№ 336/4066/17
пр. № 1-кс/336/570/2017
УХВАЛА
Іменем України
26 липня 2017 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002810 за ст. 186 ч. 1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
24.07.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадження за ст. 186 ч. 1 КК України, в якому слідчий просить винести ухвалу про арешт майна, а саме мобільного телефону Samsung SM-G550N в корпусі чорного кольору, який був вилучений у свідка ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, вказавши, що в провадженні Шевченківського ВП знаходиться кримінальне провадження за фактом відкритого викрадення 21.07.2017 року у неповнолітньої ОСОБА_6 мобільного телефону Samsung SM-G550N невідомою особою. Зазначений телефон був знайдений та 22.07.2017 року вилучений у свідка ОСОБА_5 , який 21.07.2017 року його придбав у невідомого хлопця. Оскільки вказаний телефон є предметом злочину та має доказове значення у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на телефон.

Від потерпілої ОСОБА_7 , яка, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, є власником телефону, викраденого у її доньки ОСОБА_6 , надійшла заява про слухання клопотання за її відсутності, проти накладення арешту на телефон не заперечує.

З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що 21.07.2017 року ОСОБА_7 звернулась до органів поліції з повідомлення про викрадення у її малолітньої доньки мобільного телефону Самсунг чорного кольору, про що 22.07.2017 року були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне провадження № 0002810 за ознаками злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України.

22.07.2017 року ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон Samsung SM-G550N в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , вказавши, що цей телефон він придбав 21.07.2017 року у невідомого хлопця.

Відповідно до протоколів від 22.07.2017 року телефон Samsung SM-G550N в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 S/N НОМЕР_2 був оглянутий та тимчасово вилучений.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом відкритого викрадення мобільного телефону, тож, на переконання слідчого судді, вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон, який визнаний речовий доказом у кримінальному провадженні, може бути використаний у кримінальному провадженні в якості доказу, у зв`язку з чим наявні підстави для його арешту з метою подальшого дослідження.

Керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002810 за ст. 186 ч. 1 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 22.07.2017 року у ОСОБА_5 мобільний телефон Samsung SM-G550N в корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 S/N НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0002810 за ст. 186 ч. 1 КК України.

Відповідно до положень ст. 175 КПК України виконання ухвали суду покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, ОСОБА_8 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1