Справа № 379/1561/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2016 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000205 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лук`янівка Таращанського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не військовозобов`язаного, раніше судимого: вироком Таращанського районного суду Київської області від 07.08.2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; вироком Таращанського районного суду Київської області від 02.08.2010 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково від відбування покарання 17.08.2012 року за постановою Полтавського районного суду від 09.08.2012 року на 1 рік 9 місяців 9 днів; вироком Таращанського районного суду Київської області від 04.03.2013 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 18.03.2016 року по відбуттю покарання, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, останнього разу вироком Таращанського районного суду Київської області від 04.03.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, маючи не зняті і не погашені в законному порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
19.05.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебував поруч з домогосподарством ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи, що у вказаному домогосподарстві ОСОБА_6 зберігає поруч зі своїм будинком металеву драбину, ОСОБА_4 вирішив вчинити її таємне викрадення.
Цього ж дня приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 за вказаною адресою та, зайшовши на територію неогородженого подвір`я, підійшов до тильної стіни будинку, де знаходилась металева драбина.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, таємно, користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, підійшов до вказаної металевої драбини та здійснив її таємне викрадення. Після чого переніс викрадену металеву драбину до лісопосадки, яка розташована по АДРЕСА_2 , де і заховав її у кущах, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № С-147 від 23.06.2016 року, складеною за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_6 майна, а саме металевої драбини, станом на 19.05.2016 року становить 390 (триста дев`яносто) гривень.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 390 (триста дев`яносто) гривень.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив суду, що у нього був товариш ОСОБА_7 , який проживав у будинку своєї матері ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . До ОСОБА_7 він періодично приходив у гості, а іноді і проживав з ним у вказаному будинку. За місцем проживання ОСОБА_7 під будинком знаходилася металева драбина, яка слугувала виходом на горище, про що він добре знав. 19.05.2016 року близько 21 години він перебував на АДРЕСА_2 . В цей час він вирішив викрасти вказану вище металеву драбину з господарства, де проживає ОСОБА_7 . З метою цього він близько 21 години 30 хвилин прийшов до господарства ОСОБА_7 , після чого пройшов до його подвір`я. Перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_7 , він переконався, що останній в будинку, а інших осіб, які б могли його бачити не має. Після чого пройшов до тильної сторони будинку та викрав там металеву драбину. Після цього вказану драбину він взяв на плечі та попрямував з нею по вул. Ярки в напрямку вул. Героїв Небесної Сотні. Проходячи повз лісопосадку, яка розташована по вул. Ярки він вирішив заховати вказану драбину для того, щоб прийти через деякий час та занести її на пункт прийому металобрухту.
У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжували б покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_4 , що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, не працює, по місцю фактичного проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має і при призначенні йому покарання покладається на розсуд суду, позицію прокурора, що він раніше був неодноразово судимий, перебуваючи в місцях позбавлення волі, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняті та не погашені в законному порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин, що характеризує його в сукупності, як особу, що має стійку кримінальну направленість та схильну до вчинення злочинів, суд вважає, що до нього необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією його від суспільства, підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не вбачає, а тому суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368-371, 374 КПК України, суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, залишити до вступу вироку в законну силу.
Час відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 грудня 2016 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_4 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 11 грудня 2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Речові докази: металеву драбину, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у неї.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________