ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вс. Маломихайлівка, Покровського району, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 09.11.2007 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання за ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік;

- 24.07.2006 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

- 13.01.2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання за ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 3 роки;

- 26.04.2010 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. За вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2012 року невідбутий строк 2 роки 6 місяців 19 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст.82 КК України. 10.12.2014 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська, невідбутий строк 6 місяців 24 дні;

- 17.11.2015 року Покровським ВП ГУНП в Д/о кримінальне провадження за ч.2 ст.289 КК України направлено до суду з обвинувальним актом, відомостей щодо прийнятого рішення не має.

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
З 2 на 3 листопада 2015 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з раніше знайомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,відносно яких постановлено вирок за вчинення цього злочину і він набрав законної сили, заздалегідь розподіливши ролі між собою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з ціллю таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, знаходячись біля території бази, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Верхня, №44.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , використовуючи драбину, надану ОСОБА_5 , переліз через огорожу, проник на територію приватного підприємства «Авулін» та викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме віброплиту марки «Honda» серійний номер Gcagt-1408961, після чого ОСОБА_4 разом із співучасниками злочину, з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 23 000 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем разом зі знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішив подивитись, що можна вкрасти на території бази, проникнув туди за допомогою драбини, яку вони заздалегідь підготували, де побачив віброплиту марки «Honda», яку викрав.

Представник потерпілого, повідомлений про слухання справи, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, тому суд розглянув справу у його відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, дослідив докази щодо вартості викраденого майна, матеріали, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
У х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 23.03.2017 року зарахувавши строк попереднього ув`язнення 23.03.2017 року по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1