Справа № 364/368/17
Провадження № 1-кп/364/28/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 06.11.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чубинці Сквирського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Ставище Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 05.11.2014 р. близько 23 год. 00 хв. зайшли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , де шляхом розбиття скляної шибки вхідних дверей та відкриття дверного засову, проникли до житлового будинку АДРЕСА_3 , де знаходилась потерпіла ОСОБА_6 .

Перебуваючи у зазначеному будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 словесно, погрозливим тоном, почали вимагати у потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти та шукати інші цінні речі, внаслідок чого останні відкрито заволоділи гаманцем зі штучної шкіри вартістю 125 (сто двадцять п`ять) грн. з грошовими коштами у сумі 162 (сто шістдесят дві) грн., мобільним телефоном марки «NOKIA-1202», вартістю 185 (сто вісімдесят п`ять) грн. із SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25 (двадцять п`ять) грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , чим вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 497 (чотириста дев`яносто сім) грн.

Спільні злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 охоплюються єдиним прямим умислом, спрямованим на незаконне відкрите заволодіння чужим майном, що супроводжувався корисливим мотивом з метою власного збагачення.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 КК України, за обставин, правильно, на їх думку, викладених в обвинувальному акті, визнали повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечують, не оспорюють, у вчиненні злочину щиро розкаюються та дуже шкодують, що вчинили цей злочин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що, дійсно, ввечері 05.11.2014 р., знаходячись в кафе-барі, що розташований в центрі с. Журавлиха Ставищенського району Київської області, запропонував своєму знайомому ОСОБА_5 разом проникнути до будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки достовірно знав, що остання проживає самотньо на межі закінчення території населеного пункту та є особою похилого віку, та викрасти чуже (її) майно, на що ОСОБА_5 погодився, вступивши тим самим у попередній злочинний зговір. З метою виконання злочинного умислу вони прослідували до місця проживання ОСОБА_4 , а саме: до житлового будинку АДРЕСА_1 , де з метою уникнення їх ідентифікації потерпілою та здійснення психологічного тиску на неї, виготовили з жіночих панчіх маски на обличчя із прорізами для очей. Після цього, він разом з ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проникли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , де шляхом розбиття скляної шибки вхідних дверей та відкриття дверного засуву проникли до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 , в якому на той час вона знаходилась. Знаходячись у житловому будинку, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, він та ОСОБА_5 погрозливим тоном почали вимагати у ОСОБА_6 грошові кошти та шукати інші цінні речі в її будинку, внаслідок чого остання сприйняла такі дії як реальну загрозу небезпеки, а тому дістала власний гаманець, який він вирвав з рук, а також заволодів її мобільним телефоном з поверхні столу кухонної кімнати будинку в присутності потерпілої ОСОБА_6 , чим вони відкрито викрали майно останньої. З викраденим майном вони з місця скоєння злочину зникли, привласнивши викрадене на свою користь та спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 497 (чотириста дев`яносто сім) гривень, визначену потім на момент скоєння кримінального правопорушення. Гаманець вони викинули разом із масками з панчіх, мобільний телефон ОСОБА_4 спалив, грошові кошти поділили порівну. Після встановлення їх правоохоронними органами відшкодували потерпілій завдану шкоду, а саме: купили разом із ОСОБА_5 для потерпілої новий мобільний телефон та дали їй 200 грн.

Зазначені злочинні дії обвинувачений ОСОБА_4 пояснив тим, що встановлені події відбувалися тоді, коли він проживав сам і, дійсно, вів неправильний спосіб життя. Зараз ситуація змінилася, оскільки вже два роки проживає в цивільному шлюбі, на його утриманні перебуває також неповнолітня падчерка.

Обвинувачений ОСОБА_4 також вказав, що став на шлях виправлення, просив суд надати йому можливість виправитись та не позбавляти його волі, залишивши в умовах суспільства.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав суду показання аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_4 , повідомивши суд, що, дійсно, випивав зі ОСОБА_4 ввечері 05.11.2014 р., знаходячись в кафе-барі в центрі с. Журавлиха, де останній запропонував йому проникнути до будинку ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 погодився. Вони прослідували спочатку до будинку ОСОБА_4 , де з метою уникнення їх ідентифікації потерпілою та здійснення психологічного тиску на неї, виготовили з жіночих панчіх маски на обличчя із прорізами для очей. Після цього, вони шляхом вільного доступу проникли на територію домогосподарства ОСОБА_6 , де він розбив скляну шибку вхідних дверей та відкрив дверний засув, завдяки цьому вони проникли до житлового будинку потерпілої ОСОБА_6 . Знаходячись в її житловому будинку, вони погрозливим тоном почали вимагати у ОСОБА_6 грошові кошти та шукати інші цінні речі в її будинку, внаслідок чого остання сприйняла такі дії як реальну загрозу небезпеки, а тому дістала власний гаманець, який ОСОБА_4 вирвав з рук, а також заволодів її мобільним телефоном з поверхні столу кухонної кімнати будинку в присутності потерпілої з тим, щоб вона не викликала допомогу. З викраденим майном вони з місця скоєння злочину зникли, гаманець згодом викинули, мобільний

телефон ОСОБА_4 спалив, гроші поділили порівну. Після встановлення їх правоохоронними органами відшкодували потерпілій завдану шкоду, купивши спільно для потерпілої новий телефон та надавши їй 200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 також вказав, що став на шлях виправлення, просив суд надати йому можливість виправитись та не позбавляти його волі, залишивши в умовах суспільства.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судове засідання

не з`явилася, про місце, дату і час розгляду кримінального провадження належним чином повідомлена. Після підготовчого судового засідання 13.04.2017 р. подала до суду письмову заяву з проханням розгляд цього кримінального провадження проводити за її відсутності, оскільки збитки їй відшкодовані, будь-яких претензій до обвинувачених вона не має. Також просила суд суворо не карати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.к.п. 46).
Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.

Беручи до уваги, що обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю, ствердили обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, та заслухавши думки учасників судового розгляду, суд згідно з частиною третьою статті 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на викладене та даючи правову оцінку діям обвинувачених, суд вважає доведеним:

вчинення ОСОБА_4 відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, та кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 186 КК України;

вчинення ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, та кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 186 КК України.

Питання про призначення обвинуваченим покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Чубинці Сквирського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не одружений, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню падчерку, 2011 р.н., перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «хронічний алкоголізм II ступеня», на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку військовозобов`язаних, по місцю проживання характеризується Журавлиською сільською радою Ставищенського району Київської області як такий, що не працює, періодично зловживає алкоголем, вчиняє сварки в сім`ї. Водночас обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні було заперечено відомості щодо сварок в сім`ї, сторона обвинувачення даними, що підтверджують або спростовують ці відомості, не володіє. Крім того, ОСОБА_4 раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності (вироками Ставищенського районного суду Київської області від 22.12.2010 р. за частиною третьою статті 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі і звільненням від відбування покарання із

встановленням 1 року іспитового строку; від 01.04.2013 р. за частиною першою статті 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), за станом на тепер в силу статті 89 КК України вважається раніше не судимим.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт Ставище, Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений з 20.09.2014 р., має на утриманні неповнолітнього сина, 2015 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_6 , за місцем реєстрації та проживання характеризується Журавлиською та Ясенівською сільськими радами Ставищенського району Київської області задовільно, алкоголем не зловживає, громадського порядку не порушує, зауважень і скарг щодо нього до сільських рад не надходило, компрометуючі дані відсутні, раніше не судимий.

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку; до обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку; до обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Шкода, завдана потерпілій ОСОБА_6 внаслідок вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, відшкодована обвинуваченими, цивільний позов ОСОБА_6

не заявляла, матеріальних претензій до обвинувачених не має.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує наявність однієї обставини, що обтяжує йому покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, наявність двох обставин, що пом`якшують йому покарання щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, бере до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, дав суду правдиві та послідовні покази, щиро розкаювався у вчиненому, своєю нинішньою поведінкою та способом життя стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення, а також наявність на його утриманні неповнолітньої падчерки, відсутність претензій з боку потерпілої. Такі обставини, встановлені судом, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи позицію прокурора, висловлену в судовому засіданні, а також думку потерпілої, викладену в її письмовій заяві до суду від 13.04.2017 р., суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Водночас на нього мають бути покладені обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК України. На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує наявність однієї обставини, що обтяжує йому покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, наявність двох обставин, що пом`якшують йому покарання щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, бере до уваги особу винного, який повністю визнав свою вину, дав суду правдиві та послідовні покази, щиро розкаювався у вчиненому, своєю нинішньою поведінкою та способом життя стверджує, що він може і бажає стати на шлях виправлення, а також наявність сім`ї та неповнолітнього сина на його утриманні, відсутність претензій з боку потерпілої. Такі обставини, встановлені судом, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах суспільства.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи позицію прокурора, висловлену в судовому засіданні, а також думку потерпілої, викладену в її письмовій заяві до суду від 13.04.2017 р., суд дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Водночас на нього мають бути покладені обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 76 КК України. На переконання суду, таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Крім того, зважаючи, що питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не порушувалося, з учасниками процесу не обговорювалось, а також враховуючи, що обвинувачені не становлять собою суспільної небезпеки і не ухилялися від викликів до суду, суд за таких обставин вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим обирати не доцільно.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог статей 100, 124 КПК України.

На підтвердження наявності процесуальних витрат прокурором у судовому засіданні було надано довідку про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи від 18.11.2014 р. № 1605ВКЕ у кримінальному провадженні № 0000285. Наявність витрат на проведення дактилоскопічної експертизи не заперечувалося обвинуваченими.

Керуючись частиною третьою статті 186 КК України, статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 392, 393, частиною другою статті 394, статтями 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статтю 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статтю 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) за місцем його проживання, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 06.11.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285, а саме:

SIM-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та акумуляторну батарею марки «Nokia BL-4C», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити власникові;

оптичні носії два диски з відеозаписами слідчих експериментів за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, знищити.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у сумі 430 (чотириста тридцять) грн. 43 (сорок три) коп. в рівних частинах по 215 (двісті п`ятнадцять) грн. 22 (двадцять дві) коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурору ОСОБА_3 .

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1