Справа № 521/4695/15-к
Номер провадження:1-кп/521/403/17
УХВАЛА
13 лютого 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

перекладача ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 16.09.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.294 КК України, ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В судовому засіданні на обговорення було поставлене питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_41 , ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 в порядку ст. 331 КПК України.

Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_41 , ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 посилаючись на те, що на сьогоднішній день існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме наявність ризиків можливості переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків.

Захисники обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 та самі обвинувачені заперечували проти продовження строку тримання під вартою, пославшись на відсутність ризиків, зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього документи, колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_41 , ОСОБА_44 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 під вартою, за наступних підстав.

Ухвалою суду від 16.12.2016 року строк тримання під вартою вищевказаним обвинуваченим був продовжений до 14.02.2017 року однак, в зазначений строк закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження неможливо, т.я. в зв`язку із заміною члена колегії суддів, відповідно до ст. 319 КПК України, судовий розгляд, на вимогу сторони захисту, розпочато спочатку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи те, що в новому складі колегії суддів дослідження доказів обставин кримінального правопорушення ще не здійснювалось, доводи захисників про непричетність обвинувачених до вчинення інкримінованих злочинів є передчасними.

Суд зазначає, що дійсно на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшились, так як з моменту обрання запобіжного заходу обвинуваченим, органом досудового слідства зібрані всі докази по наявному кримінальному провадженні та обвинувачені не можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченим, обставини їх затримання свідчать про реальність ризику того, що у випадку застосування до них запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків з метою схилити їх до зміни первинних показань (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_45 вчинив злочин в період непогашеної судимості, а обвинувачений ОСОБА_46 у період іспитового строку. ОСОБА_46 , ОСОБА_45 та ОСОБА_47 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого злочину (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_48 , ОСОБА_21 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 обвинувачуються у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Однак, тяжкість обвинувачення, на даному етапі вже не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, проте може прийнята судом до уваги та з урахуванням інших встановлених ризиків свідчить про те, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився. Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що намагання ОСОБА_44 приховати свою особу під час затримання вказує на можливість переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, суд приймає до уваги ступень тяжкості та характер суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченим злочину, який посягає, в тому числі, на життя та здоров`я осіб, які відповідно до ст.3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю.

Також, при прийнятті рішення про продовження строків тримання під вартою обвинувачених, колегія суддів враховує і інші обставини відносно обвинувачених, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачених відсутність скарг з цього приводу; ступінь міцності соціальних зв`язків та репутацію за місцем мешкання, їх майновий стан.

Так, обвинувачені ОСОБА_48 ОСОБА_47 є громадянами іншої держави та не мають реєстрації на території України. Крім того, у ОСОБА_41 відсутні родина та утриманці в Україні, на даний час в провадженні органів слідства перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_41 за ч.2 ст. 129 КК України, досудове розслідування по якому не закінчене.

Обвинувачений ОСОБА_46 не має реєстрації на території України.

ОСОБА_49 та ОСОБА_46 не одружені, не працевлаштовані, характеризуються посередньо, раніше притягувались до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_21 не працевлаштований, не одружений, позитивно характеризується за місцем мешкання, колишньої роботи однак, суд враховує, згідно обвинувального акту, його роль у масових заворушеннях.

Суд в даному випадку не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.

Таким чином, підставою продовження строків тримання під вартою ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_41 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, що свідчать про неможливість на даній стадії судового розгляду застосування до них більш м`який запобіжний захід.

Метою продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, колегія суддів також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого ст.5 Конвенції.

Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченихОСОБА_21 , ОСОБА_44 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_41 , та обмеження їх конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинувачених, судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України,колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 60-ти днів, а саме - до 14.04.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_13 до 60-ти днів, а саме - до 14.04.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_12 до 60-ти днів, а саме - до 14.04.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_10 до 60-ти днів, а саме - до 14.04.2017 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_16 до 60-ти днів, а саме - до 14.04.2017 року.

В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Одеської установи виконання покарань(№21).

Головуючий: суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3