Справа № 466/9717/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2016 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003746 від 01.09.2016 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працює підсобним працівником підприємства "Молочні дари", раніше неодноразово судимого, востаннє 20.09.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.02.2016 року звільнений на підставі ч.5ст.72 КК України у зв`язку із закінченням строку відбування покарання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 27.08.2016 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні загального коридору, який знаходиться на 9-му поверсі під`їзду АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав із сумки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки "LG D724" ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 4222,11 грн., із сім-картою оператора «Lifecell» № НОМЕР_3 вартістю 25 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 4247,11 грн.

Відтак, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - як особа, що вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні сторони подали угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 26.12.2016 р., укладену між потерпілою ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладення на обвинуваченого обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпіла підтверджує, що майнових претензій до обвинуваченого у неї не має.

Будучи у суді обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 підтримали угоду. ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов"язання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як ним шкода відшкодована повністю.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 26.12.2016 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_6 роз"яснено вимоги ст.473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов"язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає позбавлення волі. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, викрадене повернуто потерпілій, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді обмеження волі, із затосуванням ст.75, 76 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 26.12.2016 р., укладену між потерпілою ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_3 та призначення йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Іспитовий строк рахувати з дня оголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1