Справа № 162/728/17 Провадження №11-сс/773/364/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2017 року про арешт майна (ЄРДР № 0000210 від 29 липня 2017 року),
В С Т А Н О В И В:
31 липня 2017 року слідчий СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернувся в суд з клопотанням, яке погоджене із прокурором Любешівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 . Просив накласти арешт на документи, предмети та речі, вилучені 28 липня 2017 року під час проведення огляду місця події, а саме:
- автомобіль марки „Рено-Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_10 ;
- протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00086-02144-17;
-страховий поліс №АК/3358958, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_11 ;
-електричні ваги під маркуванням „OPERA;
-брухт чорних металів;
-два записники із вказаною у них інформацією про куплений металобрухт, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_12 .
Клопотання мотивоване тим, що 28 липня 2017 року близько 20 год. 00 хв. в с. Ветли Любешівського району Волинської області ОСОБА_12 , перебуваючи у вантажному автомобілі марки „Рено-Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території вказаного населеного пункту протиправно без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), здійснював операції з брухтом чорних металів. По даному факту 29 липня 2017 року внесено відомості до ЄРДР № 0000210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що вилучені під час огляду місця події майно, речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як такі, що зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та могли бути використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням суду, власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд даного клопотання у суді першої інстанції. Водночас вказує, що питання про наладення арешту на майно вирішене без повного з`ясування обставин справи, без врахування правового статусу вилученого транспортного засобу та не з`ясовано думку його законного власника. В поданих змінах та уточненнях до апеляційної скарги просила ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати лише в частині накладення арешту на належний їй на праві власності транспортний засіб та свідоцтва про реєстрацію права власності на нього, вказане майно повернути під її відповідальність.

Прокурор подав на адресу апеляційного суду клопотання, в якому у зв`язку із значною завантаженістю просив розляд скарги провести у його відсутності, ухвалу слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, яку представник власника майна підтримав, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні клопотання про арешт майна, дані вимоги закону слідчим суддею були дотримані не в повній мірі.

З матеріалів кримінального провадження № 0000210 від 29 липня 2017 року вбачається, що 28 липня 2017 року під час огляду місця події в с. Ветли Любешівського району було виявлено та вилучено відповідні документи, предмети та речі, а саме: автомобіль марки „Рено-Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_10 ; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00086-02144-17; страховий поліс №АК/3358958, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_11 ; електричні ваги під маркуванням „OPERA; брухт чорних металів; два записники із вказаною у них інформацією про куплений металобрухт, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_12 та постановою від 29 липня 2017 року у даному кримінальному провадженні визнані речовими доказами.

Підставою накладення арешту на вилучені документи, предмети та речі у клопотанні слідчого зазначено те, що є достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Разом з тим, ні клопотання слідчого, ні додані матеріали, не містять будь-яких даних про те, що вилучений транспортний засіб використовувався, як знаряддя вчинення злочину, чи зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий не навів законних підстав для арешту автомобіля марки „Рено-Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію права власності на нього, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання про арешт майна.

Враховуючи те, що транспортний засіб був вилучений із користування та володіння третьої особи ОСОБА_12 із незаконною діяльністю якого, як зазначає у поданій апеляційній скарзі його законний власник - ОСОБА_7 , обізнана не була, накладення арешту на транспортний засіб буде порушувати її інтереси як власника майна, а тому, для досягнення мети збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, буде достатнім встановити заборону на розпорядження останнім.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Законність ухвали слідчого судді про накладення арешту на інше майно, яке перебуває у користуванні та володінні третіх осіб: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не оспорюється. Вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому клопотання слідчого в цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2017 року про арешт майна скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені 28 липня 2017 року під час проведення огляду місця події:
- протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00086-02144-17;
-страховий поліс №АК/3358958, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_11 ;
-електричні ваги під маркуванням „OPERA;
-брухт чорних металів;
-два записники із вказаною у них інформацією про куплений металобрухт, які перебувають у користуванні та володінні ОСОБА_12 .
Заборонити ОСОБА_7 розпоряджатися автомобілем марки „Рено-Мастер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .
В накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: