Справа № 371/375/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/780/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 36 06.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на вирок Миронівського районного суду Київської області від 17.05.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Філіповка Марксовського району Саратовської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Вироком також вирішено питання речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 25 лютого 2017 року приблизно о 19 год.00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 з метою крадіжки металевих конструкцій, що знаходяться на місці поховання померлих, прийшов на територію кладовища, розташованого по АДРЕСА_3 .

Діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до памяті покійних, з корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, обвинувачений підійшов до могили покійних ОСОБА_8 , 1934-1995 років життя та ОСОБА_9 1936-2006 років життя, де власноруч із застосуванням фізичної сили розбив на 11 частин дюралюмінієву огорожу загальною вагою 40 кг., розташовану по периметру могили останніх, яку в подальшому мав намір реалізувати шляхом здачі на металобрухт за ціною 29 грн. за один кілограм та отримати незаконний прибуток.

Своїми діями обвинувачений вчинив наругу над могилою покійних та завдав потерпілому ОСОБА_10 , який за власні кошти встановлював огорожу на могилах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 1160,00 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 25 лютого 2017 року приблизно о 20 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища с.Владиславка, яке розташоване за адресою: вул. Центральна с.Владиславка Миронівського району Київської області, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до памяті покійних, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, підійшов до могили покійних ОСОБА_11 1956-2000 років життя, ОСОБА_12 , 1968-1990 років життя та ОСОБА_13 , 1925-2005 років життя, де власноруч розбив на 33 частини дюралюмінієву огорожу загальною вагою 65 кг., розташовану по периметру могили останніх, яку в подальшому мав намір реалізувати шляхом здачі на металобрухт за ціною 29 грн. за один кілограм та отримати незаконний прибуток.

Своїми діями обвинувачений вчинив наругу над могилою покійних та завдав потерпілій ОСОБА_14 , яка за свої кошти встановлювала огорожу могил ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , майнову шкоду на загальну суму 1885,00 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 25 лютого 2017 року приблизно о 21 год.00 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території кладовища с.Владиславка, яке розташоване за адресою: вул. Центральна с.Владиславка Миронівського району Київської області, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, підійшов до могили покійних ОСОБА_15 1914-1991 років життя, ОСОБА_16 , 1918-1997 років життя, та ОСОБА_17 , 1972-1990 років життя, де власноруч розбив на 13 частин дюралюмінієву огорожу загальною вагою 30 кг., розташовану по периметру могили останніх, яку в подальшому мав намір реалізувати шляхом здачі на металобрухт за ціною 29 грн. за один кілограм та отримати незаконний прибуток.

Своїми діями обвинувачений вчинив наругу над могилою та завдав потерпілому ОСОБА_17 , який за свої кошти встановлював огорожу могил ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , майнову шкоду на загальну суму 870,00 грн.

Не погоджуючись з вироком прокурор в апеляційній скарзі просить його змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.297 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на 2 роки позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити бе змін.

В обґрунтуванні вказує, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.297 КК України у виді 2 років позбавлення волі, що є нижчим від найнижчої межі вказаного виду покарання, встановленої санкцією цієї частини статті 297 КК України, обґрунтувавши у мотивувальній частині вироку підстави застосування до покарання засудженому із застосуванням ст. 69 КК України, зазначивши, які саме обставини справи і дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, однак не послався на зазначену норму у резолютивній частині вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та обвинуваченого, що підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Абзацами 1,2 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині вироку послатися на ч.1 ст.69 КК України.

В порушення вказаних вимог закону, суд у своєму вироку при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.297 КК України у виді 2 років позбавлення волі, що є нижчим від найнижчої межі вказаного виду покарання, встановленої санкцією цієї частини статті 297 КК України, обґрунтувавши у мотивувальній частині вироку підстави застосування до покарання засудженому із застосуванням ст. 69 КК України, зазначивши, які саме обставини справи і дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, однак не послався на зазначену норму у резолютивній частині вироку.

Тому, колегія суддів вважає, що вирок на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України підлягає зміні, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Миронівського районного суду Київської області від 17.05.2017 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.297 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на 2 роки позбавлення волі.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді