Справа № 353/771/16-к
Провадження № 1-кп/352/51/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого на приватному сільськогосподарському господарстві, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини, з неповною середньою освітою, українця,, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатам не обирався, не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого на приватному сільськогосподарському господарстві, одруженого, утриманця п`ятьох малолітніх дітей, з неповною середньою освітою, українця,, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатам не обирався, судимого: 22.03.2016 року Тлумацьким районним судом за ч. 1 ст. 289 КК Украни до трьох років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку терміном два роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Вказане неправомірне діяння підсудні вчинили при таких обставинах:

28.07.2016 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих спонукань, та з метою особистого збагачення, під`їхали на підводі до господарства потерпілої ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_4 .

Після цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою ізОСОБА_9 , проникли на територію подвір`я потерпілої ОСОБА_7 , де переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, і що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом відважування металевої скоби навісного замка проникли у підсобне приміщення господарства, та усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, таємно викрали металеву пічку-буржуйку, бувшу у вжитку, вартістю 300 гривень, яку винесли на вулицю та погрузили на підводу.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб, знову зайшли на подвір`я господарства потерпілої ОСОБА_7 . Тут підсудні шляхом розбиття навісного замка проникли у господарське приміщення (стодолу), де усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, таємно викрали цибулю, загальною вагою 40 кг., вартістю 240 гривень та два пластмасові ящики, бувші у вжитку, вартістю 50 грн. кожен. Дані речі також винесли на вулицю та погрузили на підводу.

Після цього обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з викраденим майном з місця події скрилися та розпорядилися ним у власних цілях, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 640 гривень.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у вчиненні пред`явлених їм в обвинувальних актах злочину визнали повністю, в скоєному щиро розкаялися і вибачившись перед потерпілою дали суду показання, в яких повністю підтвердили обставини скоєного ними кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудні просять суд суворо їх не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілій збитки вони відшкодували в добровільному порядку.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні вину визнали повністю, а також те, що вони не оспорюють фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів, розуміють неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудних та дослідженням доказів, які характеризують їх особи. Обвинувачені та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, так як вони за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудних обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудні в скоєному щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину, заподіяні злочином потерпілій збитки відшкодували в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудним покарання, суд приймає до уваги думку потерпілої щодо несуворості призначуваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, як і те, що підсудні вищезазначене у вироці неправомірне діяння скоїли внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища; обидва працюючи займаються суспільно-корисною працею; по місцю проживання та праці характеризуються позитивно; обвинувачений ОСОБА_9 перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Тлумацької ЦРЛ з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок алкогольної залежності, раніше судимий, даний злочин вчинив будучи звільненим від відбування покарання за вчинення попереднього злочину з випробовуванням та перебігу іспитового строку, являється утриманцем п`ятьох малолітніх дітей та непрацездатної дружини; обвинувачений ОСОБА_8 не судимий, являється утриманцем однієї малолітньої дитини, має незадовільний стан здоров`я.

Враховуючи позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинувачених, наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання. Тому суд прийшов до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_8 слід застосувати норми ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту.

Окрім того, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного ОСОБА_9 , суд вважає доцільним, призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, оскільки даний злочин було скоєно підсудним ОСОБА_9 протягом іспитового строку, а саме 28.07.2016 р., то до призначеного судом покарання ОСОБА_9 за даний злочин, слід частково приєднати покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду від 22.03.2016 р.

. Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді арешту строком на шість місяців.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 06.03.2017 р., з моменту його затримання, з розрахунку до дня набрання вироком законної сили, що відповідно до вимог ст.. 72 ч. 5 КК України, один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням арешту.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за даним вироком, частково приєднати покарання призначене останньому за попереднім вироком Тлумацького районного суду від 22.03.2016 р. і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків три роки шість місяців позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з 06.03.2017 р., з моменту його затримання, з розрахунку до дня набрання вироком законної сили, що відповідно до вимог ст.. 72 ч. 5 КК України, один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: пластиковий ящик, що зберігається в камері зберігання речових доказів Тисменицьео ВП ГУНП повернути за приналежністю потерпілій ОСОБА_7 ; два уламки скла та відрізок фіранки, які зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження знищити.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику, потерпілій та обвинуваченим негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1