Справа № 377/45/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/399/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 18.04.2017

УХВАЛА
іменем України
18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Славутицького міського суду Київської області від 30 січня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.12.2016 року Славутицьким міським судом Київської області за ст. 198 КК України до позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 грудня 2016 року і за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 27 вересня 2016 року близько 12-ої години ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з під`їздом № 5 будинку АДРЕСА_2 , побачив велосипед «Target», який належав ОСОБА_9 , і у нього виник умисел на його крадіжку. Реалізуючи корисливий умисел, ОСОБА_8 , будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Target» вартістю 3492 грн., яким розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.
07 жовтня 2016 року близько 12-ої години ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з під`їздом № 3 будинку № 2 Московського кварталу м. Славутича Київської області, побачив велосипед «Avanti», який належав ОСОБА_10 , і у нього виник умисел на повторну крадіжку цього велосипеда. Реалізуючи корисливий умисел, ОСОБА_8 , будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Avanti» вартістю 3780 грн., яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 матеріального збитку на вказану суму.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, пом`якшивши призначене йому покарання. Зазначає, що при призначенні покарання судом не було враховано його позитивну характеристику, щире каяття, а також утримання малолітньої дитини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Обставини справи в судовому розгляді учасниками судового провадження не оспорювались і, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України докази щодо цих обставин, судом не досліджувалися. Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочинів за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який розлучений, має постійне місце проживання, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно; обставини, що пом`якшують покарання - активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування завданої майнової шкоди; обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочину.
Так, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_8 покарання за кожний злочин окремо в межах санкції частин статей обвинувачення, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, визначив покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі та враховуючи, що ОСОБА_8 винен ще в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, на підставі ч. 4 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів повністю приєднавши невідбуте покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 16 грудня 2016 року, остаточне визначив ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього більш м`якого покарання та його посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував його особу та обставини, які пом`якшують покарання, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного провадження, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 слід відмовити.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_11 в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, не підтверджується матеріалами даного кримінального провадження.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою 30 січня 2017 року, а тому слід на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 30 січня 2017 року по 18 квітня 2017 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Славутицького міського суду Київської області від 30 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 30 січня 2017 року по 18 квітня 2017 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, - з часу вручення копії ухвали.

Головуючий
Судді: