Номер провадження: 11-сс/785/1030/17
Номер справи місцевого суду: 520/7017/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002265 від 15.06.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, шасі № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна посилаючись не те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог закону. Висновок суду про відсутність передбачених законом підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль, який є речовим доказом, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, так як відсутність арешту на автомобіль може перешкодити кримінальному провадженню, так як зазначене у клопотанні майно є речовим доказом кримінального провадження, призначене відповідне експертне дослідження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримали апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч.ч. 1,2 п.5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та спів розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, оскільки прокурор не довів правових підстав та необхідність його застосування арешту, не надав належних доказів, які вказують, що вилучене майно є речовим доказом, санкцією ст. 290 КК України не передбачена спеціальна конфіскація майна.

Разом з тим, апеляційний суд дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного розгляду, вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про арешт, оскільки пришов до необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для арешту автомобіля.

Так, в обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначив, що у провадженні Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області знаходяться матеріали кримінального провадженні, внесеного в ЄРДР №0002265 від 15.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.06.2017 року до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора патрульної поліції ОСОБА_9 про те, що 15.06.2017р., перебуваючи в складі екіпажу «Благо-110» під час патрулювання Київського р-ну м. Одеси, а саме по Люстдорфській дорозі 55, за порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_10 зупинено зазначений автомобіль та, у подальшому, встановлено, що у водія вказаного автомобіля, відсутнє свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерній знак НОМЕР_2 за вказаним автомобілем не значиться та ідентифікаційний номер кузова містить ознаки підробки, за результатами огляду зазначений автомобіль був вилучений для проведення експертизи.

У відповідь на запит СВ Київського ВП, 15.06.2017 до Київського ВП ГУНП в м.Одесі з регіонального сервісного центру в Одеській області надійшов інформаційний лист, що згідно наявних баз АІС «АВТОМОБІЛЬ» в Одеській області та НАІС, станом на 15.06.2017 відомості про реєстрацію автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado, шасі № НОМЕР_1 в територіальних сервісних центрах Одеської області відсутні.

У водія зазначеного транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , виявлено відсутність свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та згідно його пояснень встановлено, що вказаний автомобіль він придбав приблизно 10 років тому на законних підставах.
Крім того, згідно додатку до вказаного листа з регіонального сервісного центру в Одеській області надано відомості бази АІС «АВТОМОБІЛЬ» про транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_2 , згідно яких за вказаним номерним знаком 18.05.2006 зареєстровано автомобіль марки «AUDI А4», чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , власник ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . 16.02.2007 зазначений транспортний засіб знято з реєстрації.

Під час апеляційного розгляду захисник зазначені обставини не заперечував.

Також в клопотанні зазначено, що зібрані матеріали досудового розслідування вказують на те, що вилучене в ході огляду майно може мати доказове значення по вказаному кримінальному провадженню, оскільки є речовим доказом.
До клопотання слідчий додав копії витягу з ЄРДР, рапорту ОСОБА_9 , пояснення ОСОБА_10 ,протокол огляду місця події з додатками,запит слідчого ОСОБА_8 та лист з Міністерства внутрішніх справ України регіонального сервісного центру в Одеської області.
Згідно листа регіонального сервісного центру в Одеській області, в базі центру відсутні відомості про реєстрацію автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado, шасі № НОМЕР_1 .

З додатку до листа з регіонального сервісного центру в Одеській області вбачається, що номерним знаком НОМЕР_2 , який був на автомобілі Toyota Land Cruiser Prado, зареєстровано інший автомобіль марки «AUDI А4», чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . 16.02.2007 року та зазначений транспортний засіб знято з реєстрації.

З урахуванням того, що в базі даних відсутні відомості про реєстрацію зазначеного автомобіля, номерний знак, який був на автомобілі, зареєстрований за іншим автомобілем «AUDI А4», апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності накладення арешту на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado, як на речовий доказ у зазначеному кримінальному провадженні, знайшли підтвердження.
Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, зазначено майно у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 цього Кодексу, так як на ньому збереглися сліди, які можуть бути використані, як докази в кримінальномупровадженні.

Також апеляційний суд вважає, що, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, накладення арешту на майно необхідно для запобіганням ризикам, зокрема, його пошкодження, знищення, приховування та пересування, з урахуванням того, що автомобіль не зареєстрований на території України.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, що вилучене майно може бути речовим доказом кримінального правопорушення, а також про наявність правових підстав для арешту майна, передбачених ст. 170 ч.ч.1-4 КПК України.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. Відповідно до вимог ст. 407 ч. 3 КПК України, ухвала слідчого судді має бути скасована в зв`язку з недотриманням вимог кримінального процесуального закону, та постановлена нова ухвала, якою клопотання слідчого про арешт майна має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404,405,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002265 від 15.06.2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002265 від 15.06.2017 року задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, шасі № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 та ключі від даного транспортного засобу.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 04.07.2017 року о 16:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2