Справа № 484/1274/17
Провадження № 1-КП/484/177/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.11.2016 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, які не відпрацьовані;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.3, 389 ч.2 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

за відсутності потерпілої ОСОБА_8 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2017 року близько 14.00 години ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, вирішив повторно вчинити аналогічний злочин. Виконуючи задумане, перебуваючи на території дачного кооперативу «Луч» в м. Первомайську по вул. Гвардійців Родімцева ОСОБА_7 помітив одноповерховий будинок АДРЕСА_2 , в якому нікого не було і того ж дня близько 15.00 години через вікно проник до вказаного будинку, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 таємно викрав з цього будинку 4 алюмінієвих відливи довжиною 2 метри кожний загальною вартістю 344 грн., мідний двожильний електричний дріт довжиною 10 метрів загальною вартістю 50 грн., металевий розвідний ключ вартістю 110 грн., металеву монтировку вартістю 50 грн., велосипедну викрутку вартістю 20 грн. та ключ велосипедний «сімейний» вартістю 20 грн. Все викрадене ОСОБА_7 поклав у мішок і з викраденими речами з місця вчинення злочину зник. Розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши таким чином матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 594 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України.

Крім того, 08.03.2017 року близько 17.00 години ОСОБА_7 , перебуваючи на території дачного кооперативу «Луч» в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Гвардійців Родімцева, з метою виявлення предметів, які в подальшому можна буде викрасти, незаконно, порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадян на недоторканність житла, не маючи дозволу господарки будинку ОСОБА_8 , через вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , однак надалі був помічений сусідами і затриманий.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла.

Також, 28.11.2016 року ОСОБА_7 був засуджений Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт. 23.02.2017 року ОСОБА_7 був попереджений про обов`язковість відбування покарання та відповідальність за ухилення від покарання. Цього ж дня він був направлений до Первомайського управління житлово-комунального господарства, однак для відбуття покарання не явився, не відбув жодної години громадських робіт. 26.04.2017 року ОСОБА_7 був повторно попереджений про відповідальність за ухилення від покарання, однак згідно довідки Первомайського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_7 не відбув жодної години громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно 23 лютого 2017 року ходив у районі дач на Богополі, шукав, де можна викрасти метал. В одному з будинків була незачинена фіранка, він заліз всередину і викрав деякі металеві вироби, якими розпорядився на власний розсуд. З переліком викраденого, зазначеного в обвинувальному акті, погодився. Крім того, 08 березня заліз у цей же будинок, але був помічений сусідами, які його і затримали. Також визнав, що свідомо не являвся на відбуття покарання у вигляді громадських робіт, тому що запив. У скоєному розкаявся, ніякі фактичні обставини справи не оспорював.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались усі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Крім того, обвинувачення підтверджується протоколом огляду місця події дачного будинку, звідки ОСОБА_7 викрав металеві речі та куди проник без дозволу володільця; протоколом пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що свідки у ОСОБА_7 упізнали особу, яку виявили у домоволодінні по АДРЕСА_3 ; протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_7 добровільно показав і розказав, як вчинив злочини; заявою ОСОБА_7 про видачу викраденого майна: газового ключа, монтировки, викрутки, сімейного ключа; які були оглянуті та визнані речовими доказами; висновком товарознавчої експертизи та довідкою ФОП про вартість викрадених речей. Крім того, з довідки органу пробації вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на обліку з приводу відбуття покарання у виді 120 годин громадських робіт; з матеріалів його особової справи вбачається, що він був попереджений про умови, час і місце відбуття громадських робіт, але на відбуття не явився. Неодноразово розшукувався інспектором, оголошувався його привід. З його письмових пояснень вбачається, що він пояснював інспектору, що не може відбути громадські роботи, тому що п`є. Такі пояснення ОСОБА_7 дав і в суді. Зазначені обставини свідчать про ухилення ОСОБА_7 від відбування громадських робіт.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.3 та 389 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, два з яких відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, один тяжкий, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, поверненню викраденого, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується. Покарання слід призначити за сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим. На підставі ч.1 ст. 71 та ст. 72 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 28.11.2016 року. Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Речові докази слід повернути за належністю.

Обвинуваченому ОСОБА_7 раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.3, 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 162 ч.1 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

за ст. 185 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ст. 389 ч.2 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71 ч.1, 72 КК України до призначеного покарання за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2016 року у справі № 484/3135/16-к, провадження № 1-кп/484/194/16 і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 (трьох) років 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази металевий розвідний ключ, металеве монтування, викрутку та сімейний ключ, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 255 від 27.04.2017 року повернути за належністю потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: