 в різкій формі запитував в них, навіщо вони прибули. Твердження обвинувачення, що ОСОБА_3 нецензурно виражався, не підтверджуються дослідженими доказами, але зважаючи на виниклу ситуацію між учасниками зустрічі, їх вік, місце проживання, характер зайнятості у контексті загального культурного становища в суспільстві, яке дозволяє певним особам використовувати нецензурні слова у повсякденному спілкуванні для донесення інформації в доступній для них формі, дає підстави для висновку, що використання нецензурних слів ОСОБА_3 могло мати місце. Разом з тим, підстав вважати, що це спровокувало конфлікт та має значення для встановлення судом обставин, що підлягають доказуванню, у суду немає.

В суду немає підстав стверджувати, що 8 осіб, які прибули на зустріч мали агресивні наміри щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , разом з тим, те, що прибулі з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є спільними знайомими, відношення до конфлікту, що стався напередодні, не мали, та прибули з метою «моральної підтримки» останніх, дає підстави суду для висновку, що такі дії мали наміром здійснити як мінімум психологічний тиск на ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у зв`язку тим, що їх фізична сила явно превалювала над останніми.

Наявність тілесних ушкоджень в ОСОБА_10 після інциденту з ОСОБА_12 вночі з 24.08.2013 на 25.08.2013, давало підстави ОСОБА_3 оцінювати ситуацію, яка складалась із прибуттям 8 чоловіків на зустріч, як таку, що може спричинити загрозу його здоров`ю та життю.

Доволі раптове наближення ОСОБА_14 до ОСОБА_3 та відсторонення назад ОСОБА_12 , на думку суду, спровокувало ОСОБА_3 допустити, що починаються агресивні дії щодо нього з боку ОСОБА_14 . Притримка руки ОСОБА_3 . ОСОБА_14 для ОСОБА_3 свідчило про застосування до нього фізичної сили (напад).

Також, суд враховує, що затримання ОСОБА_8 . ОСОБА_11 одночасно з агресивними діями ОСОБА_14 дало підстави ОСОБА_3 вважати, що напад відбувається групою осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що не встановлено наявність у 8 чоловіків будь-якої зброї чи пристосувань для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_14 умисно з метою оборони від нападу, який, як вважав ОСОБА_3 розпочався з моменту «утримання» його руки ОСОБА_14 .

Зважаючи на те, що з боку ОСОБА_8 вже здійснювались насильницькі дії по відношенню до ОСОБА_11 та потім він, наблизившись до ОСОБА_3 , обхопив його, спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 відбувалось також у стані оборони ОСОБА_3 від нападу.

Характер дій ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 по відношенню до ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які виражались у намірі наблизитись, застосувати фізичну силу або нанести тілесні ушкодження, а також крики ОСОБА_10 про допомогу, дали підстави ОСОБА_3 вважати, що напад здійснюється й по відношенню до його брата.

На момент нанесення ударів ножем ОСОБА_24 ОСОБА_3 вважав, що ОСОБА_24 здійснюється напад на ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_18 фізично утримував останнього, обхопивши руками.

«Відступ» задкуванням ОСОБА_10 та ОСОБА_3 від місця бійки, а також нанесення ударів по них дерев`яною палицею ОСОБА_17 свідчать про захисний характер (оборона) їх дій.

Вищенаведене дає підстави суду для висновку, що встановлені досудовим розслідуванням обставини події, які інкримінуються обвинуваченому, відрізняються від обставин, встановлених судом.

Таким чином, суд вважає, що у сформульованому обвинуваченні ОСОБА_3 не враховано встановлені судом обставини наявності при заподіянні ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 обвинуваченим умисних тілесних ушкоджень у стані оборони.

За таких обставин, суд вважає неправильною кваліфікацію дій ОСОБА_3 , стороною обвинувачення за ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 121 КК України, як таких, що виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та ОСОБА_8 та в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , що потягло його смерть.

Суд не вбачає підстав вважати, що реального суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_3 та ОСОБА_10 з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не було, а ОСОБА_3 неправильно оцінив їх дії.

Як встановлено вище, виникла ситуація свідчила про недоброзичливі наміри 8 прибулих чоловіків по відношенню до ОСОБА_3 та ОСОБА_10 «Утримання» ОСОБА_14 руки ОСОБА_3 за умов його раптового зближення, фізичне затримання ОСОБА_8 ОСОБА_11 , а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 перебували в оточенні 8 молодих чоловіків, вказують на реальність посягання.

Разом з цим, зазначене посягання не мало такого ступеню небезпеки для ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , який би дозволив застосувати ніж з довжиною леза 100 мм. для нанесення численних ударів в область розташування життєво важливих органів із застосуванням зусилля.

Отримане ОСОБА_14 тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини з лівого боку та отримане ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження в область спини, яке проявилось колото-різаною раною у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини - знаходяться в причинному зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_3 .

Смерть ОСОБА_18 перебуває в причинному зв`язку з отриманим від дій обвинуваченого тяжким тілесним ушкодженням у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з ушкодженням верхньої порожньої вени, що супроводжувалось внутрішньою і зовнішньою кровотечею, яка стала причиною крововтрати та смерті.

Доводи сторони захисту, що смерть ОСОБА_18 настала в результаті того, що він звернувся за медичною допомогою невчасно, а надана медична допомога була некваліфікованою, судом враховуються та, зважаючи на досліджені судом докази, мають місце.

Разом з тим, для цілей цього кримінального провадження суд застосовує сталу в доктрині кримінального права та правозастосовній діяльності теорію «необхідного спричинення». Судом встановлено, що нанесення тілесних ушкоджень передувало смерті ОСОБА_18 ; саме ці тілесні ушкодження верхньої порожньої вени спровокували та створили реальну можливість кровотечі, яка стала причиною крововтрати та смерті; без зазначених тілесних ушкоджень крововтрата та смерть не наступили би.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 377 КПК України, ОСОБА_3 підлягає кримінальній відповідальності за ст. 124 КК України за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, а саме: за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні цих злочинів доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, приймає до уваги особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, в суді не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, щодо епізоду умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони, суд визнає тяжкі наслідки, завдані злочином, оскільки зазначеними діями обвинуваченого спричинено смерть ОСОБА_18 .

Вчинені ОСОБА_3 злочини, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.

А тому суд, врахувавши думку потерпілих, призначає покарання у найсуворішому виді, який передбачено відповідною нормою кримінального закону та в межах санкції ст. 124 КК України.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 в суді висловив щире співчуття рідним ОСОБА_18 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, під час проходження строкової військової служби у 2003 році мав заохочення від командування, за місцем реєстрації та за час проживання в м. Болград Одеської області, характеризується посередньо, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_62 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цивільний позов (уточнений) потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 123 т.3) в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди, суд вирішує відповідно до положень ст.22, ч. 1 ст.1166 та ст.1201 ЦК України та задовольняє частково: на суму 27106 гривень 40 копійок, що підтверджується товарним чеком № Б1-Чк-0058151 від 25.08.2013 на суму 366,40 грн. на придбання ліків та товарним чеком № 12 від 26.08.2013 на суму 4490,00 грн. на придбання речей, пов`язаних з організацією комплексу заходів та забезпечення обов`язкових дій при похованні, накладною № 647 від 08.07.2014 на суму 22250 грн. на придбання пам`ятника та облаштування могили ОСОБА_18

Затрати, понесені на організацію поминальних обідів, суд не відносить до витрат на поховання, так як вони не стосуються дійства з поміщення труни з тілом у могилу та облаштування місця поховання, не належать до витрат, пов`язаних з ритуальними послугами та обрядами. Крім цього, подані цивільним позивачем накладні не містять всіх необхідних відомостей про найменування товару та його ціну, за формою не є фіскальним документом про оплату товару (а.с. 28-30 т.1)

Вирішуючи питання відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд вважає, що смерть ОСОБА_18 від злочинних дій ОСОБА_3 завдала його дружині ОСОБА_7 , нервового потрясіння, душевних страждань та переживань, що в розумінні ч.2 ст.23 ЦК України є ознаками моральної шкоди. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань потерпілої, наявність у неї дітей, суд погоджується з розміром моральної шкоди, яку вона оцінила в 60 000 гривень. Підстав для зменшення цього розміру немає, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню на підставі ч.1 ст. 1167 та ч.2 ст. 1168 ЦК України.

Судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 244 гривні 72 копійки та на проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 1765 гривень 20 копійок (а.с. 223, 228 т.1), суд на підставі ч.2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України документи та інші речі, вилучені 26.08.2013 під час огляду місця події з місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 170 т.1) - підлягають поверненню власнику за його клопотанням.

Решта речових доказів, вилучених під час огляду місця події 26.08.2013 (а.с.153, а.с. 175-176, а.с. 188-191 т.1) підлягають знищенню в порядку та на умовах, передбачених законом.

11.10.2013 о 22.46 ОСОБА_3 затримано на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.09.2013.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.10.2013 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 11.12.2013.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання та звільнено ОСОБА_3 з-під варти негайно.

21.11.2013 ухвалою Апеляційного суду Київської області ухвалу від 13.11.2013 скасовано, але не прийнято іншого рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.12.2013 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 в межах строку досудового розслідування до 11 січня 2014 року, а саме до 58 днів з утриманням в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області. Строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити обчислювати з 19 грудня 2013 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 у подальшому продовжувався ухвалами від 10.01.2014, 04.03.2014. ОСОБА_3 звільнено з-під варти на підставі вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.04.2014.

Таким чином сукупний строк тримання ОСОБА_3 під вартою у цьому кримінальному провадженні складає 138 днів.

На підставі ст. 72 КК України строк тримання під вартою має зараховуватись у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі. У зв`язку з цим має бути зараховано 552 дні обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.124 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання особи для приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою 552 дні обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 27106 (двадцять сім тисяч сто шість) гривень 40 копійок матеріальної шкоди та 60 000 (шістдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 2009 (дві тисячі дев`ять) гривень 92 копійки.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: документи та інші речі, вилучені 26.08.2013 під час огляду місця події з місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 170) - повернути ОСОБА_3 .

Решту речових доказів, вилучених під час огляду місця події 26.08.2013 (а.с.153, а.с. 175-176, а.с. 188-191 т.1) знищити після набрання вироком законної сили.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченим та прокурором негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1