20.12.2016 Справа № 756/7048/16-к
№ 756/7048/16-к
№ 1-кп/756/538/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001084 від 03.02.2015 року стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, не маючої утриманців, без зареєстрованого місця проживання в Україні, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 03.02.2015 року близько 16.00 години, у власних справах перебуваючи в супермаркеті «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінгада, 46, у відділі продажу харчових продуктів побачила раніше не знайому їй дівчину, яка в подальшому виявилася ОСОБА_5 , де в останньої з кишені її куртки було видно належний їй мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у тому ж місці і в той же час, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, остання дістала з лівого кармана куртки ОСОБА_5 , вищевказаний мобільний телефон марки «LG D724 G3S Shine Gold UCRF» INEI 1: НОМЕР_1 , ІMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 3517 грн. 06 коп. в захисному чохлі «NILLIKIN LG Optimus G3S» вартістю 230 грн. 40 коп., що належали ОСОБА_6 . Вищевказаний мобільний телефон з захисному чохлі ОСОБА_3 поклала до кишені своєї куртки.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 покинула приміщення супермаркету «Сільпо», а викраденим мобільним телефоном розпорядилася на власний розсуд.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила викладені вище обставини вчинення злочину щодо часу, місця, мети та способу його вчинення, виду та вартості таємно викраденого нею чужого майна.
ОСОБА_3 показала, що 03.02.2015 року близько 16.00 години вона перебувала в супермаркеті «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 46, помітила там у торговому залі раніше не знайому їй дівчину, з кишені куртки якої виднівся мобільний телефон. ОСОБА_3 пояснила, що у зв`язку зі складним життєвими обставинами вона прийняла рішення таємно викрасти чужий телефон, що вона і зробила. Таємно вийняла з кишені куртки потерпілої її телефон у захисному чохлі, поклала їх до своєї кишені, пішла до ломбардної установи, розташованої на площі Шевченка в м. Києві, де здала вкрадений телефон в чохлі під заставу, отримавши гроші в сумі 1500 грн., витративши їх у подальшому на власні потреби. Про вчинене ОСОБА_3 дуже шкодує, стверджує, що в неї з потерпілою є домовленість про порядок відшкодування завданого останній збитку, запевняє, що у подальшому ніколи не буде вчиняти протиправних дій.
Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 дійсно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і такі її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин, суд, керуючись положеннями статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою діяння є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачена дала негативну оцінку своїм діям, не працевлаштована, раніше не судима і до кримінальної відповідальності не притягувалася, власного житла не має, бо продала його (зі слів), тимчасово проживає у подруги, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкоду, завдану потерпілій вчиненим злочином, не відшкодувала.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне та достатнє у даному конкретному випадку призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі. Призначення більш м`яких покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у даному конкретному випадку суд не вважає за доцільне.
Однак, з урахуванням обставин справи та особи винної, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливі без реального відбування покарання та вважає за доцільне звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, як про це просять обидві сторони кримінального провадження. При цьому суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, для здійснення контролю за її поведінкою під час строку випробування.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати та речові докази - відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя