Ухвала
іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджено:
за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;
за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_5 :
на користь держави 1370 грн 10 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 ;
на користь держави 5064 грн 60 коп. процесуальних витрат.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, захисник не навела належного обґрунтування своїх вимог щодо необхідності скасування судових рішень зі згаданих підстав з урахуванням відповідних положень статей 412-414 КПК. Зокрема не розкрито, яким чином наведені, на думку захисника, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Крім того, захисником не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.
Також, до касаційної скарги не додано додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 427 КПК.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити захиснику семиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3