Справа № 452/1578/14-к
16 грудня 2016 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
Прокурор 28.11.2016 року заявив клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, а саме, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час досудового розслідування та судового розгляду не зменшилися, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та наявність підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, керуючись таким.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України є обгрунтованою.
Суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, однак відсутні докази про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде не достатньо для запобігання ризикам передбачених ст.177 КПК України, оскільки наведені процесуальні ризики були враховані при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту в ухвалі Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.07.2016 року, що забезпечило виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту та встановленню обмежень передбачених ст.181 КПК України обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , що підтверджується наявними в матеріалах справи медичними документами, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який проживає один.
Застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає, що на нього слід покласти на строк до двох місяців такі обов`язки: заборону залишати місце проживання (житло) за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, крім часу на відвідування лікувального закладу, та щоденно з 12.00. до 14.00 год. для придбання продуктів харчування та медикаментів, а також прибувати за кожною вимогою на визначений час до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 331, 395 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: заборону залишати місце проживання (житло) за адресою АДРЕСА_1 цілодобово, крім часу на відвідування лікувального закладу, та щоденно з 12.00. до 14.00 год. для придбання продуктів харчування та медикаментів, а також прибувати за кожною вимогою на визначений час до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання Самбірському відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремо оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді