АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000153 від 19.04.2016 року щодо

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, неодружений, в силу ст.89 КК України не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, неодружений, не працює, раніше судимого: 1) 27.05.2015 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 1-го року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з однорічним іспитовим строком; 2) 05.11.2015 року Сокирянським районний судом Чернівецької області за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

_______________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/115/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_10
Категорія ст.185 ч.3 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1
В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2017 року обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить його переглянути та пом`якшити, врахувавши пом`якшуючі покарання обставини.

Адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про поновлення обвинуваченому ОСОБА_6 строку апеляційного оскарження вироку Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2017 року, оскільки через неточності у датах отримання апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 було позбавлення права на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вказуючи на надмірну суворість вироку районного суду, просить його пом`якшити, врахувавши при цьому визнання ним вини, щире каяття, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих та той факт, що ОСОБА_6 попросив у них вибачення. Окрім того, покарання з випробуванням за попереднім вироком обвинувачений ОСОБА_6 виконував без будь-яких порушень «майже до кінця».

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Застосовано до ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань № 33, взято останнього під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з 12 січня 2017 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, призначеного за даним вироком, період його попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_5 процесуальні витрати у розмірі 661.55 грн.. Прийнято рішення щодо речових доказів у справі.
Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2, ч 3. ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.11.2015 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Застосовано до ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань № 33, взято останнього під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 12 січня 2017 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання призначеного за даним вироком період його попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто із ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 661 (шістсот шістдесяти однієї) грн. 55 коп.
Згідно з вироком районного суду, 19.04.2016 року приблизно 0 2-ой год., обвинувачений ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію господарства ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , звідки діючи умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, таємно викрали двох одномісячних ягнят, загальною вартістю 425 грн., які на праві приватної власності належать ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишили та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, 19.04.2016 року приблизно 4-ої год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію господарства ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, повторно, протиправно, шляхом віджиму врізного замка вхідних дверей ОСОБА_6 проник всередину житлового будинку, з якого обвинувачені, діючи спільно та таємно, викрали належне на праві приватної власності ОСОБА_12 майно: автомагнітолу марки «Pionner» моделі 1080 вартістю 150 грн.; ексцентрикову шліфувальноу машинку марки «Defiant» моделі «DOS-150» вартістю 293,25 грн.; дві автомобільні колонки марки «Clarion» моделі «SRR 6933» вартістю 100 грн.; пластикову каністру ємністю 5 л. вартістю 10 грн., чоловічі джинси торгової марки «Arnold» вартістю 100 грн., чоловічі джинси торгової марки «PR.Mino`s Jeans» вартістю 100 грн., чоловічий светр торгової марки «Vip STENDO» вартістю 150 грн., чоловічу куртки фірми «Sis best fashion» вартістю 200 грн., 10 літрів бензину марки А-92 вартістю 18,95 грн. за 1 л. на суму 189,5 грн.; спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1292,75 грн. Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишили та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та адвокатів, які просили задовольнити апеляції та пом`якшити покарання, прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляцій та просив залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегією суддів за результатами перевірки вироку районного суду встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, а їх діям дана вірна юридична оцінка.
Згідно загальних принципів призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»: «Призначаючи покарання в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, при обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання суд першої інстанції у відповідності до правил ст. 65 КК України, вірно врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є умисними злочинами проти власності, один з яких є злочином середньої тяжкості, а інший - тяжким, дані про особу обвинуваченого, котрий свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у т.ч. неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, по місцю фактичного проживання характеризується посередньо, не працює, проживає разом з матір`ю 1946 року народження та двома повнолітніми сестрами, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, однак перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізму.
При визначенні остаточної міри покарання суд першої інстанції змушений був застосувати ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки в діях ОСОБА_5 мала місце реальна сукупність злочинів, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до сталої антисуспільної протиправної поведінки та підтверджує співмірність та справедливість призначеного судом остаточного покарання у даному провадженні.
Під час призначення ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.ч.3,4 ст.12 КК України є умисними злочинами проти власності середнього ступеня тяжкості (ч.2 ст.185 КК України) та тяжким злочином (ч.3 ст.185 КК України).
Також були враховані судом і дані про особу ОСОБА_6 , зокрема те, що він по місцю проживання характеризується посередньо, проживає разом з батьками, повнолітнньою сестрою та неповнолітним братом, не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має захворювання щодо вродженої вади розвитку заднього сегмента правого ока, ускладнену катаракту правого ока, амбліопію високого ступеня правого ока.
Апеляційні доводи ОСОБА_6 щодо неврахування районним судом як пом`якшуючих покарання обставин - визнання ним вини, щире каяття, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілих та той факт, що ОСОБА_6 попросив у них вибачення є безпідставними, оскільки вони враховані судом як пом`якшуючі покарання обставини (Т.1, а.с. 214).
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що покарання з випробуванням за попереднім вироком він відбув без будь-яких порушень «майже до кінця» не може бути врахована судом як пом`якшуюча покарання обставина, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 5 листопада 2015 року (Т.1.,а.с. 138-140) іспитовий строк ОСОБА_6 встановлено тривалістю 1 рік і 6 місяців, починаючи з 8 грудня 2015 року. Отже, даний строк мав закінчитися 8 червня 2017 року. Проте, 19 квітня 2016 року ОСОБА_6 вчинив два епізоди крадіжки.
Дана обставина була законно врахована районним судом під час обрання виду та міри покарання і застосування ч. 1 ст. 70 та ч.1 ст.71 КК України під час його призначення.
Окрім того, щодо ОСОБА_6 вироками судів вже двічі 27 травня 2015 року та 5 листопада 2015 року (Т.1., а.с. 174) застосовувалася ст. 75 КК України і останній звільнявся від покарання з випробуванням. Тому висновок районного суду про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах реального відбування призначеного покарання, є обґрунтованим.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 349, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1