Справа № 183/289/17
№ 1-кп/183/403/17
В И Р О К
іменем України
28 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0004686 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.11.2000 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст.17, ч.2 ст. 140, ч.3 ст.101, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 30.06.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 08.07.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;

- 01.03.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 05.08.2015 року умовно-достроково строком на 1 рік 9 місяців,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 листопада 2016 року приблизно в 18.00 годин ОСОБА_4 проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння, реалізуючи який, в цей же день, тобто 14 листопада 2016 року приблизно в 18.10 годин, він переліз через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , підійшов до господарського приміщення, яке не зачиняється на замок та шляхом ривку відчинив його вхідні двері та проник до приміщення, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Ріоner CORPORATION DEH-4000UB», серія та номер НОМЕР_1 , 2008 року, вартістю 1 289,75 грн., автотрансформатор РАТ-0,35А, 220в, 50 герц, 350 вольт ампер, 1965 pоку, СТУ-75-1439-64, вартістю 723,54 гривень, велосипед, вартістю 349 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2362,29 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 14 листопада 2016 року він переліз через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить його сусіду, підійшов до господарського приміщення, на якому не було замку, відчинив вхідні двері, зайшовши в приміщення, звідки викрав автомагнітолу, автотрансформатор та велосипед. Після чого, автотрансформатор та велосипед він продав за 200 гривень, а гроші витратив на власні потреби. Коли він дізнався, що відносно нього порушено кримінальне провадження, він добровільно видав працівникам поліції автомогнітолу та розповів кому він продав велосипед та автотрансформатор. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та його активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра, нарколога не перебуває (а.п.79,80,81), має постійне місце мешкання, за яким характеризується задовільно, страждає рядом тяжких хронічних захворювань, а саме хронічний гепатит "В+С" в стадії загострення, середньої важкості (а.п.87,88), шкода, яка заподіяна злочином, відшкодована, потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає.

Обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Однак, ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду, який відноситься до категорії тяжких, а тому наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання не можуть свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим застосування до ОСОБА_4 як ст. 69, так і ст.75 КК України є неможливим і виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі.

Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза, вартість якої складає 176 гривень 20 копійок (а.п.69), яка підлягає стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2011 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчий установі.

Речові докази:
- автомагнітолу марки «Ріоner CORPORATION DEH-4000UB», серія та номер НОМЕР_1 , 2008 року, автотрансформатор РАТ-0,35А, 220 в, 50 герц, 350 вольт ампер, 1965 pоку, СТУ-75-1439-64, шосейний велосипед, чорного кольору з надписом на сидінні "Soft" - залишити потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальній сумі 176 гривень 20 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1