Справа № 163/2894/16-к
Провадження № 1-кп/163/134/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000082 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцьк, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, базової вищої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він близько 10 години 50 хвилин 02.07.2016 року, слідуючи пасажиром автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС України, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у згорнутій 1-гривневій банкноті, поміщеній в гаманці в кишеню одягнутих на ньому шортів, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 0,16 грама. Однак свій намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час митного контролю.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості.

Цю угоду сторони уклали на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, перше притягнення до кримінальної відповідальності) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20060 гривень.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд враховує таке.

В підготовчому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`яка, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також перше притягнення до кримінальної відповідальності і щире каяття обвинуваченого.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, відтак на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор заявив про доцільність затвердження угоди, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди на викладеній в ній умовах.

Наркотичний засіб як речовий доказ згідно зі ст.100 КПК України підлягає знищенню; паспорт і готівкові кошти поверненню володільцю; гаманець і 1-гривнева банкнота знищенню.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Накладений ухвалою слідчого судді арешт на належний обвинуваченому автомобіль на підставі положень ч.4 ст.174 КПК України слід зняти, оскільки конфіскація майна не призначається, а цивільний позов у справі не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано у вигляді особистого зобов`язання. Клопотання про зміну такого заходу в підготовчому засіданні не заявлено, відтак його слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 17.11.2016 року у кримінальному провадженні №0000082, укладену прокурором прокуратури Волинської області та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20060(двадцять тисяч шістдесят) гривень.
Речові докази : речовину рослинного походження з вмістом 0,16 грама канабісу, яка зберігається в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;
паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_4 , знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2016 року;
177(сто сімдесят сім) гривень, 152(сто п`ятдесят два) долари США, 312(триста дванадцять) злотих 92 грошей, що перебувають на відповідальному зберіганні у філії АТ «Укрсімбанк» міста Луцьк, повернути ОСОБА_4 , знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2016 року;
гаманець і 1-гривневу банкноту серії НК №9797927, які зберігається в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 330(триста тридцять) гривень 15 копійок судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів.

Зняти арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль «Nissan Sunny», номерний знак НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1