Справа №№ 148/195/15-к
В И Р О К
Іменем України

07 червня 2017 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, судима 27.08.2013 року Гайсинським р/с по ст. 190 ч.2 КК України до 2 років п/в з встановленням іспитового строку на 2 роки, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в жовтні 2014 року познайомилась із ОСОБА_4 , жителем АДРЕСА_2 , після чого почали проживати у цивільному шлюбі на протязі півтора місяця. Під час свого проживання в будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 бачила у нього в шафі золоту каблучку із зеленим каменем. Проте 10 грудня 2014 року, ОСОБА_5 , вирішила, що подальше проживання із ОСОБА_4 стало неможливим, тому прийняла рішення залишити його будинок та поїхати до смт. Тростянець, де проживає її мати. Під час того, як ОСОБА_5 збирала свої речі, у неї виник умисел викрасти золоту каблучку, яку вона бачила раніше у шафі в будинку ОСОБА_4 . Підібравши момент коли ОСОБА_4 не було у будинку ОСОБА_5 шляхом вільного доступу таємно від усіх викрала золоту каблучку вагою 2,62 г, яка на підставі висновків товарознавчої та гемологічної експертиз, завдала матеріального збитку потерпілому ОСОБА_4 на суму 1201,78 грн., яку забрала із собою в смт. Тростянець. Дану каблучку ОСОБА_5 зберігала у себе, щоб в подальшому продати або носити, тобто розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнала повністю і суду показала, що на протязі двох місяців вона проживала в цивільному шлюбі із ОСОБА_4 в його будинку. Коли вони вирішили розлучитись, то вона вирішила викрасти золоту каблучку, яка належала ОСОБА_4 . Дану каблучку він зберігав в шафі, в кімнаті будинку. Коли вона збирала речі, то виявила, що ОСОБА_4 не було в будинку, і підійшовши до шафи забрала каблучку. Після цього з речами вона поїхала в смт. Тростянець, де проживала. В скоєному кається, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що він дійсно проживав із ОСОБА_5 . Після її від`їзду виявив, що із шафи зникла його золота каблучка. Він зрозумів, що її викрала ОСОБА_5 дану каблучку він ОСОБА_5 не дарував.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_5 також підтверджується висновками експертиз:

- судово-товарознавчої експертизи № 5350/16-53 від 26.04.2016, відповідно до якого надана на експертизу каблучка є ювелірним виробом із сплаву золота 583 проби зі вставками з не дорогоцінного каміння. Ринкова вартість наданої на експертизу каблучки з урахуванням її товарного стану за станом на 10.12.2014 становить 1199,28 грн.

- судово-психіатричної експертизи № 164 від 04.05.2017, відповідно до якого період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

В період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У неї виявлена легка розумова відсталість ступення легкої дебільності з порушенням поведінки.

В теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

До індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_5 належить легкий інтелектуальний недорозвиток, що проявляється у дещо звуженому об`ємі та поверховості уваги, схильності мислення до конкретності. В сфері особистості емоційна лабільність, особистісна спрощеність, демонстративність, дратівливість, впертість, образливість, легковажність, схильність до асоціальної поведінки, запальність, зниження морально-етичних якостей. Відмічені індивідуально-психологічні особливості могли оформити її поведінку в досліджуваний період часу.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілого, висновків експертиз та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому її дії необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного нею злочину, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, після засудження до умовної міри покарання продовжила вчиняти злочини, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої суд відносить каяття в скоєному злочині, відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженої, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, яке остання повинна відбувати. В свою чергу призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ст. 185 ч.2 КК України в період іспитового строку встановленого вироком Гайсинського районного суду від 27.08.2013 року, остаточне покарання необхідно призначати за правилами ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу її затримання 28.12.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття остаточного покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 п. п. «б, в» КК України, ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 28.12.2016 до набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стосовно запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його зміни чи скасування не має.

Щодо речових доказів, золотої каблучки, яка передана на зберігання потерпілому, підлягає поверненню останньому.

Судові витрати в сумі 1075,20 грн., 3853,50 грн., понесенні на проведення товарознавчої та гемологічної експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, з врахуванням вироку Гайсинського районного суду від 27.08.2013 року призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на два роки і один місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 з 28.12.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття остаточного покарання.

На підставі ст. 72 ч.5 п. п. «б, в» КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 28.12.2016 до набрання вироком законної сили, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази: золоту каблучку повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати з оплати товарознавчої та гемологічної експертиз в сумі 4928,70 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: