Справа № 495/8108/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002820 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, українки, раніше не судимої, розлученої, маючої на утриманні сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

Обвинуваченої у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 14.09.2016 приблизно о

14 годині, перебуваючи на перехресті проїзної частини вулиць Калиніна та Пушкіна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, побачивши малолітню потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка йшла назустріч обвинуваченої ОСОБА_3 , у зв`язку з поверненням зі школи та в руках тримала планшет марки Fly чорного кольору вартістю 1000 гривень, який знаходився в оранжевому чохлі вартістю 150 гривень. У обвинуваченої ОСОБА_3 виник намір на відкрите, заволодіння вказаного планшету з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачена ОСОБА_3 підійшла до малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та вирвала з її рук зазначене майно, загальною вартістю 1150 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникла та розпорядилася вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши шкоду потерпілій у розмірі 1150 гривень.

Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_7 заподіяла майнову шкоду неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , на суму 1150 гривень 00 копійок.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 , скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 в ході досудового слідства та судового розгляду свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Судом обвинуваченої ОСОБА_3 було роз`яснено зміст ст. 349 ч. 3 КПК України про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.1 КК України визнала повністю, і показала суду, що дійсно 14.09.2016 приблизно о 14.00 години, вона знаходилась на перехресті проїзної частини вулиць Калиніна та Пушкіна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, де побачила малолітню потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла їй назустріч. У неї виник намір на заволодіння майном, а саме планшетом марки Fly чорного кольору, яка тримала потерпіла. У неї виник намір на відкрите, заволодіння вказаного планшету з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, вона підійшла до малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та вирвала з її рук зазначене майно, після чого з місця вчинення злочину зникла, але по дорозі її затримав громадянин, який бачив, як вона заволоділа вищевказаним майном. У скоєному щиро розкаялася. Просить суд врахувати, що її діями майнова шкода потерпілій фактично заподіяна не була, так як планшет їй повернутий.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились надали суду заяву про розгляд справи по суті, за їх відсутності.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що вона раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину.

Стосовно призначення обвинуваченої ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає за необхідне вирішити питання про призначення покарання обвинуваченої.
При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, розлучена, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаялася у скоєному.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялася у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем мешкання характеризується посередньо, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченої покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосування до неї покарання з випробуванням, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Речовий доказ - планшет марки Fly чорного кольору, який знаходився в оранжевому чохлі, повернутий законному представнику потерпілій під зберігальну розписку слід залишити ОСОБА_8 .

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395, 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити їй покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган пробації.

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речовий доказ - планшет марки Fly чорного кольору, який знаходився в оранжевому чохлі, який повернутий законному представнику потерпілій під зберігальну розписку залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1