гСправа № 187/168/17 Провадження №1-кп/0187/62/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000049 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Синельниково Синельниківського району Дніпропетровської області; громадянина України, освіта середня-спеціальна; не працює; не одружений; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 виданий 14.02.2000; ІН НОМЕР_2 ; раніше судимий 02.02.2017 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

15.01.2017 о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 (далі Щабельський) повторно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . Знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_7 впевнившись, що на території домоволодіння власник відсутній та за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, зайшов до двору, після чого користуючись тим, що вхідні двері на замок не зачинялись, проник до середини приміщення, де реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, із корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки "Україна" вартістю 1000 гривень, який належить ОСОБА_6 . З викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним в подальшому за власним розсудом, а саме віддав за борги ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що був на підпитку, зайшов до двору потерпілої. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає викрав велосипед, який потім намагався продати та віддав за борги ОСОБА_8 . На даний час велосипед повернуто. Попросив вибачення у потерпілої.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий за корисливий злочин, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді органом пробації зроблено висновок, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб ). Виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 Кримінального кодексу України, його мети, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених в статті 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

З урахуванням ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним здійснити розподіл процесуальних витрат та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме вартість проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_5 встановити 2 (два) роки.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1 та 2 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1