УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/517/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 22 лютого 2017 року про накладення арешту на майно,
прокурора ОСОБА_7 ,
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_6 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 22 лютого 2017 року, якою накладено арешт на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що викладені в ухвалі слідчого судді висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущенні істотні порушення кримінального процесуального закону.
Посилається на те, що зупинення його автомобіля працівниками поліції відбулося в порушення норм чинного законодавства, так як були відсутні будь-які підстави для такого зупинення.
Зазначає, що арешт автомобіля обмежує його права у володінні та розпорядженні майном. Жодної підозри йому не оголошувалося. Вказав, що доводи слідчого судді ґрунтуються лише на припущеннях. Автомобіль постійно знаходився у нього. Будь-яких протиправних дій щодо працівників поліції він не вчиняв, а для проведення експертизи він сам може доставити автомобіль за місцем її проведення. Крім того, слідчим суддею безпідставно було накладено арешт на посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 , які не містять будь-яких ознак речового доказу у даному провадженні.
Згідно ухвали Овруцького районного суду Житомирської області від 22 лютого 2017 року слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області про арешт майна.
Накладено арешт на автомобіль марки «ISUZU Тrоореr д. н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.03.2004 року та посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_3 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р., шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування майном, автомобіль залишено па відповідальне зберігання в Овруцькому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а документи в матеріалах кримінального провадження.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль марки «Isuzu Trooper» д. н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 117.03.2004 року та посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_3 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р є засобами вчинення злочину та зберігають на собі сліди кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що своє клопотання слідчий мотивував тим, що 19 лютого 2017 року до Овруцького Відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт від працівників поліції ГУНП в Житомирській області про те, що під час здійснення перевірки автомобіля марки «Isuzu Trooper», д.h. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та документів виявлено невідповідність номерів та агрегатів даного транспортного засобу з документами до нього, які (документи) також містять ознаки підробки.
19.2.2017року о 13 години 45 хвилин в ході огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль марки «Isuzu Trooper», д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , адже було встановлено, що номери агрегатів на транспортному засобі не співпадають з відомостями, які відображено в технічній документації до нього, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.03.2004 року і посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_4 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.03.2004 року власником автомобіля марки «Isuzu Trooper», д.н. НОМЕР_1 (коричневого кольору) є ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_1 . кори.16. Вказаний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_6 .
Під час перевірки документів згідно рапортів працівників поліції ГУНП в Житомирській області встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.03.2004 року та посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р. мають зовнішні ознаки підробки.
З метою належного збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації майна, яке використовувалося під час злочинної діяльності, а також з врахування того, що вилучене майно є саме предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним в ст.170 КПК України, виникає необхідність у арешті майна з метою належного збереження речових доказів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора проти доводів апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з таких підстав.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий послався на те, що автомобіль марки «Isuzu Trooper», д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.03.2004 року та посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р. є об`єктом вчинення злочину та мають значення речового доказу по кримінальному провадженню, а тому метою накладення на це майно арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або відчуження, оскільки вказане майно може містити сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, обґрунтовано виходив з того, що матеріалами провадження підтверджено, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію є доказом злочину, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, передачі або відчуження.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Крім того, в матеріалах провадження наявна копія постанови слідчого ОСОБА_10 від 19.02.2017 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів, а саме автомобіля марки «Isuzu Trooper», д.н. НОМЕР_1 (а.с.9).
Також в матеріалах провадження наявна постанова слідчого ОСОБА_10 від 19.02.2017 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.03.2004 року та посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 р (а.с.13).
Крім того, до заявленого слідчим клопотання були долучені постанови про призначення експертизи вузлів та агрегатів транспортного засобу автомобіля марки «Isuzu Trooper», д.н. НОМЕР_1 та про призначення судово-технічної експертизи свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 ( а.с.9,11).
Вказані обставини підтверджують висновки слідчого судді щодо наявності розумних підозр вважати, що зазначений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, на яке накладено арешт, мають ознаки речового доказу і саме для збереження цього майна необхідно накласти арешт.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо накладення арешту на посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 . Як вбачається з матеріалів провадження, хоча вказане посвідчення водія і визнано слідчим речовим доказом у даному кримінальному провадженні, однак у постанові не зазначено переконливих підстав, які б відповідно до вимог, передбачених ст.98 КПК України, були би підставами для визнання його речовим доказом. Будь-яких слідчих дій стосовно нього не проводиться. Експертиза з метою перевірки його дійсності не призначена.
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не спростував вказані обставини та не довів необхідності накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , що суттєво обмежує права вказаної особи.
Доводи апеляційної скарги в цій частині матеріалами провадження не спростовуються.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого у цій частині.
В решті ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області 22 лютого 2017 року в частині накладення арешту на посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 року скасувати.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 Овруцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13.05.2009 року.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: