АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2 відділу управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 год.45 хв. 23.06.2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахувавши наявністьобґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя послався на вимоги ч.5 ст.176 КПК України, яка передбачає, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ст. 110-2 КК України.
Не погодившись з прийнятим рішення суду захисник подав апеляційну скаргу, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку захисту ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки його висновки про обґрунтованість підозри, наявність ризиків не процесуальної поведінки Голуба не відповідають фактичним обставинам справи. Ухвала на переконання захисту постановлена з порушенням норм Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод, Конституції України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Захисник вказує на те, що суд не взяв до уваги всі обставини справи, не навів доводів обґрунтованості підозри та безпідставно визнав наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в поведінці його підзахисного. Апелянт наголошує на тому, що підозра у вчиненні злочину, про які повідомлено ОСОБА_8 , є передчасною та необґрунтованою, оскільки ґрунтується на суперечливих доказах.

Крім того захисник вказує на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не було дотримано вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя взагалі не розглядав можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів. При цьому апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_8 та вказує, що сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного. Апелянти вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків та того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Також захисник наголошує на тому, що судом першої інстанції не були належним чином забезпечені права підозрюваного на захист, пам`ятка про його права не містили всіх передбачених чинним законом прав, не роз`яснив суддя цих прав ні його підзахисному, ні захиснику, не задовольнив клопотання про дослідження доказів долучених до клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 07 лютого 2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України

25 квітня 2017 року ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України та в порядку передбаченому ч.1 ст.42, ст. 276, ст.278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України.

27 квітня 2017 року слідчий в ОВС 2 відділу управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючице клопотання тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, окрім виняткового запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки. Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва задовольнив клопотання органу досудового розслідування
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисників, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, ч.4 ст.110-2 КК України. Такий висновокслідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Зокрема такими даними є відомості, які містяться в протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 04.04.2017 року зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин за ідентифікуючою ознакою адресами електронної пошти, якими користується ОСОБА_8 , протоколами обшуку за місцем фактичного мешкання та за місцем роботи ОСОБА_8 , інших протоколах слідчих дій та документах, зібраних під час досудового розслідування, що були надані стороною обвинувачення слідчому судді.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на експертів, спеціалістів та інших учасників у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисників про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

У сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи відповідно до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

З огляду на вимоги ч.5 ст.176 КПК України слідчий суддя обґрунтовано визначив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у злочині, передбаченому ч.4 ст.110-2 КК України, а за такої підозри інші, більш м`які запобіжні заходи не застосовуються.

Також неґрунтовними є посилання сторони захисту на процесуальні порушення слідчим суддею, зокрема, такі як: незабезпечення його підзахисного всіх передбачених чинним законом прав та обов`язків, не роз`яснення цих прав ОСОБА_8 та стороні захисту. Законом чітко визначені процесуальні права і обов`язки, як підозрюваного так і захисника. Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею перед початком розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була вручена пам`ятка про права та обов`язки останніх , зміст якої узгоджується з нормами КПК України, з якими вони були ознайомлені, що підтверджується їх підписом та заперечень щодо незрозумілості їх змісту суду надано не було. Крім того як вбачається з журналу судового засідання клопотань про ознайомлення їх з додатковими правами суду також не заявлялось.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2 відділу управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 год.45 хв. 23.06.2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2675/207 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Голуб
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1