Копія № 4
Справа № 366/452/13-к
У Х В А Л А

смт. Іванків 14 лютого 2013 р.

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В.,

за участю прокурора Іванківської міжрайпрокуратури ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

при секретарі Євтушенко В.Д.,

а також сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4,

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Іванківського РВ ( з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4, погоджене прокурором Іванківської міжрайпрокуратури ОСОБА_1,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що 25.01.2013 року близько 21 години ОСОБА_2 знаходячись в центрі м. Ірпінь Київської області, зустрів знайомого ОСОБА_5, якому запропонував поїхати до ОСОБА_6, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 та відібрати у неї грошові кошти та інші матеріальні цінності, щоб в подальшому використати їх для власних потреб, на що останній погодився.

З метою реалізації свого злочинного, протиправного наміру, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 приїхали на маршрутному автобусі в с. Зірка Поліського району Київської області. Знаходячись у с. Зірка Поліського району Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийшли на подвіря господарства ОСОБА_6, де ОСОБА_5 взяв лопату та вибив металопластикове вікно в коридорі будинку, через утворений проєм ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проникли в середину будинку. Там, застосовуючи фізичне насильство, проти її волі звязали кисті рук ОСОБА_6, зірвали з неї золотий ланцюжок з хрестиком та почали вимагати від неї гроші та золоті вироби, при цьому погрожуючи застосувати фізичне насильство. Після того як ОСОБА_6 відмовилася віддавати гроші та золоті вироби, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 насильно завели її на кухню будинку, де зачинили. Після цього обидва пішли до кімнат будинку, де знайшли та забрали собі мобільні телефони Нокіа-1600, Самсунг, пляшку вина Кагор, електричний ліхтарик та зникли з місця події.

Допитаний, як підозрюваний у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_2, визнав себе винним повністю, і показав, що дійсно 25.01.2013 року близько 21 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_5, приїхали в с. Зірка Поліського району Київської області для того, щоб пограбувати ОСОБА_6. Прийшли до її будинку, що по вул. Садовій, 37 с. Зірка Поліського району Київської області, де перебуваючи на подвірї, розбили металопластикове вікно і проникли до середини будинку. Мотузкою звязали кисті рук потерпілої ОСОБА_6 та відкрито викрали з будинку золотий ланцюжок з хрестиком, мобільні телефони Нокіа і Самсунг, електричний ліхтарик та пляшку вина Кагор. З викраденими речами втікли з будинку. В подальшому реалізували їх , а гроші витратили на власні потреби.

Оскільки ОСОБА_2, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, немає постійного місця роботи, раніше судимий Іванківським районним судом Київської області, а саме: вироком від 19.12.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання відбував у Білоцерківській ВТК № 35, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.01.2013 року відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання у кримінальному провадженні, порушеному за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно він може переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти нові злочини, це свідчить про неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з тих же підстав.

Прокурор також підтримав клопотання і вважає необхідним обрання саме такого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_2 у судовому засіданні не визнавши свою причетність до кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, просив не застосовувати до нього такий суворий запобіжний захід.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст.187 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

ОСОБА_2 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, міцність соціальних зв'язків, факт того, що він не має постійного доходу, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.01.2013 року відносно нього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання у кримінальному провадженні, порушеному за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а також враховуючи, що існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_2

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Іванківського РВ ( з обслуговування Іванківського та Поліського районів) Г УМВС України в Київській області ОСОБА_4, погоджене з прокурором Іванківської міжрайпрокуратури Київської області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_2 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 16 год. 30 хв. 13 лютого 2013 року.

Строк дії ухвали - до 16 год. 30 хв. 14 квітня 2013 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ю.В. Ткаченко