АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
особи, що подала скаргу ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000284, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000284.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив, що доводи ОСОБА_5 , який під час розгляду його скарги вказував:
- що внесення на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2016 р. Службою Безпеки України відомостей його заяви № 644 до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000284 були неправдивими, оскільки у СБ України не було тексту його заяви про злочин № 644. Вищезазначене - неправильність фабули справи - призвело до невірних дій слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та не дослідження ним обставин злочину;
_________________________________
Справа № 11-сс/796/2479/2017
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1

- що слідчий не застосував до осіб, які самі зізнались у скоєнні злочину - прокурорів прокуратури м.Києва - положення п.3 ч.1 ст. 276 КПК України та не пред`явив підозрюваним особам підозри;
- що слідчий не залучав скаржника, який є заявником та потерпілою особою у кримінальному провадженні № 0000284 до проведення слідчих дій;
- що при проведенні допитів свідків, слідчий ставив не ті запитання, які б мав ставити, зокрема не ставив питання: чи мали свідки прокурор ОСОБА_9 , прокурор ОСОБА_10 , прокурор ОСОБА_11 повноваження реєстраторів, чи знають вони положення ст. 214 КПК України, чому свідки міркували, а не діяли за приписами ст. 214 КПК України, чому керувались ст. 284 КПК України, а не ст. 214 КПК України;
- що слідчий, усвідомлюючи дачу неправдивих свідчень прокурорами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не скористався правом внесення цього злочину кваліфікованого за ст.383 КК України до ЄРДР, а погодився із неправдивими показами свідка ОСОБА_9 і сприйняв як встановлені і доведені обставини. Окрім того вважає, що ОСОБА_9 заставляв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавати саме такі пояснення;
- про вчинення слідчим ОСОБА_7 службового злочину по ст.366 КК України, що полягає у ідентичності наданих свідками пояснень, хоча вони і допитувались окремо один від одного, в чому вбачає підробку протоколів допиту свідків;
- про наявність у матеріалах справи підробленого протоколу огляду документів матеріалів кримінального провадження №0000391 від 05.09.2013р. Підробку протоколу вбачає у факті невилучення слідчим ОСОБА_7 матеріалів за його заявою про злочин № 644, а також матеріалів за його заявами про злочин за № 608/2, № 612, № 635, № 636, № 637, що містяться у цьому кримінальному провадженні. Відсутність вилучених документів скаржник пов`язує з відсутністю доказів виконань рішень слідчих суддів.
- що шкоду, завдану йому як потерпілій особі діями прокурорів, повинен був доводити сам слідчий, звернувшись до Інституту судових експертиз. Невиконання слідчим ряду слідчих дій, а саме: слідчий не об`єднав матеріали іншого кримінального провадження з приводу інших його заяв про злочини прокурорів у дане кримінальне провадження. Як з витягу з кримінального провадження, так і з протоколів допитів свідків скаржник не вбачає, у напрямку яких кваліфікацій вів слідство слідчий;
не можуть бути підставами для скасування постанови про закриття кримінального провадження, і в своїй ухвалі, навів обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про правомірність постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000284 за відсутністю у діях прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_9 необхідних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України при розгляді ним заяв ОСОБА_5 № 608/2 і №608/С від 10.05.2016 р., № 612 від 28.04.2016 р. , № 635 і № 636 від 19.05.2016 р., № 637 і №637С від 19.05.2016 р., оскільки прокурор ОСОБА_9 діяв у відповідності до п.1.3., п.1.4. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 р. № 125, а отже всупереч інтересам служби він не діяв.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що потерпілим ОСОБА_5 не повідомлено, а слідством не здобуто фактів, які б свідчили про те, що під час розгляду його заяв прокурор діяв з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди; не повідомлено та не здобуто доказів істотної шкоди, що заподіяна ОСОБА_5 під час розгляду його заяв у прокуратурі м. Києва, у зв`язку із чим не може бути встановлений і причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2017 року, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 23.12.2016 року та направити кримінальне №0000284 прокурору для подальшого проведення досудового розслідування.

На обґрунтування своїх вимог послався на невірне тлумачення слідчим суддею його пояснень, та зазначив що підставами скасування протизаконної ухвали є наступні аргументи:

1. Внесені відомості в ЄРДР не відповідали змісту його повідомлення №644 про службові злочини прокурора ОСОБА_9 : не вказано виявлених осіб як виконавців при їх конкретному повідомленні по прізвищам; не вказано дати, час, місце, обставини,проігноровано питання оголошення підозри, як дотримання вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України; не вказано у витягу кваліфікації всіх злочинів зазначених ним у заяві №644; внесення в ЄРДР було виконано з грубими і умисними порушеннями вимог ч.5 ст. 214 КПК України і вимог «Положення про ведення ЄРДР», затвердженого Наказом Генерального прокурора №69. Тобто, реєстратором в ЄРДР від СБУ фактично не виконана ухвала суду від 06.07.2016 р. про внесення тих відомостей, які проходили по заяві №644, а не на власний розсуд. При цьому, реєстратор не мав можливості виконати ухвалу суду, оскільки відомості в ЄРДР вносяться не зі змісту ухвали про зобов`язання, а з самого повідомлення про злочин (№644).

2. Слідчий суддя не надала своєї оцінки факту не виконання Національним антикорупційним бюро України, аналогічного судового рішення Солом`янського суду м.Києва по цьому ж самому повідомленню про службові злочини №644 прокурора ОСОБА_9 про що слідчий ОСОБА_7 умовчав в оскаржуваній постанові.

3. Аналогічно не була виконана ухвала і Печерського суду м. Києва Генеральною прокуратурою України, однак слідчий ОСОБА_7 , як і слідчий суддя ОСОБА_12 не дали цій обставині належної оцінки.

На думку апелянта, невиконання уповноваженими особами Служби Безпеки України, Національного антикорупційного бюро України та Генеральної прокуратури України трьох судових рішень, які стосувались саме цих структур на внесення відомостей до ЄРДР, потягло за собою відсутність розуміння напрямку слідства.

4. В своїх письмових поясненнях обширно і детально викладено підстави для скасування оскаржуваної постанови, включаючи кримінальні вчинки слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_7 по підробці і копіюванню 2-х протоколів псевдодопитів «свідків» власних злочинів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , однак суд 1-ї інстанції з приводу дослівного копіювання формальних цитат, які не відповідали і близько напрямку розслідування заявлених кваліфікацій, не надав реальної і точної оцінки, не пояснив у своєму рішенні, як подібне могло трапитися, коли прокурори допитувалися окремоодин від одного, а їх протоколи були слово у слово повними копіями.

5. Не надана правова оцінка щодо підробки протоколу огляду документів, зміст якого не відповідає дійсності.

Також вважає, що ним були надані досить ґрунтовні письмові пояснення, в якому наведені переконливі і очевидні підстави для скасування постанови старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000284, однак слідчий суддя у своєму рішенні не надав цим доводам належної правової оцінки, що призвело до постановлення явно незаконного та необґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та матеріали кримінального провадження №0000284, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно вимог ч.2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000284 внесеного Головним слідчим управлінням СБ України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 22.06.2016 року за № 644 і № 644-С, в якій зазначено, що службові особи прокуратури м. Києва, зловживаючи службовим становищем, не вносять відомості до ЄРДР про злочини за його заявами № 608, 612-637, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 364 КК України.
Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України від 09.08.2016 року на підставі ст. 36 і ст. 216 КПК України визначено підслідність вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000284 за слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України.

Постановою начальника третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю ГСУ Генеральної прокуратури України, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000284 від 27.07.2016 року доручено слідчій групі у складі старшого слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_15 .
За результатами проведеного розслідування, старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 23.12.2016 року винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000284 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий у постанові зазначив, що в діях прокурора ОСОБА_9 , який в період часу з 16.05.2016року по 03.06.2016 року займав посаду начальника третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури м. Києва, відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, не встановлено прямого умислу на вчинення протиправних дій та мети діяння у виді одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе чи іншої фізичної або юридичної особи.
Як видно зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2016 року, такого висновку слідчий ОСОБА_7 дійшов на підставі допиту заявника ОСОБА_5 , який повідомив про вчинення прокурором ОСОБА_9 та іншими прокурорами прокурати м. Києва злочинів, які полягають у невнесенні його заяв до ЄРДР, зокрема заяви № 608/2 про службові злочини суддів Печерського районного суду м. Києва Цокол та Васильєвої, № 612 судді цього ж суду Новака, № 635,636 судді Солом`янського райсуду м. Києва Букіної, яка покривала злочини № 612 судді Новака та № 602 судді ОСОБА_16 , які в свою чергу покривали службові злочини прокурорів Генеральної прокуратури України, № 637 про службовий злочин судді Солом`янського райсуду м. Києва Ларіонової, яка покривала службовий злочин № 594 Генерального прокурора України Шокіна та інших прокурорів цієї прокуратури; протоколу огляду документів від 08.12.2016 року, згідно якого був проведений огляд матеріалів кримінального провадження за № 0000391 від 05.09.2013 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 366, ч.1, 2, 3 ст. 382, ч.1 ст. 375, ч. 1 ст. 384, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України у 30 томах внесеного до ЄРДР за заявами ОСОБА_17 щодо фактів вчинення протиправних дій службовими особами органів прокуратури та суддями; протоколів допиту в якості свідків заступника начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , прокурора третього відділу процесуального керівництва Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 .

Отже, розглядаючи скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000284,слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, ретельно перевіривши законність прийнятої слідчим постанови, обґрунтовано зазначив, що при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, який згідно ч.2 ст. 9, ст. 110 КПК України належним чином дослідив обставини кримінального провадження, надав їм належну правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Таким чином, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 були виконані всі дії спрямовані на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження №0000284 і постанова про закриття кримінального провадження містить детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що прокурором ОСОБА_9 та іншими прокурорами прокуратури м. Києва вчинено кримінальне правопорушення та ґрунтовні доводи слідчого на їх спростування.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обставини, викладені у скарзі ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.12.2016 рокупро закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000284, які є аналогічними

за змістом з обставинами викладеними і в його апеляційній скарзі, в повній мірі стали предметом судового контролю. При цьому, слідчим суддею був перевірений кожний із доводів, наведених у скарзі ОСОБА_5 на обґрунтування своєї позиції щодо незаконності прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження і на кожний з цих доводів слідчим суддею дана обґрунтована оцінка обставинам кримінального провадження та на підставі цієї оцінки дійшов обґрунтованого висновку про правомірність постанови старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 від 23.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000284, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 18.04.2017 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.12.2016 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам закону, винесена на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження №0000284 та належної перевірки всіх доводів заявника, а тому наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 твердження щодо не наданняслідчим суддею у своєму рішенні належної правової оцінки викладеним у його скарзі обставинам є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2017 року законною та обгрунтованоюі підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 23.12.2016 року про закриття кримінального провадження №0000284 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: __________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3