Справа № 343/1209/17
Провадження № 11-кп/779/395/2017
Категорія ч.1 ст.153, ч.2 ст. 152 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

представника

Долинського ВЦ №118 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду від 21 липня 2017 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.153, ч.2 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, засудженого вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 19 днів.

На дану ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

На думку ОСОБА_8 суд не взяв до уваги той факт, що він є круглим сиротою, і ніхто з родичів фінансово йому допомогти не може. А тому, вся заробітна плата, яка складає 200 гривень, без урахування проживання та харчування, йде на погашення цивільного позову потерпілої.

Також на думку засудженого, суд в повній мірі не взяв до уваги його сумлінне ставлення до роботи, відсутність порушень вимог режиму відбування покарання, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність місця працевлаштування, та часткове погашення боргу перед потерпілою. Вважає, що є всі підстави для задоволення його клопотання.

З цих підстав, оскаржувану ухвалу просив скасувати, та постановити нову, про задоволення клопотання.

В засіданні Апеляційного суду ОСОБА_8 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Прокурор та представник Долинського ВЦ № 118 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, ухвалу суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, пояснення засудженого, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати. Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наразі засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання, призначене вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року, у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі, а ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 28.01.2016 року ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 24.04.2014 року до 14 квітня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 01.11.2016 року засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді двох років обмеження волі.

Отже, з урахуванням перерахунків проведених вище на підставі вищевказаних ухвал суду, початок відбуття покарання рахується ОСОБА_8 з 24.04.2014 року, кінець терміну - 10.10.2018 року.

Таким чином, було максимально застосовано передбачені діючим законом заходи для гуманізації відбування покарання за тяжкий злочин.

На підставі наявної в матеріалах провадження характеристики наданої адміністрацією ДУ «Долинський ВЦ № 118», судом першої інстанції встановлено, що за весь час відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання, проте дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось два заохочення правами начальника відділення СПС. Після прибуття 22.11.2016 року в ДУ «Долинський ВЦ № 118» працевлаштований на об`єкті «Уніплит», де працює по даний час. Останнім часом не допускає порушень вимого режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось одне заохочення правами начальника установи.

Судом також встановлено, в засудженого наявна заборгованість по цивільному позову, яка станом на 19липня 2017 року становить 31719,56грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Аналізуючи наведене, наявність протягом тривалого часу відбування покарання незначної кількості заохочень, наявність заборгованості за цивільним позовом, беручи до уваги тяжкість вчинених засудженим злочинів колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано вважав, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.

При прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 суду першої інстанції були відомі і в повній мірі враховані дані, які характеризують його особу, в тому числі ті на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, а тому послання апелянта про неврахування судом позитивних даних про його особу, є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, ухвала суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

п о с та н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення .

Ухвалу Долинського районного суду від 21 липня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5