Єдиний унікальний номер 722/555/17
Номер провадження 1-в/722/125/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

та його захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велятино Хустського району Закарпатської області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
12.05.2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням.

Обґрунтовуючи подане клопотання вказував, що під час відбування покарання має заохочення, діючих дисциплінарних стягнень немає, працює в шахті, норми виробітку виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктів не має, режим відбування покарання не порушує. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили його задовольнити, з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, оскільки вважає що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання лише стає на шлях виправлення, до кінця терміну відбування покарання залишається тривалий час, а тому заявлене ним клопотання є передчасним.

Голова спостережної комісії Сокирянської РДА Чернівецької області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Москви від 30.01.2012 року, приведеного у відповідність до Кримінального Кодексу України ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 18.03.2014 року за ч.2 ст.121 КК України до 09 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 07.07.2011 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.02.2016 року, ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання за вказаним вище вироком, строк його попереднього ув`язнення з 07.07.2011 року по 15.05.2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 29.08.2019 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 06 років 08 місяців 25 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 02 роки 03 місяці 05 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно характеристики, затвердженої 15.05.2017 року начальником ДУ «СВК (№67)», в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 перебуває з 07.07.2011 року.
28.11.2015 року, в порядку екстрадиції засуджений ОСОБА_5 прибув на територію України для подальшого відбування покарання до слідчого ізолятора м. Ужгород Закарпатської області. До Сокирянської ВК прибув 25.12.2015 року. Роботи з благоустрою колонії виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. По відношенню до персоналу установи ввічливий. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом отримання посилок та передач.
Згідно атестаційного листа засудженого ОСОБА_5 , станом на 12.01.2017 року, комісією визначено ступінь його виправлення як «стає на шлях виправлення».
Відповідно до протоколу №23/2016 від 15.09.2016 року, адміністративною комісією СВК було прийнято рішення відмовити ОСОБА_5 в клопотанні перед судом про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання як особі, яка не довела свого виправлення.
Суд не погоджується з такими висновками адміністративної комісії СВК з огляду на таке.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 , останній під час відбування покарання на території Російської Федерації, в семидесяти випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Всі стягнення, станом на час розгляду судом клопотання, у встановленому законом порядку погашені. Натомість, за сумлінне відношення до праці по підсумках І-го кварталу 2017 року, засуджений ОСОБА_5 був заохочений у вигляді подяки правами начальника установи.
Згідно довідки №188 від 13.05.2017 року, виданої відділом організації та нормування праці ДУ «СВК №67», засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до колонії до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З березня 2016 року по даний час працевлаштований в гірничому цеху №1 в якості вибірника-складальника стінового каменю. Поставлені йому змінні виробничі завдання виконує.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки.
Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 28.12.2016 року, ОСОБА_5 закінчив Сокирянський навчальний центр №67, здобувши професію «машиніст каменерізальних машин 4-го розряду».
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Так, враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , зокрема те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі, діючих стягнень немає, заохочений за сумлінне відношення до праці, виконує роботи з благоустрою установи, суд приходить до висновку, що він за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Окрім того, застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, на думку суду, буде стимулювати його до подальшої правослухняної поведінки, повернення його до загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві,заохочуватиме його до остаточної відмови від вчинення неправомірних дій, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.6, ч.2 ст.65 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велятино Хустського району Закарпатської області, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Москви від 30.01.2012 року, приведеного у відповідність до Кримінального Кодексу України ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 18.03.2014 року, умовно-достроково на невідбутий строк 02 роки 03 місяці 05 днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: