Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2094/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" листопада 2016 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Копичинецької ВК №112 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження працюючого в ТОВ «Коростенський кар`єр», раніше судимого: 06.03.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 164 ч.1 КК України на 80 годин громадських робіт, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
Засудженого: 14.11.2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, якому на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.03.2012 року і остаточно за сукупністю вироків визначено для відбування покарання у виді 9 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.03.2014 року вирок залишено без змін, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.04.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2013 року строк попереднього ув`язнення в період з 06.06.2012 року по 06.03.2014 року у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України, з тих підстав, що став на шлях виправлення.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, і просив його задовольнити. Засуджений ОСОБА_5 вказав, що він щиро покаявся в заподіяному ним злочині, зробив для себе відповідні висновки, і в майбутньому приложить максимум зусиль щоб ні при яких обставинах не ставати на шлях неправомірних дій. Він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, а також відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Представник Копичинецької ВК 112 в судовому засіданні заперечував щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі останнього, оскільки він не став на шлях виправлення, має 4 (чотири) порушення установленого порядку відбування покарання, за які було накладено дисциплінарні стягнення, посередньо характеризується.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 .. Вказав, що клопотання є безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити.
Суд, заслухавши засудженого, представника Копичинецької ВК 112, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого та інші представлені адміністрацією колонії документи щодо засудженого, приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 14.11.2013 року був засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за ст. 187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, якому на підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.03.2012 року і остаточно за сукупністю вироків визначено для відбування покарання 9 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.03.2014 року вказаний вище вирок залишено без змін.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.04.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2013 року строк попереднього ув`язнення в період з 06.06.2012 року по 06.03.2014 року у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
Початок строку відбування покарання 06.06.2012 року.
Кінець строку відбування покарання 11.09.2019 року.
Засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання 09.09.2016 року.
Відповідно до ч. 3, п.3 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, матеріалів представлених адміністрацією колонії, зокрема з характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 17.10.2016 року засуджений в установах ДПтС України знаходиться з 14.06.2012 року. За час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
За час відбування покарання у Шепетівській виправній колонії УДПтСУ в Хмельницькій області (№98) характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення установленого порядку відбування покарання, за яке притягався до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
За час відбування покарання у Райківській виправній колонії УДПтСУ в Житомирській області (№73) характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення установленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 24.04.2014 року засуджений відбуває покарання у Копичинецькій виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112). На виробництві колонії не працевлаштований. За час відбування покарання у Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) характеризувався негативно, допустив 2 (два) порушення установленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Станом на 17.10.2016 року, тобто на час складання характеристики характеризується посередньо. Адміністрацією колонії заохочувався 1 (один) раз у вигляді усної подяки 16.08.2016 року за перевиконання норми виробітку.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці. Участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. Вину в скоєному злочині не визнав. За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання згідно ст. ст. 100, 101 КВК України підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання - 08.03.2015 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 09.09.2016 року. Постійно - діючою комісією Копичинської виправної колонії УДПтСУ в Тернопільській області (№112) засудженому відмовлено у застосуванні до нього ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення, (протокол № 24 від 16.09.2016 року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно - дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України підлягає після фактичного відбуття 3/4 частини призначеного судом строку покарання 10.06.2017 року.
Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній відбув передбачений п.3 ч.4 ст. 82 КК України строк у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
При цьому, згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив 4 порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме за вчинення яких накладені дисциплінарні стягнення. Стягнення погашені у встановленому законному порядку.
16 вересня 2016 року рішенням постійно-діючої комісії при Копичинецькій ВК №112 (протокол №24) відмовлено засудженому ОСОБА_5 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення. Рішення комісії про відмову у застосуванні ст.82 КК України засуджений ОСОБА_5 не оскаржував. Дане рішення набрало законної сили.
Такі висновки адміністрації Копичинецької ВК 112 суд бере до уваги так як вони для вирішення питання мають пріоритетне значення, оскільки саме на адміністрацію установи покладені обов`язки по виправленню і перевихованню засуджених та дослідженню їх морально психологічних чинників, які впливають на цей процес.
При цьому, суд бере до уваги, що протягом періоду з 24.04.2014 року, тобто з часу прибуття в колонію до 01.07.2016 року засуджений ОСОБА_5 не працював. Протягом періоду з 01.07.2016 року до 05.09.2016 року засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на виробництві установи у бригаді №89 цеху по виготовленні плетених меблів з ротановим покриттям. На даний час засуджений на виробництві установи не працевлаштований та з проханням забезпечити його роботою не звертався.
Факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання та одне заохочення на думку суду не є підставою та достатнім при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Небажання працювати засудженого, наявність одного заохочення, посередня характеристика засудженого з боку адміністрації колонії свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Враховуючи вимоги закону, встановленні обставини, позицію засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення є передчасною і не обумовлена достатніми підставами, оскільки матеріали клопотання, особової справи засудженого та інші матеріали, представлені Копичинецькою ВК 112 в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки передбаченої ст.82 КК України обов`язкової підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженим ОСОБА_5 на даний час не виконано, засуджений на час звернення до суду не став на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Посилання засудженого на те, що при вирішенні питання щодо заміни невідбутної частини покаранняч більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі слід врахувати, що він не працював на виробництві колонії, оскільки хворів суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються довідкою, виданою медичною частиною Копичинської ВК 112 від 14.11.2016 року, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за період часу з 23.02.2016 року по 24.03.2016 року лікувався в МОЛ при ВК №73. В даний час проходить АРТ терапію першого ряду. В інший період часу, крім зазначеного вище, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не знаходився.
На підставі наведеного та керуючись, ст. 61, ст.82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1