Справа №: 398/5707/15-к
"16" лютого 2017 р. 16 лютого 2017 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні подання Олександрійського МРВ КВІ про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у цьому ж місті за адресою АДРЕСА_2
29 грудня 2016 року начальник Олександрійського МРВ КВІ ОСОБА_6 відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України звернувся до суду із зазначеним вище клопотанням.
У судовому засіданні представник Олександрійського міськрайонного відділу пробації та прокурор підтримали клопотання. Прокурор пояснила, що вважає, що покарання за двома вироками щодо ОСОБА_5 мають виконуватися після призначення остаточного покарання шляхом повного поглинення більш тяжкого менш тяжким.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, у питання його вирішення по суті поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Вироком Олександрійського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за вчинення 4 листопада 2015 року злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання 4 роки позбавлення волі і звільнено його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців і зобов`язанням протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації в КВІ.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2016 року ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, призначено покарання 2 роки позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік і зобов`язанням протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Проте при винесенні останнього за часом вироку суду не було відомо про наявність іншого вироку, тому не був визначений порядок застосування покарання за всіма вироками.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Згідно з ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п.23 постанови Пленму ВСУ від 24.10.2003 N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК ( 2341-14 ) остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Також суд враховує за аналогією положення пунктів 10, 12 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року № 11 Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків, відповідно до яких питання, пов`язані з виконанням вироку, за наявності інших вироків, розглядаються судом у порядку, передбаченому статтями 411, 413 КПК України (у редакції 1960 року), у випадках, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків. При цьому, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПІК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків.

Враховуючи викладене і також виходячи з неможливості погіршення становища засудженого при визначенні порядку застосування покарання за наявності кількох вироків, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання згідно норм ч. 4, 1-3 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання із тих, що вже призначені йому зазначеними вище вироками судів, більш суворим, оскільки способи повного або часткового складання покарань призведуть до погіршення становища засудженого.

Керуючись ст. 70 КК України, п. 11 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України суд,

ухвалив:
Клопотання Олександрійського МРВ КВІ задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України менш суворе покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2016 року за ч. 1 ст. 408 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі поглинути більш суворим покаранням у вигляді 4 роки позбавлення волі, призначеним ОСОБА_5 вироком Олександрійського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Застосувати щодо ОСОБА_5 згідно ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1