Провадження № 11-кп/792/257/17
Справа № 672/1388/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР №0000383 від 29.09.2016 року за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Ярмолинецького районного суду від 08 лютого 2017 року, -
встановила:
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2017 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Клинове Городоцького району Хмельницької обл., мешканки АДРЕСА_1 , громадянку України, -
визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.115 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 6 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.185 у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до набуття вироком законної сили залишено без змін.
Початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання - з 23 год. 40 хв. 28.09.2016 року.
Зараховано строк попереднього ув`язнення з 23 год. 40 хвилин 28.09.2016
року по час тримання ОСОБА_9 під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 880,4 гривень за проведення дактилоскопічної експертизи.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_9 28 вересня 2016 року близько 16 год. 30 хв. знаходячись в кімнаті помешкання ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 , в ході суперечки з ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавити життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла ОСОБА_11 три удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 долонею лівої руки закрила рот ОСОБА_11 , а правою рукою стиснула шию потерпілої, в результаті чого, спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді масивного крововиливу в м`які тканини кореня язика, крововиливів червоного кольору в м`які тканини навколо хрящів гортані, поперечних переломів обох великих ріжків під`язикової кістки, переломів щитоподібного хряща, закритого перелому лівого нижнього ріжка біля його основи, відкритого досередини наскрізного перелому правого нижнього ріжка біля його основи, та нижнє- правого кута правої хрящової пластинки, відкритого досередини наскрізного перелому лівої хрящової пластинки зліва від яремної вирізки хряща, 13 згрупованих саден шкіри в переднє-середній частині правої щічної ділянки обличчя, підшкірного крововиливу в правій частині верхньої губи посередині, двох підшкірних крововиливів по нижній поверхні підборіддя зліва, глибокого садна шкіри з крововиливом, по переднє-боковій поверхні шиї зліва в середній її частині та 5 дрібних саден шкіри по переднє-боковій поверхні шиї зліва в середній її частині, чим умисно протиправно заподіяла смерть ОСОБА_11
28 вересня 2016 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_9 ,, яка знаходилася у помешканні ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 , одразу після заподіяння смерті ОСОБА_11 з метою власного збагачення, вирішила умисно таємно викрасти грошові кошти потерпілої, які ОСОБА_11 зберігала у шафі в одній із кімнат будинку. З цією метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи злочинний намір, знаючи про місце зберігання грошових коштів, ОСОБА_9 пройшла до великої кімнати вказаного будинку, де із полиці шафи, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 1200 грн., які належали ОСОБА_11 , чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи встановлені обставини кримінального провадження та кваліфікацію злочинних дій інкримінованих ОСОБА_9 , просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винної та ухвалити новий вирок яким ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді 8 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_9 призначити у виді 9 років позбавлення волі. Вказує, що судом необґрунтовано та невмотивовано визнано обставинами що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки визнання вини ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України слід розцінювати як формальне, висловлене під тиском зібраних доказів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а щодо злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_9 вину не визнала. Також, судом не наведено достатніх та обґрунтованих доводів щодо активного сприяння ОСОБА_9 у розкритті вчинених кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_9 при проведення її освідування добровільно видати викрадені кошти та ключ від шафи відмовилися. Апелянт зазначає, що судом невірно враховано характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів. Вважає що, судом надано перевагу одним обставинам над іншими, і належних мотивів таких висновків у вироку не наведено. Крім цього, прокурор наголошує, що судом в порушення вимог ст. 72 КК України, строк ув`язнення ОСОБА_9 визначено по час тримання її під вартою, що є незаконним, тому що строк попереднього ув`язнення повинен бути конкретизованим, з прив`язкою до певної дати.
В поданій апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок змінити - пом`якшити призначене покарання. Вважає, що суд при наявності декількох обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з врахуванням особи обвинуваченої призначив надто суворе покарання.
В доповненні до апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_12 обвинувачена ОСОБА_9 просить вирок за ч.1 ст. 185 КК України скасувати у зв`язку з недоведеністю вини та за відсутністю доказів і перекваліфікувати її дії з ч.1 ст. 115 КК України на ст.118 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. Вказує, що вина її належними та допустимими доказами не доведена, а пред`явлене обвинувачення є неконкретизованим та не може бути підставою для притягнення до відповідальності. Зазначає, що умислу на вбивство потерпілої у неї не було, а суперечка між ними виникла раптово, тому її дії слід перекваліфікувати на ст.118 КК України. Крім того, щодо епізоду за ч.1 ст. 185 КК України, мети наживи у неї не було оскільки майно їй належить за заповітом.
Обвинувачена ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника - адвоката ОСОБА_13 на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_14 , яка просила призначити більш суворе покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора слід задоволити частково.
Вина обвинуваченої ОСОБА_9 при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_9 28 вересня 2016 року близько 16 год. 30 хв. знаходячись в кімнаті помешкання ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 , в ході суперечки з ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавити життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла ОСОБА_11 три удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 долонею лівої руки закрила рот ОСОБА_11 , а правою рукою стиснула шию потерпілої, в результаті чого, спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді масивного крововиливу в м`які тканини кореня язика, крововиливів червоного кольору в м`які тканини навколо хрящів гортані, поперечних переломів обох великих ріжків під`язикової кістки, переломів щитоподібного хряща, закритого перелому лівого нижнього ріжка біля його основи, відкритого досередини наскрізного перелому правого нижнього ріжка біля його основи, та нижнє- правого кута правої хрящової пластинки, відкритого досередини наскрізного перелому лівої хрящової пластинки зліва від яремної вирізки хряща, 13 згрупованих саден шкіри в переднє-середній частині правої щічної ділянки обличчя, підшкірного крововиливу в правій частині верхньої губи посередині, двох підшкірних крововиливів по нижній поверхні підборіддя зліва, глибокого садна шкіри з крововиливом, по переднє-боковій поверхні шиї зліва в середній її частині та 5 дрібних саден шкіри по переднє-боковій поверхні шиї зліва в середній її частині, чим умисно протиправно заподіяла смерть ОСОБА_11
28 вересня 2016 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_9 ,, яка знаходилася у помешканні ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_2 , одразу після заподіяння смерті ОСОБА_11 з метою власного збагачення, вирішила умисно таємно викрасти грошові кошти потерпілої, які ОСОБА_11 зберігала у шафі в одній із кімнат будинку. З цією метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи злочинний намір, знаючи про місце зберігання грошових коштів, ОСОБА_9 пройшла до великої кімнати вказаного будинку, де із полиці шафи, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрала грошові кошти в сумі 1200 грн., які належали ОСОБА_11 , чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину за ч.1 ст.115 КК України визнала повністю у частині власних дій, не погодившись з кваліфікацією, за ч.1 ст.185 КК вину не визнала та пояснила, що доглядала за ОСОБА_11 28.09.2016 року вона як завжди прийшла до ОСОБА_11 , яка образила її нецензурними словами. Вона не витерпіла, вдарила ОСОБА_11 в лоб, взяла її за шию та задушила. Вважає, що кошти не вкрала, а взяла на поховання ОСОБА_11 . Пояснила, що у шафі було 3400 грн., які вона взяла, з них 1200 грн. належало ОСОБА_11 , а решта 2200 грн. це її власні кошти.

Об`єктивно вина обвинуваченої ОСОБА_9 підтверджується протоколом огляду місця події від 28.09.2016 р., який містить відомості щодо обстановки на місці вчинення злочину (т.1 а.п. 11-27); протоколом освідування від 29.09.2016 р., під час цієї слідчої дії у лівій чашечці бюстгальтера ОСОБА_9 виявлено ключ від врізного замка та грошові кошти в сумі 50 грн. Крім цього, у шкарпетці, яка була одягнена на ліву ногу виявлено грошові кошти в сумі 3350 грн. (т.1 а.п. 31-32); висновком експерта №64 від 28.10.2016 р. згідно якого, за результатами судово-медичної експертизи трупа встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 виникли від комбінованих дій кистей, пальців рук та нігтів пальців рук сторонньої людини, а саме, при надавлюванні на щічні та ротову ділянки обличчя руками сторонньої людини, двобічному здавлюванні передньої частини шиї в ділянці під`язикової кістки та хрящів гортані пальцями рук сторонньої людини досередини, надавлюванні руками сторонньої людини на передню поверхню шиї в проекції щитоподібного хряща із притисканням органокомплексу шиї до хребта, виникли в короткий проміжок до моменту настання смерті, який може становити декілька хвилин, по строку свого виникнення можуть відповідати 28.09.2016 року, що цілком могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що призвели до розвитку небезпечного для життя стану, а саме, до механічної асфіксії, та знаходяться в прямому причинному звязку із настанням смерті ОСОБА_11 (висновок експерта №1809 від 03.10.2016 р.) (т.1 а.п. 45-47, 48); висновком експерта №1582 від 19.10.2016 р. за наслідками судово-гістологічної експертизи шматочків з внутрішніх органів від трупа ОСОБА_11 з метою підтвердження діагнозу «Механічна асфікція через удушення руками» (т.1 а.п. 49); висновком експерта №761 від 30.09.2016 року та №129-мк від 28.10.2016 року за наслідками судово-медичних експертиз (т.1 а.п. 50-55); висновком експерта №606 від 05.10.2016 р. судово-імонологічної експертизи зразка крові ОСОБА_9 (т.1 а.п. 68); висновком експерта №607 від 18.11.2016 р. судово-імунологічної експертизи крові на наволочці, яка може серед інших осіб належати і ОСОБА_9 (т.1 а.п. 83, 84); відомостями висновку експерта №1006-Д від 17.11.2016 року, відповідно до якого сліди пальців руки розмірами 10х15 мм та 13х22 мм, виявлені на поверхні скляної пляшки з-під горілки «Мякуш» ємністю 0,5 літра, залишені відповідно середнім та безіменним пальцями правої руки гр. ОСОБА_9 (т.1 а.п. 89-96) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченої ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Однак, на думку колегії суддів, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, суд першої інстанції врахувавши, що ОСОБА_9 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла у розкритті злочину, добровільно відшкодувала завданого збитку за ч.1 ст.185 КК України, а також і те, що за місцем проживання характеризується добре, односельчанами характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинувачену та призначити їй нижче покарання, прийшов до висновку про можливість призначення покарання за ч.1 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Однак, зазначені обставини, на думку колегії суддів не можуть бути визначальними поряд з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, ступенем їх тяжкості та обтяжуючою обставиною

Ці дані про особу обвинуваченого дають колегії суддів підстави вважати, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є обґрунтованими.

Крім того, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненому не визнала та показала, що наміру вбивати потерпілу ОСОБА_11 не мала, потерпіла довела її. Вважає, що мала право розпоряджатися коштами потерпілої ОСОБА_11 , так як здійснювала за нею догляд.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевим судом необґрунтовано визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 як щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, що унеможливлює застосувати до останньої вимоги ст. 69 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 слід призначити покарання, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи ОСОБА_9 про необхідність перекваліфікації її дій з ч.1 ст.115 КК України на ст.118 КК України є безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.36 КК України необхідна оборона - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до частини першої ст.36 КК України, є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.

В основі розмежування умисного вбивства (частина перша статті 115 КК) та умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК) перебуває мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження між обвинуваченою ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 виникла суперечка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавити життя, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно нанесла ОСОБА_11 три удари кулаком правої руки в область лівої частини обличчя. Подовжуючи свій злочинний намір, долонею лівої руки закрила рот ОСОБА_11 , а правою рукою стиснула шию потерпілої, в результаті чого спричинила тілесні ушкодження, чим умисно заподіла смерть потерпілої ОСОБА_11 .

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, про те, що потерпіла не вчиняла будь яких дій, які за своїми об`єктивними ознаками могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченій, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень.

Слід залишити поза увагою і доводи захисника та обвинуваченої про те, що при наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд призначив надто суворе покарання, оскільки виходячи із виду і розміру покарання, воно призначене з урахуванням і цих обставин, у зв`язку з чим підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого покарання не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 слід обрати покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані її злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст.407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.
Вирок Ярмолинецького районного суду від 08 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання за:
-ч.1 ст. 115 КК України у виді 7 років позбавлення волі,
-ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 28 вересня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2