Справа №522/353/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000025 від 11.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
26 травня 2017 року слідчий в ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, мотивуючи наступним.
Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000149 від 08.12.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ПСП «Дружба».

У ході слідства встановлено, що службові особи ПСП «Дружба» (), діючи умисно, шляхом не відображення реального обсягу реалізованої сільськогосподарської продукції, у період з 01.08.2016 по 10.11.2016 ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 4 472 тис. грн.

З метою відшукання доказів, що вказують на факти реалізації продукції без відображення у податковій звітності підприємства, на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про дозвіл на проведення обшуку, 25.05.2017 в рамках даного кримінального провадження, органом досудового розслідування проведено обшук за адресою розташування службових приміщень та автозаправної станції, використовуваних ПСП «Дружба», що розташовані на земельній ділянці, місцезнаходження якої співпадає на місцевості з поворотними точками, які мають наступні географічні координати: точка 1 47.036302, 30.481459; точка 2 47.037139, 30.481325; точка 3 - 47.037121, 30.482591; точка 4 - 47.036284, 30.482655, в ході якого виявлено та вилучено приблизно 9300 літрів дизельного палива та 6400 літрів бензину.

Протягом строків вказаних у ст. 171 КПК України, слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно з метою недопущення знищення або втрати речових доказів.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання з тих підстав, що вилучені паливні матеріали є важливим джерелом доказів у даному кримінальному провадженні, мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із ухиленням від сплати податків, що спричиняє матеріальну шкоду державі в особливо великих розмірах.
Слідчий у судовому засіданні вказав, що клопотання було складене у рамках строку вказаного у ст. 171 КПК України, а саме протягом 48 годин після проведеного обшуку, однак для розгляду до слідчого судді, воно попало із незначним запізненням, тому просив вважати строк для подачі даного клопотання порушеним із поважних причин.
Особи у котрих було вилучено майно, та їх представник до судового засідання не з`явилися, надали письмові заперечення з яких вбачається, що слідчому у даному кримінальному провадженні понад три місяці назад, на підставі ухвали слідчого судді було надано тимчасовий доступ до документів, тобто необхідності у проведенні обшуку не було.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання та письмових заперечень, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено
Згідно із протоколом обшуку від 25.05.2017 року, проведення обшуку органом досудового розслідування було завершено о 16 годині 20 хвилин.
Тобто, не пізніше ніж 27.05.2017 року о 16 годині 20 хвилин, слідчий повинен був звернутися із клопотанням про арешт майна вилученого на підставі ст. 235 КПК України.
Однак, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч.7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Відповідно до ч. 6 ст. 115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
Відповідно до рішення суддівського самоврядування у Приморському районному суді м. Одеси, автоматизований розподіл справ здійснюється в межах робочого часу, окрім клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, автоматизований розподіл яких дозволяється і у вихідний день.
Той факт, що клопотання слідчим було підготовлено 26.05.2017 року, тобто на наступний день після проведеного обшуку, останнім днем строку для подачі відповідного клопотання була субота, але виходячи із вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий строк переноситься на наступний робочий день після вихідних, у зв`язку із великою завантаженістю дані клопотання були розподілені на слідчого суддю ОСОБА_1 29.05.2017 року о 17 годині 39 хвилин, тобто на одну годину пізніше кінцевого строку, таким чином на підставі ст. 117 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне поновити даний строк, та вважати його пропущеним із поважних підстав.
Так, відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя вважає, що питання доцільності проведення обшуку було предметом розгляду відповідного клопотання, в даному випадку, слідчий суддя не уповноважений у рамках розгляду клопотання про накладення арешту на майно надавати оцінку діям органу досудового розслідування при проведенні обшуку, адже це буде суперечити принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, відповідно до якого слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України.
Так у своєму клопотанні слідчий вказав, а у судовому засіданні прокурор довів необхідність накладення арешту, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, та збереження від втрати, знищення чи перетворення речових доказів, задля використання їх у доказових цілях, оскільки вони містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, тобто у розумінні ст. 98 КПК України є речовими доказами.
Таким чином, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого в цілому є обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого в ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000025 від 11.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на приблизно 9300 літрів дизельного палива та 6400 літрів бензину, належні ПСП «Дружба» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1
30.05.2017