Справа № 592/271/17
Провадження № 1-кс/592/163/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005627, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , своє клопотання погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 мотивує тим, що Сумським ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005627 від 30.12.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

29.12.2016 р. при перевірці у громадянина східної національності було встановлено, що останній користується паспортом громадянина Узбекистану на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки штампів в`їзду та виїзду з території України.

29.12.2016 р. у період часу з 19:20 до 19:40 год. у службовому кабінеті № ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено паспорт громадянина Узбекистану на ім`я ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії та номер: НОМЕР_1 .

Допитані у якості свідків головні спеціалісти ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що сумніви щодо справжності штампів в`їзду-виїзду на територію та з території України в паспорті ОСОБА_6 у них виникли у зв`язку з тим, що раніше вже були підробки подібних штампів, тому факт перетину державного кордону України було перевірено через працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановлено, що дати, зазначені на штампах в паспорті ОСОБА_6 не відповідають датам фактичного перетину ним державного кордону України.

Зазначає, що вказаний вище паспорт як самостійно, так і в сукупності з іншими доказами матиме, суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, та для подальшого проведення слідчих дій з його використанням, з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно - паспорт громадянина Узбекистану на ім`я ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 , серії та номер: НОМЕР_1 . У зв`язку з чим просить поновити процесуальний строк звернення з клопотанням про арешт майна та накласти арешт на майно, яке вилучено у приміщенні адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , - паспорт громадянина Узбекистану на ім`я ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії та номер: НОМЕР_1 , з метою встановлення вилучених в ході огляду від 29.12.2016 доказів допустимими.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав і просив задовольнити.

Вислухавши слідчого, слідчий суддя вважає, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Клопотання не містить відповідного обґрунтування необхідності арешту майна особи, а лише посилання на те, що на паспорті можуть знаходитися сліди вчинення кримінального правопорушення, проте яким критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України відповідає - не зазначено.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170 - 172 КПК України, слідчий судя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005627, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2016 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна повернути прокурору Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків встановити строк - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1