Провадження № 1-кп/520/316/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003335 від 04 грудня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2016 року, біля 17 години 50 хвилин, у ОСОБА_3 , який знаходився біля будинку №19 по вул.Ільфа і Петрова в м.Одеса, виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а саме: мобільний телефон «Айфон-6» раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , яка в цей час також знаходилась біля вказаного будинку, тримаючи даний телефон в правій руці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_6 і застосував насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, а саме наніс удар рукою в потиличну область голови, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця голови, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 3516 від 04.12.2016 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також наніс удар рукою по лиці, спричинивши ОСОБА_6 фізичний біль. Після цього, ОСОБА_7 відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Айфон-6» - вартістю 21 266 грн., з її сім картою оператора стільникового зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн., на якій грошові кошти були відсутні. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 21 276 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він 04 грудня 2016 року їхав з пос.Котовського і прямував до вул.Вільямса в м.Одесі, але вийшов на одну зупинку раніше, коли він йшов біля гаражів по своїх справах, до нього підійшла потерпіла і попросила віддати їй телефон. Прибувши на місце, де він перебував, перший патруль поліції обшукав його, але у нього нічого не знайшли. Вже другий патруль надів кайданки та посадили у машину, а телефон вже потім знайшли в машині. Після цього його затримали та повезли до райвідділу.

Відповідаючи на питання учасників судового провадження і суду, обвинувачений додав, що він постійно їздить на вулицю Вільямса до свого друга, але точну адресу не пам`ятає. Він їхав на маршрутному автобусі № 221, вийшов на одну зупинку раніше вулиці Вільямса та пішов через двори. Потерпілу він побачив ввечері, ОСОБА_8 потерпіла була в зелену куртку, була з собакою, іншого він не пам`ятає. Від неї він не тікав, тілесних пошкоджень їй не спричиняв. Потерпіла кричала на нього, вказувала пальцем, казала що він зробив щось. У нього в кармані були: сигарети, гроші та його мобільний телефон. Коли він стояв з потерпілою та співробітниками поліції то побачив, як інші люди принесли телефон, потім телефон був в машині. Пара, що принесла телефон це були хлопець у чорній куртці, дівчина в сірій шапці та в куртці. Вони віддали телефон потерпілій, це було при ньому. Він не бачив ніяких тілесних пошкоджень на потерпілій, було темно. Відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду він не збирається, так як нічого не робив.

З протоколом затримання він знайомився та підписував його. Коли він підписував протокол то робив зауваження, чому нічого не зазначено в протоколі він не знає. Людей з місця події він не бачив. Після події, телефон він бачив у потерпілої в райвідділу, вона фотографувала його.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, так як вони спростовуються показаннями потерпілої, свідків та документальними доказами кримінального провадження, які були досліджені судом під час судового слідства, та якими підтверджується вина обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_6 доведено, що 04 грудня 2016 року вона вийшла гуляти з собакою десь біля 17:00 години. Проходила вулицею ОСОБА_9 і Петрова між будинками 17 і 19 в напрямку школи 72. В цей час вже було темно. ОСОБА_10 побігла за гараж, а вона стояла на стежці, тримала в руках свій мобільний телефон та читала новини. Її було помітно, так як яскравість екрана була добра. Вона повернулась праворуч, побачила трьох хлопців. Коли хлопці проходили за її спиною, вона озирнулась, одразу відчула удар по голові, однак вона встигла побачити хто її вдарив. Це був обвинувачений. Він був у кепці з білим написом. Удар був в затилок, в праву частину, однак якою рукою було завдано удар вона не пам`ятає. Обвинувачений підняв її телефон, який випав у неї з рук. Вона дала собаці команду і собака побіг за хлопцем. ОСОБА_10 схопив обвинуваченого, але той вирвався, вдаривши собаку. Біля будинку АДРЕСА_3 хлопця затримали, зробити це допомогли незнайомці. Впізнавала вона обвинуваченого у райвідділу, при цьому було 4 чоловіка, помилка не можлива. Вона добре запам`ятала його. Якщо б люди не вказали куди побіг обвинувачений, вважає, що того б не знайшли. Обвинувачений не просив пробачення у неї, тільки його рідні просили.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в грудні місяці минулого року, приблизно о 19:00 годині вони з колегами патрульними приїхали за викликом на адресу де побачили потерпілу, а біля неї був обвинувачений. ОСОБА_12 впевнено вказала на ОСОБА_3 , як на особу, яка вдарила її та забрала мобільний телефон потерпілої. Вони запропонували ОСОБА_3 показати речі, які були при ньому, потерпіла впізнала свій телефон. Одразу була викликана слідча група. В райвідділ ОСОБА_3 доставив їх екіпаж. Ніхто не підкладав телефон ОСОБА_3 . Телефон знаходився в кармані останнього, але той повідомив, що це не його телефон. Звідки він взявся обвинувачений не знав. Телефон був у передньому кармані штанів чи брюк точно не пам`ятаю, колір телефону він не пам`ятає. Освітлення було погане. Виявили телефон при візуальному огляді, на місці було багато свідків. ОСОБА_3 перебував у дворі будинків коли вони побачили в нього телефон, лише після цього була викликали слідча група. Телефон залишався у обвинуваченого в кармані. Зі слідчої групи він нікого не знаю.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що їй зателефонувала потерпіла, з іншого телефону та повідомила що її вдарили по голові. Вона вибігла до потерпілої і там побачила обвинуваченого, те, як того затримали, потім приїхав слідчий. Вона зателефонувала чоловіку, надалі був вилучений мобільний телефон, після цього вони підписували папери в райвідділу. Потерпілу вона знаю тривалий час, її телефон вона вже бачила у потерпілої. Телефон був вилучений у обвинуваченого з карману, вона це бачила. Обвинувачений сидів і мовчав. Обвинуваченого спіймали хлопці, які були неподалік, коли потерпіла кликала на допомогу. ОСОБА_6 впізнала саме обвинуваченого, який вдарив її та забрав телефон і намагався втекти. На наступний день вони їздили по лікарням, потерпіла була перелякана. При слідчих діях понятими були вона та її чоловік. З чоловіком вона з 2006 року. Потерпіла знайома їй з 2010 року. При впізнанні дійсно серед статистів був її чоловік. Телефон у обвинуваченого забрали в машині поліцейських. Крім обвинуваченого в машині були ще водій та поруч з ним ще один чоловік, а вони були поруч з машиною. З якого карману був вилучений телефон вона точно не пам`ятає, мабуть з заднього. Протокол обшуку обвинуваченого вона не підписувала. Протокол затримання підписувала на вулиці. З потерпілою вона перебуває в дружніх відносинах.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання міста 04 грудня 2016 року близько 19:00 години, вони приїхали на виклик, де побачили потерпілу та обвинуваченого. В кармані обвинуваченого був телефон, який впізнала потерпіла. Вона повідомила що обвинувачений забрав у неї телефон, та довела, що це її телефон, розблокувавши його. Обставини, за яких телефон з`явився у ОСОБА_3 йому не відомі. В райвідділ ОСОБА_3 доставив його екіпаж. Телефон вони не передавали та не підкидували ОСОБА_3 . На місці події було багато людей. Було достатньо темно, та вони застосовували ліхтарі. Огляд ОСОБА_3 , який проводився в машині, здійснював ОСОБА_15 , потерпіла впізнала свій телефон. Чи були поняті він не пам`ятає. Спочатку ОСОБА_3 повідомляв, що це його телефон, після цього казав що це не його телефон. Телефон обвинувачений дістав з карману. Після зупинки ОСОБА_3 він стояв збоку та не бачив звідки він дістав телефон. Предмет який ОСОБА_3 дістав з карману він не бачив. Після того як ОСОБА_12 розблокувала телефон, який був в руках слідчого, телефон помістили в пакет. В момент вилучення телефону він сів в машину.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 04 грудня приблизно 18:00-19:00 годині на куті вулиць Левітана та Глушко йому зателефонувала жінка через те, що на потерпілу стався напад. Він прийшов туди і бачив вже обшук обвинуваченого, після чого вони поїхали до райвідділу. Він бачив, як вже був затриманий обвинувачений, який був в автомобілі, та бачив, як поліція вилучила телефон з карману обвинуваченого. Телефон вилучили поліцейські, обвинувачений при вилучені майже нічого не казав, точно він не пам`ятає. Потерпілу раніше він бачив з цим телефоном. Зі слів потерпілої, її вдарив та забрав телефон саме обвинувачений. При оформленні протоколу впізнання він був присутній. Телефон вилучили з куртки з правого карману, коли обвинувачений був в поліцейському автомобілі марки "Рено". В машині був водій. В момент вилучення телефону він був за декілька кроків, а вилучив телефон співробітник поліції, який стояв поруч із обвинуваченим. В райвідділу оформили протокол, потім протоколи обшуку та виїмки. В райвідділу телефон не вилучався. При впізнанні обвинуваченого він був статистом. Відомостей щодо телефону обвинувачений не давав. Деякі документи підписували на вулиці, деякі в райвідділу поліції. В машині руки обвинуваченого були за спиною він був у кайданах. Потерпіла хрестила його дитину.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого він затримував 04 грудня після 17:00 годині. Вони були біля будинку 43 по вулиці Ільфа і Петрова, коли отримали повідомлення про скоєння грабіжу. У складі патрульної групи вони приїхали, побачили обвинуваченого, при ньому знайшли мобільний телефон потерпілої. Потерпіла сказала, що вийшла на прогулянку з собакою, її вдарили по голові та вкрали телефон. Потерпіла чітко вказала на обвинуваченого, при поверхневому огляді якого виявили телефон. Потерпіла вказала що це її телефон. Згодом приїхали слідчий та ще декілька співробітників поліції. При поверхневому огляді протокол не складався. З якого карману був вилучений телефон він не пам`ятаю. Це відбувалось на вулиці. Деталі він не пам`ятаю. Потерпіла стояла біля нього, коли відбувався поверхневий огляд. Понятих не було, так як вони не потрібні, але навколо було багато людей. Обвинуваченого доставив у райвідділ його екіпаж. На місці події було досить світло, працювали ліхтарі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що телефон був вилучений у обвинуваченого, але це їй відомо від потерпілої, коли вона прийшла на місце події, там були невідомі їй хлопці, які затримали обвинуваченого. Потерпіла була в жахливому стані, а обвинувачений намагався збігти з місця злочину, та потерпіла постійно наголошувала на тому, щоб той не вбіг. Коли вона прийшла поліції ще не було, вони під`їхали хвилин через 10, у цей час вона заспокоювала потерпілу. Вона відходила на 1-2 хвилини в магазин купити воду потерпілій. Що було в машині, куди посадили обвинуваченого їй не відомо. В що була вдягнена потерпіла вона не пам`ятає.

Крім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується документальними доказами в кримінальному провадженні.

Протоколом затримання особи від 04.12.2016 року доведено, що при огляді особистих речей затриманого ОСОБА_3 , який був одягнутий в куртку чорного кольору, брюки джинсові спортивні чорного кольору, кепку синього кольору з надписом білого кольору, було виявлено та вилучено з правого кармана мобільний телефон «Айфон 6» сріблястого кольору в чохлі рожевого кольору (а.с.77-80).

Висновком судово-медичної експертизи № 3516 від 13.12.2016 року доведено, що у потерпілої ОСОБА_6 малося тілесне ушкодження у виді синця голови. Вказане тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмета, можливо одноразової, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкодження не відобразилися. Таким тупим предметом могли бути руки. Слід вважати, що ушкодження виникло приблизно за 12-24 годин до початку проведення експертизи, тобто могло бути спричинене 04.12.2016 року. Синець голови має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.73-76).

Постановою слідчого від 04 грудня 2016 року речовим доказом визнано мобільний телефон «Айфон 6» сріблястого кольору в чохлі рожевого кольору, який передано під зберігальну розписку власнику ОСОБА_6 (а.с.69, 72).

Разом з тим, суд не може визнати допустимими доказами протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.12.2016 року та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2016 року (а.с.62-66, 115-117).

Так, впізнання особи від 04.12.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , проводилось з грубим порушенням ч.7 ст.223 КПК України, а саме, слідчим не залучено двох понятих при проведення слідчої дії, що є обов`язковим (а.с.62-66).

Також, при проведенні впізнання особи за фотознімками, слідчим в порушення вимог ч.7 ст.228 КПК України, фотознімки, що були пред`явлено потерпілій, мають істотні відмінності за формою; особи на інших фотознімках мають різкі відмінності у одязі з особою, яка підлягала впізнанню, а саме, лише особа, яка підлягала впізнанню на фотознімку перебувала у головному уборі (а.с.115-117) Крім того, до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не надано додатку, відповідно до якого можливо встановити прізвища та ім`я і по батькові осіб, які зображені на всіх фотознімках та пред`являлись для впізнання потерпілій.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними. Так, досліджені по кримінальному провадженню докази: показання потерпілої, свідків та документальні докази, які не визнано судом недопустимими, свідчать про те, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, та обвинувачений дійсно винен в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні. Невизнання своєї вини обвинуваченим суд оцінює як вибраний ним спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 характеризується посередньо, і вважає, що покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Пом`якшуючих або обтяжуючих покарання обставин, згідно ст.ст.66, 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.186 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 04 грудня 2016 року.

На підставі, абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 , з 04 грудня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ мобільний телефон «Айфон 6» сріблястого кольору в чохлі рожевого кольору, після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1