№ 1-кс/489/60/17
У Х В А Л А
ім`ям України
25 січня 2017 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участі скаржника ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

29.12.2016 р. ОСОБА_2 , яке є потерпілою у кримінальному провадженні № 0005605, що провадиться за її заявою про заволодіння належними їй грошовими коштами, звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 26.09.2016 р. про закриття вказаного кримінального провадження.

У скарзі вказує, що слідчим дана неправильна кваліфікація кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень Розділу ІІІ КПК України, такі обставини можливо встановити шляхом проведення досудового розслідування, під час якого слідчий відповідно, до вимог ст.9 КПК України, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, що здійснюється на підставі заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, та які відповідно до вимог ст.223 КПК України, можливо встановити шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, підставами для проведення яких є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети.

Згідно постанови слідчого від 26.09.2016 р., кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_2 про заволодіння ОСОБА_4 належною їй банківською карткою та розпорядження належними їй грошовими коштами, закрито за відстуністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, підставою для закриття провадження, є висновки слідчого, щодо відсутності складу правопорушення, передбаченого ст.192 КК України, оскільки майнова шкоді заподіяна ОСОБА_2 не є значною.

При цьому, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, окрім допиту самої потерпілої, яка вказувала на вчинення заволодіння її майном шляхом обману встановленою особою, не вчинено жодної слідчої (розшукової) дії, необхідність вчинення яких випливає з заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення і його обставин та слідчий обмежився лише дослідженням матеріалів, що додані заявником до повідомлення про вчинення злочину, незважаючи на те, що з обставин кримінального провадження вбачається необхідність у допиті ОСОБА_4 , на якого потерпілою вказано як на особу, що вчинила злочин, не досліджено обставин оприбуткування та використання грошових коштів з належного потерпілій банківського рахунку, дослідження яких дозволило б стверджувати про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим при кваліфікації кримінального правопорушення за ст.192 КК України, не враховано, що ОСОБА_2 у повідомленні про кримінальне правопорушення та у показах наданих слідчому, фактично вказувала на вчинення відносно неї іншого злочину, а саме заволодіння належним їй майном шляхом обману.

Враховуючи вказане, вважаю, що досудове розслідування було проведено без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, не на підставі заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, а рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято безпідставно та є таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.306, 307 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову слідчого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 26.09.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0005605 за заявою ОСОБА_2 про заволодіння належними їй грошовими коштами шляхом обману, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: