АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/430/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/284/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 27 квітня 2017 року розглянула провадження, за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні заяви засудженій ОСОБА_6 щодо застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник ПВЦ №79 ОСОБА_8
засуджена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 , просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року,в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено. В обгрунтування свого рішення суд першої інстанції посилається на те, що засуджена ОСОБА_6 не має заохочень, цивільний позов, згідно вироку суду на суму 265140,20 гривень останньою не відшкодовано, норми виробітку на низькому рівні, що свідчить про відсутність сумлінного ставлення засудженої до праці, а також усвідомлення нею суспільно-небезпечного характеру вчиненого діяння та спростовує ту обставину, що засуджена стала на шлях виправлення, а тому виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, та відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України застосування до неї умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.
Вказано також,що, посилання засудженої на важкі сімейні та життєві обставини, які склалися, зокрема хвороба її матері, не можуть бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки виключний перелік останніх наведений у ч.2 ст.81 КК України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави. Так, вона сумлінно працює в ПВЦ-79 замальовником у закрійному цеху, також працює на НЗФ. Бере участь в господарських роботах, прибираннях і благоустрою відділення і територій, бере участь у художній самодіяльності, відвідує бібліотеку і православну церкву. Бесіди воспітального характеру і заходи в ПВЦ-79 відвідує регулярно, позов до неї не пред`являвся. Також вона, надавала довідку про стан її матері ОСОБА_10 , 1952 р.н., яка в даний час знаходиться в після операції в лежачому стані і вимагає постійного догляду, її батько 1949 р.н військовий пенсіонер потребує підтримки, донька 1996р. нінвалід 1 групи, її син 1999г.р знаходиться під опікою її матері, протягом усього терміну вона намагалася довести що вона гідна умовно-дострокового звільнення, тому що її сім`я чекає і потребує допомоги.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджена ОСОБА_6 наполягала на задоволенні апеляційної скарги та звільненні її від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Захисник ОСОБА_9 підтримала апеляційну скаргу засудженої.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Представник ПВЦ №79 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженої.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі довод, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_11 не підлягає задоволенню,з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.

На думку колегії суддів, розглядаючи заяву засудженої ОСОБА_11 про її умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини справи та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що засуджена ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання. При цьому, суд врахував не тільки факт відбуття останнью певної частини покарання, але й поведінку засудженої під час відбування покарання.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно характеристики та довідки про заохочення і стягнення, наданих, інших документів, що містяться в метеріалах судового провадження, засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання з 22.06.2011 року. Під час відбуття покарання в СІЗО характеризувалась посередньо: заохочень та стягнень не мала. До державної установи ПВЦ №79 прибула 29.10.2016 року із ВК-74 м. Одеси, де характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. (а.п.31,32,33)
Згідно витягу протоколу №01, на сумісному засіданні спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області і комісії державної установи «Покровський виправний центр№79» від 13.01.2017 року, з розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, в його застосуванні ОСОБА_11 було відмовлено, як такої що не довела своє виправлення (а.п.11)
Окрм цього, колегія суддів зазначає, що посилання засудженої на важкі сімейні та життєві обставини, які склалися, зокрема хвороба її матері, не можуть бути підставою для застосування умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи, що головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання але ОСОБА_6 характеризується, як особа, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, тому ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою і законною і підстав для її скасування немає.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 про незаконність рішення суду, колегією суддів визнаються безпідставними.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405,407,418,419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року, якою було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 , про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на підставі ст.81 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4