Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
УХВАЛА
13 березня 2017 року смт. Ярмолинці

Слідчий суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову від 22.11.2016 р. слідчого в ОВС СВ прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000104, -
встановив:
24.02.2017 р. із ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20.02.2017 р. про визначення підсудності до Ярмолинецького районного суду надійшли матеріали кримінального провадження за скаргою ОСОБА_4 , у якій він просить скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 185 КК України та повернути матеріали кримінального провадження прокурору для організації досудового розслідування.
Скарга мотивована тим, що слідчий дійшов висновку про відсутність ознак складу злочину передчасно, без вжиття усіх необхідних заходів, не врахувавши, що звернення скаржника складається з двох окремих епізодів: вчинення слідчим суддею ОСОБА_7 злочину проти правосуддя та викрадення працівниками поліції під час обшуку грошових коштів скаржника. Покликається на те, що слідчий не перевірив мотивів звернення до слідчого судді із клопотанням про обшук, хоча такі мотиви не відповідали дійсності; не встановив, хто саме із працівників поліції проводив обшук у шафі, де зберігались кошти. Не надавалась слідчим вказівка і на пошук інструменту, який скаржник вважає викраденим.
У судових засіданнях скаржник заяву підтримав. Ствердив, що обшук проводився у його відсутності, він з`явився вдома лише на третій день і помітив пропажу грошових коштів в сумі 46000 грн., які зберігались у пакеті від хліба у внутрішній кишені куртки, що висіла у шафі. Пропажу електродрилі він помітив приблизно через місяць після обшуку така зберігалась в окремому господарському приміщенні на території будинковолодіння. Ствердив, що коли він з`явився, двері у будинок були незачинені, а тому припускає, що крадіжку могли вчинити не працівники поліції, а й інші особи. Ствердив, що не маючи юридичною освіти, а маючи лише загальну середню освіту, скаржник здійснює правозахисну діяльність, одержуючи від людей грошову подяку; отримує грошову допомогу від родини з Ізраїлю і у такий спосіб накопичив 46000 грн. Податки з вказаних сум він не платив та не декларував їх.
Щодо неправосудності ухвали слідчого судді щодо проведення обшуку у його будинку, вважає, що слідчий суддя безпідставно не встановив відсутність зв`язку між ним і розшукуваним ОСОБА_8 , а рапорт, у якому це стверджувалось, не може бути підставою для такої підозри.
Не зміг повідомити, які саме потрібні слідчі дії не були проведені на досудовому слідстві, вважає, що це має бути відомо слідчому; висловлюючи загальну недовіру правозахисній системі обґрунтовував скаргу загальним невдоволенням результатом.
Захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав, покликається на недостатність дій, вжитих слідчим для встановлення ознак складу злочину. Вважає, що доцільно було б перевірити можливі факти придбання працівниками поліції коштовного майна за рахунок викрадених коштів.
Прокурор проти задоволення скарги заперечив, покликається на повноту досудового розслідування та підставність висновків про відсутність ознак складу злочину.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального, провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що за зверненням ОСОБА_4 було внесено до ЄРДР 07.07.2016 р. відомості про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею ОСОБА_7 передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, що полягало у винесенні 01.08.2015 р. завідомо незаконної ухвали про проведення обшуку в домоволодінні скаржника ( АДРЕСА_1 ) (кримінальне провадження №0000104), а також було внесено відомості до ЄРДР 07.07.2016 р. про вчинення працівниками правоохоронних органів Хмельницької області, які проводили обшук, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що полягало у викраденні ними під час проведення санкціонованого обшуку 46000 грн. (кримінальне провадження №0000105). Постановою від 07.07.2016 р. ці матеріали досудових розслідувань були об`єднані в одне провадження за №0000104.

Оскаржуваною постановою від 22.11.2016 р. було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржник посилається на неконкретизовану недостатність вжитих заходів, хоча й припускає, що викрадення його коштів могли вчинити й інші особи, а не працівники поліції і не під час обшуку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим допитувався слідчий суддя, досліджувалась ухвала слідчого судді та матеріали, що послужили підставою для її постановлення. Враховано, що з наданих слідчому судді матеріалів не вбачається доказів, які б не були враховані слідчим суддею; що зібрані матеріали кримінального провадження (а.к.п. 58) свідчать про існування певних відносин між ОСОБА_4 та розшукуваним ОСОБА_8 , намагання ОСОБА_4 захистити ОСОБА_8 від кримінального провадження, чим спростовуються покликання скаржника. В ході досудового розслідування були допитані працівники поліції, поняті, було проведено службове розслідування за фактом стверджуваного вчинення працівниками поліції злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, надавалось доручення про проведення ряду слідчих (розшукових) дій. З пояснень працівників поліції, які приймали участь в обшуку вбачається, що коли вони з іншими працівниками поліції та понятими підійшли до будинковолодіння ОСОБА_4 , вхідні двері були відчиненими. З протоколу обшуку (а.к.п. 73) не вбачається вилучення будь-яких матеріальних цінностей чи наявності будь-яких зауважень присутніх учасників щодо проведеної процесуальної дії.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що органом досудового слідства вжито належних заходів по збору і дослідженню доказів, перевірено мотиви звернень скаржника щодо вчинення злочинів названими ним особами і такі мотиви щодо вчинення злочинів цими особами не знайшли підтвердження. При цьому, в ході судового розгляду на конкретні, невжиті, на думку скаржника слідчі дії, скаржник не посилався, стверджуючи про свою невдоволеність фактом проведення обшуку у його будинку в цілому та діяльністю правоохоронної системи у загальному.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути постановлена ухвала як про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 92, 284, 303-307 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1