29 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року щодо
уродженки м. Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, розлученої, яка має малолітню дитину
ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючу, зареєстровану та проживаючу: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України
в с т а н о в и л а:
у касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора.
За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначено узгоджене покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Стягнуто з засудженої на користь потерпілого ОСОБА_5 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3500 грн. Вирішено долю речових доказів.
Вказаною ухвалою судді апеляційного суду відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, прокурор звернувся з апеляційною скаргою на вирок, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою.
Пунктом 3 частини 3 статті 394 КПК України передбачено, що вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч 3
ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
В силу ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Саме цими нормами процесуального закону й керувався апеляційний суд, ухвалюючи рішення від 17 березня 2017 року за апеляційною скаргою прокурора.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області
від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3