Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/256/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підсудного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року задоволене подання начальника Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Кіровоградській області та ОСОБА_8 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09.12.2013 року та з урахуванням ухвали Кіровського районного суду від 17.03.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки - звільнено від відбування призначеного йому покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим,що подання про застосування амністії внесено відповідно до положень п. «а» ч.2 ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки ОСОБА_8 , засуджений за умисний злочин середньої тяжкості, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» страждає на ішемічну хворобу серця та гіпертонічну хвороба 3-ої стадії. Дані захворювання передбачені п. 8.1.7 та п. 8.2. Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання обмеження щодо застосування амністії, визначені Законом України «Про амністію у 2014 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», відсутні, а тому внесене подання підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Кіровоградської області просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду та скасувати її, постановивши нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Кіровоградській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Всупереч вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок застосування амністії в Україні», ч.4 ст. 370, ст. 539 КПК України суд 1-ої інстанції, розглядаючи подання начальника Кіровоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Кіровоградській області про застосування до засудженого ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію в 2014 році», не врахував того, що на час розгляду подання, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року та ухвала судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 09.12.2013 року, були оскаржені прокурором в касаційному порядку та матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_8 перебували на розгляді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що істотно вплинуло на повноту дослідження обставин справи та правильність висновків суду про можливість застосування відносно ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Таким чином, на думку прокурора судом 1-ої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які частково підтримали апеляційну скаргу прокурора, однак вважають, що вказана ухвала суду підлягає скасуванню лише на підставі того, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 травня 2014 року та додатковою ухвалою до неї від 17 липня 2014 року скасована ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2013 року, а відповідно вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 вересня 2013 року є таким, що на даний час не набрав законної сили, а тому зараз відсутнє рішення суду, що стало підставою для ухвалення оскаржуваної ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2014 року, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів подання видно, що місцевий суд постановив ухвалу від 22.05.2014 року без участі скаржника, а згідно долученого до справи листа № 33022 від 30.05.2014 року видно, що копію ухвали направлено лише прокурору м. Кіровограда ОСОБА_10 , однак останній на даний час в органах прокуратури не працює, та який з невідомих причин не повідомив скаржника про існування вказаної ухвали суду і вчасно не надав її до Ленінського районного суду м. Кіровограда, який постановив вирок у даній справі для приєднання її до справи та належного реагування відповідного прокурора, який підтримував обвинувачення по даній справі. Як видно з долученого до матеріалів подання вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 9.12.2013 року у розгляді даної справи приймали участь лише прокурори відділу прокуратури Кіровоградської області, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких також вчасно не повідомлено про дану ухвалу суду. Враховуючи, що скаржник дізнався про винесену ухвалу суду від 22.05.2014 року лише після скасування ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 9.12.2013 року згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.05.2014 року та повернення даної справи на новий апеляційний розгляд, тому колегія суддів вважає що він з поважних причин пропустив встановлений законом строк подачі апеляційної скарги і його слід поновити.

Як вбачається з матеріалів подання начальник Кіровоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Кіровоградській області ОСОБА_13 13.05.2014 року звернувся до місцевого суду з клопотанням про вирішення питання про застосування відносно засудженого ОСОБА_8 ст. 1 п. «г» ЗУ «Про амністію у 2014 році».

У поданні посилається на те, що ОСОБА_8 за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року засуджено за ст. 190 ч.2, ст. 364 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. 06.01.2014 року матеріали на виконання вказаного вироку надійшли до Кіровської кримінально-виконавчої інспекції.

При цьому вказує на те, що згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2014 року на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 року, засудженого ОСОБА_8 звільнено від покарання за ст. 364 ч.3 КК України.

А тому, враховуючи що злочин за ч.2 ст. 190 КК України не є тяжким та на момент набрання чинності Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року даний громадянин хворіє на ішемічну хворобу серця та гіпертонічну хворобу 3 стадії просив суд вирішити питання про застосування відносно засудженого ОСОБА_8 ст. 1 п. «г» ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року задоволене подання начальника Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Кіровоградській області та ОСОБА_8 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09.12.2013 року та з урахуванням ухвали Кіровського районного суду від 17.03.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, звільнено від відбування призначеного йому покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Проте, розглядаючи вказане подання районний суд не врахував того, що на час його розгляду, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.09.2013 року та ухвала судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 09.12.2013 року, були оскаржені в касаційному порядку прокурором, який брав участь у розгляді справи та 02.04.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ призначено кримінальну справу відносно ОСОБА_8 на 27.05.2014 року до розгляду в касаційному порядку, тобто на п`ять днів пізніше ніж розглянуте районним судом вказане подання.

За таких обставин, з метою ухвалення законного, обґрунтованого та мотивованого рішення по даній справі, що передбачено вимогами ч.1 ст. 370 КПК України, районному суду слід було з`ясувати, чи не оскаржені вказані судові рішення стосовно ОСОБА_8 в касаційному порядку. Згідно вимог ч.2 ст. 426 КПК України, касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції. А тому для з`ясування вказаних обставин, слід було направити до Ленінського районного суду м. Кіровограда відповідний запит, оскільки на момент розгляду вказаного подання пройшов нетривалий час, менше шести місяців, тому для об`єктивного встановлення фактичних обставин, необхідно було відкласти розгляд вказаного подання до отримання результатів касаційного перегляду кримінальної справи відносно ОСОБА_8 .

Крім того, положеннями ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок застосування амністії в Україні» передбачено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Однак, суд 1-ої інстанції, розглядаючи вказане подання про застосування до засудженого ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію в 2014 році», в порушення вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок застосування амністії в Україні» та ст. 370 КПК України не врахував вищенаведене, що істотно вплинуло на повноту дослідження фактичних обставин справи та правильність висновків суду про можливість застосування відносно ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році», чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів погоджується і доводами захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , які викладені в письмовому запереченні на апеляційну скаргу прокурора у тій частині, що ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року підлягає скасуванню і з тієї підстави, що ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2013 року скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 травня 2014 року та додатковою ухвалою до неї від 17 липня 2014 року, а тому вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2 вересня 2013 року є таким, що на даний час не набрав законної сили, а відтак зараз відсутнє рішення суду, що стало підставою для ухвалення оскаржуваної ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2014 року.

З огляду на викладене та враховуючи, що доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду від 22.05.2014 року в ході апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2014 року, якою ОСОБА_8 засудженого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 2.09.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 9.12.2013 року, з урахуванням ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2014 року за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки - звільнено від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» - скасувати.

Відмовити у задоволенні вказаного подання начальника Кіровоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Кіровоградській області про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2