Дата документу Справа № 314/7298/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/300/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/7298/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вільнянською ВК №20 та Бердянським міськрайонним судом Запорізької області провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді подання ОСОБА_9 , на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2016 року щодо засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мариківки Приморського району Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:
в апеляційній скарзі засуджений просить оскаржувану ухвалу скасувати та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на наступні обставини: за час відбування покарання у Вільнянській ВК № 20, мав 3 заохочення та 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, працевикористовується днювальним відділення СПС № 12 та до праці ставиться сумлінно, у стосунках з іншими засудженими неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих стосунків з персоналом та виконує передбачені законом їх вимоги, виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, добре ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, бере участь в організації виховних заходів, що проводяться в установі, в реалізації програм диференційного виховного впливу, прагне підвищення навчального загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, відвідує бібліотеку, бере участь у роботі самодіяльних організацій, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, у вчиненому визнає вину та розкаюється;

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) та замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - виправними роботи відповідно до ст. 82 КК України на невідбутий строк з відрахуванням із заробітної плати 15 % у дохід держави.

Апелянт вважає, що судом не були враховані обставини, яким не надано належної оцінки, а саме: два стягнення, які були накладені на засудженого в травні 2015 року, в законному порядку погашені, а одне від 11.02.2016 року - було знято і після цього будь-яких порушень він не допускав, а навпаки - заохочувався тричі; починаючи з 15.04.2015 року, засуджений був працевлаштований та до теперішнього часу працєвикористовується, свої обов`язки виконує сумлінно; станом на 29.11.2016 року на час розгляду справи у суді - потерпілому Ланському, добровільно, частково були відшкодовані збитки на загальну суму 3 500 грн., а станом на час подання цієї скарги відшкодовано 5 000 грн., таким чином, на даний час борг за позовом становить 2 893,07 грн.; за місцем відбування покарання характеризується позитивно; в скоєних кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, вину свою визнає повністю, засуджує свої вчинки; раніше не відбував покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Також захисник вважає, що суд належним чином не надав оцінки: доводам прокурора, який також просив задовольнити подання, висновку спостережної комісії про те, що ОСОБА_7 заслуговує на заміну покарання на більш м`яке у вигляді виправних робіт та, що в разі заміни покарання, засуджений має намір працевлаштуватись до ТОВ «Ангел і Ко».

Зазначені обставини, на думку захисника, свідчать про те, що адміністрацією виправної колонії вживалися і вживаються заходи щодо виправлення ОСОБА_7 і він особисто прагне цього і все робить для цього, тому суд не мав права посилатись на ту обставину, що засуджений не став на шлях виправлення, так як вчинив нові злочини під час іспитового строку, так як вказані обставини були враховані Бердянським міськрайонним судом при постановленні вироку від 06.11.2014 року, за що його і було направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання.

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 372 КПК України суд у мотивувальній частині ухвали не навів доказів, на підставі яких дійшов висновку про відмову в задоволенні подання, не перевірив всі обставини, які впливають на вирішення справи, і не послався на них в ухвалі;

в апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) та спостережної комісії при Вільнянській РДА Запорізької області та відповідно до ст. 82 КК України замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання більш м`яким - виправними роботи з відрахуванням із заробітної плати 20 % у дохід держави.

Апелянт послався на те, що за час відбування покарання з 15.04.2015 року у Вільнянській ВК №20 УДПтС України в Запорізькій області, засуджений ОСОБА_7 має 3 заохочення та 3 стягнення, з яких 1 стягнення знято, а інші погашені у встановленому законом порядку, а враховуючи те, що останнє стягнення до засудженого ОСОБА_7 було застосоване 11.02.2016 року, то, згідно з вимогами ч. 14 ст. 134 КВК України, він на даний час вважається таким, що не має стягнень.

З квітня по травень 2015 року ОСОБА_7 працевикористовувався днювальним відділення СПС №12, у травні 2015 року був працевлаштований різноробочим на підприємстві установи в цеху №3, з червня 2015 року по даний час знов працевикористовується днювальним відділення СПС №12 та згідно зі ст. 118 КВК України виконує роботи без оплати праці по благоустрою колонії і прилеглої до неї території; відповідно до ст. 65 КВК України бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; згідно зі ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених; відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій; за вироком суду має позов у розмірі 7 893 грн. 07 коп., проте, на момент судового засідання - відшкодовано 3 500 грн.; у скоєному злочині провину визнає, розкаюється, отже, в цілому характеризується позитивно.

Крім цього, працівниками кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Запорізькій області перевірено можливість щодо подальшого працевлаштування засудженого ОСОБА_7 до ТОВ «Ангел і Ко», що підтверджується відповідною довідкою.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області № 20 про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Приймаючи таке рішення, суд послався на наступні обставини: поведінка засудженого, за наявності за період відбування з 15.04.2015 року трьох стягнень, офіційного працевлаштування тільки у червні 2015 року, відсутності будь-яких дій з боку засудженого відносно самостійного відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення; відсутність певних дій з боку засудженого, направлених на відшкодування завданих злочином збитків, офіційного працевлаштування, є лише свідченням відсутності успішності процесу виправлення; наявність трьох заохочень, на переконання суду, за наявності вищезазначених обставин, не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційних скарг, засудженого, його захисника, які підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави характеризується: зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. При цьому необхідно зазначити, що висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Відповідно до п. 2 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.11.2014 року був засуджений за ст. ст. 307 ч. 1, 69, 307 ч. 2, 69, 309 ч. 2, 317 ч. 1, 70, 71, 72 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі та призначене покарання відбуває з 17.12.2014 року і на час розгляду провадження в апеляційному суді відбув більше половини призначеного строку покарання (два роки три місяці 17 днів).

Під час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується наступним чином: знаходячись у Вільнянському слідчому ізоляторі Запорізької області з 25.12.2014 року по 17.01.2015 року та у Біленьківській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області № 99, порушень не допускав, відбуваючи з 15.04.2015 року покарання у Вільнянській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20), вимоги режиму тримання порушував, за що мав три стягнення за порушення розпорядку дня, два з яких погашені, а одне зняте у встановленому законом порядку. Був працевлаштований різноробочим на підприємстві установи в цеху №3, працевикористовувся та працевикористовується днювальним СПС № 12, до праці ставиться сумлінно, дані йому завдання виконує вчасно та якісно, має три заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці за другий та третій квартал 2016 року (а.п. 3-5).

Крім того, в матеріалах провадження є гарантійний лист № 13-л/09-16 від 13.09.2016 року та протокол позачергових загальних зборів ТОВ «Ангел і Ко» від 13.09.2016 року, згідно з якими зазначене товариство гарантує працевлаштування ОСОБА_7 на посаду прибиральника у разі заміни покарання на більш м`яке у виді виправних робіт (а.п.13-14).

Працівниками кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Запорізькій області на запит Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області № 20 було перевірена можливість подальшого працевлаштування засудженого ОСОБА_7 до ТОВ «Ангел і Ко», і кримінально-виконавча інспекція не заперечує проти звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 82 КК України для відбуття ним покарання у виді виправних робіт, що підтверджується довідкою від 07.11.2016 року, № 1/18/2-745/ (а.п. 15).

Також, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 мав невідшкодований цивільний позов на суму 7 893 гривні 07 копійок, проте на час розгляду подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, матір`ю засудженого було відшкодовано потерпілому 3 500 гривень, а на час розгляду апеляційної скарги, нею повністю був погашений його борг по цивільному позову, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження щодо боржника від 14.012.2017 року (а.п. 75-76).

Крім того, після ухвалення судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області № 20 про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо нього наказом начальника Вільнянської виправної колонії № 20 від 31.03.2017 року № 36/ АЕ-17 застосовано заохочення, а саме, оголошена подяка за сумлінну поведінку і ставлення до праці.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та щодо нього може бути застосована ст. 82 КК України, у зв`язку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) і заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням - виправними роботами відповідно до ст. 82 КК України на невідбутий строк один рік три місяці 13 днів з відрахуванням із суми заробітку 20% у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області № 20 про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, скасувати, постановити нову ухвалу.

Задовольнити подання адміністрації Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області №20 та замінити засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбуту частину покарання на строк один рік три місяці 13 днів більш м`яким покаранням - виправними роботами відповідно до вимог ст. 82 КК України з відрахуванням із суми заробітку 20% у дохід держави.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4