Справа № 146/306/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. смт. Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме 17 жовтня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 1 рік ;

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
28 лютого 2017 року прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 181 КПК України звернувся до слідчого судді Томашпільського районного суду з даним клопотанням.
Дане клопотання слідчий мотивував наступним.
3 вересня 2016 року біля 2.00 год ночі ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в кафе-барі «Аліна» яке розташоване на Привокзальній площі в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області підсіли за столик до раніше незнайомого їм чоловіка ОСОБА_8 , який чекав на прибуття потягу № 95/96 сполученням «Черкаси-Львів» та разом розпивали спиртні напої.
Спілкуючись між собою вони помітили у ОСОБА_8 грошові кошти та мобільний телефон, якими вирішили незаконно заволодіти.
Після прибуття вищевказаного потягу о 2.58 год. 3 вересня 2016 року ОСОБА_8 попрямував із кафе до другою платформи станції Вапнярка, де стояв поїзд.
ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 підбігли до останнього в той час, як він був біля вагону поїзда та діючи умисно із корисливих спонукань, ривками вирвали з рук потерпілого чорну шкіряну сумку бувшу у використанні вартістю 300 гривень, в якій знаходилися його особисті речі, а саме: паспорт громадянина України виданий на його ім`я, закордонний паспорт виданий на його ім`я, посвідчення водія видане на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки « Іveko» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , чоловічі сонцезахисні окуляри марки «RAU-BEN», бувші у використанні вартістю 200 гривень, талони на 180 літрів бензину марки А-95 «WOG» ( по 10 та 20 літрів), за ціною21 гривня 70 копійок за один літр, на суму 3906 гривень та талони на 80 літрів дизпалива марки «WOG» (по 20 літрів), за ціною 18 гривень 70 копійок на суму 1496 гривень та мобільний телефон «LG-D 335» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 , бувший у використанні вартість якого згідно висновку експерта № 3691/16-21 від 1 лютого 2017 року становить 1973,12 грн., який був у чорному силіконовому чохлі бувшому у використанні вартість якого становить 35 грн та бувшою у використанні сімкартою марки « Київстар» вартість якої становить 10 грн.
Від вказаних дій зазначена сумка впала на землю. ОСОБА_8 спробував її підняти, проте ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відтягнули його від сумки.
В цей час ОСОБА_8 заскочив у тамбур вагона № 4 де його наздогнали ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у яких був намір на заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в правій передній кишені його штанів.
Долаючи опір потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 нанесли потерпілому ОСОБА_8 численні удари своїми руками та ногами по різних частинах тіла, в область голови та тулуба, чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді численних саднів і синців на голові, руках, ногах, тулубі та прояви забою м`яких тканин голови, які згідно висновку експерта № 1463 від 5 вересня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 53000 гривень, купюрами по 500 гривень, після чого з місця злочину зникли заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 60920 гривень.
Даний факт 4 вересня 2016 року було внесено до ЄРДР за № 0003054 за ч. 2 ст. 186 КК України.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений групою осіб
21 грудня 2016 року ОСОБА_4 була винесена підозра про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений групою осіб.
Прокурор зазначає, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи № 1463 від 5 вересня 2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом добровільної видачі від 24 листопада 2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 ..
Разом з цим прокурор зазначає, що з об`єктивних причин остаточне рішення у кримінальному провадженні прийняти неможливо, оскільки ще потрібно здійснити ряд слідчих дій , а саме: провести одночасний допит між потерпілим ОСОБА_8 , який проживає в іншій області та підозрюваним ОСОБА_6 ; провести одночасний допит між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 ; провести слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_6 » провести слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; долучити до матеріалів кримінального провадження вирок Томашпільського районного суду відносно ОСОБА_6 та квитанцію про сплату ним штрафу; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
З огляду на вищевказане, прокурор вважає, що з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, оскільки 31 серпня 2016 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України, про те незважаючи на це 3 вересня 2016 року вчинив даний злочин, який відноситься до тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, раніше судимий, а саме 17 жовтня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області, тому виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 на 60 діб.
Беручи до уваги те, що ризики які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього не зникли та не зменшилися, а менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків передбачених ст. 177 КК України, тому з даним клопотанням прокурор звернувся до суду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому підстави, просив його задовольнити. Зокрема зазначив, що необхідно продовжити термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки необхідно провести ще ряд слідчих дій. Крім того не відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні просили задовільнити клопотання частково, а саме домашній арешт застосовувати лише в нічний час, та таким чином надати ОСОБА_4 можливість працевлаштуватися оскільки в нього на утриманні є двоє неповнолітніх діти. Також ОСОБА_4 зазначили, що за час перебування під домашнім арештом він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався та не порушував умови домашнього арешту. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначив, що в задоволенні клопотання в цілому необхідно відмовити, клопотання подане з порушенням кримінально-процесуального законодавства, оскільки постанова про продовження строку досудового розслідування була подана лише в судовому засіданні під час розгляду клопотання, крім того вказав, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування в порушення вимог ч. 3 ст. 295 КПК України не було вручене ні підозрюваному ОСОБА_4 ні його захиснику.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, думку та доводи прокурора , слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
За ч.ч. 1, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
З наданих слідчому судді до клопотання доказів вбачається, що дані докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_4 .
Разом з цим відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні від 19 лютого 2017 року вбачається , що строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом., приймає до уваги й те, що він своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Таким чином на підставі вищевказаного та враховуючи те, що ризики, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зменшилися та не перестали існувати, останній раніше судимий, судимість не знята та непогашена, в даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, а також те що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, тому суд вважає продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту на один місяць.

Керуючись ст.. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 115,176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205,309, 492 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України задовольнити задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на один місяць тобто до 31 березня 2017 року

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області.
Суддя:ОСОБА_1