Справа №: 272/1259/16-к
Провадження № 1-кп/272/120/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої -судді - ОСОБА_1
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , (іддентифікаційний код НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Іванків, Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, українця, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
за ст. 309 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 в один із днів вересня місяця 2016 року перебуваючи на території колгоспу в с. Іванків Андрушівського району виявив дикоростучі рослини коноплі. В подальшому ОСОБА_5 руками з рослин коноплі обірвав частину листя та помістив їх до поліетиленового пакету, який знайшов на території вищевказаного колгоспу, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту. Ц ього ж дня, перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 залишив поліетиленовий пакет з листям коноплі в своєму будинку на зберігання для власних потреб, тим самим незаконно зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
10.10.2016 під час огляду місця події в житловому будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області виявлено та вилучено суху подрібнену рослинну масу зеленого кольору.
Згідно висновку експерта № 2/1069 від 16.11.2016 речовина рослинного походження зеленого кольору, вилучена за місцем проживання ОСОБА_5 має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі - тетрагідроканнабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, каннабісом, обіг якого заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 87,903 г.
Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» КАНАБІС /МАРИХУАНА/ віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_5 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин в вигляді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому та адвокату наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені у присутності захисника прокурором та судом.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк менше п`яти років.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.
Захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважала, що вказана угоди відповідає вимогам закону та не порушує прав обвинуваченого.
Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 75 КК України та п. 3 укладеної угоди, за якою ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на нього судом , суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати за проведення судово-хімічної експертизи відшкодовані обвинуваченим ддобровільно.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду від 24 листопада 2016 року по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України між прокурором прокуратури Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 2 років обмеження волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: наркотичний засіб канабіс загальною масою 87,903 г, який знаходиться на зберіганні в спеціальному приміщенні ГУ НП в Житомирській області - знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1