Справа № 462/2213/17
У Х В А Л А
31 травня 2017 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000939,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000939 та направити матеріали кримінального провадження №0000939 в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для відновлення досудового розслідування. Свою скаргу мотивує тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, скаржник не з`явився для розгляду скарги у судові засідання, які були призначенні на 25.05.2017 року та 31.05.2017 року, хоча належним чином був повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому в поданій скарзі просив розглядати скаргу за його відсутності у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

За таких обставин, виходячи зі засад диспозитивності і розумних строків, закріплених в ст.ст. 26, 28 КПК України, яким повинно відповідати кримінальне провадження, а саме, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, та що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, враховуючи що згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію та про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності ОСОБА_5 .

Залізничний РВ ЛМУ УМВС України в Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, не направив в судове засідання свого представника, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000939 від 09.03.2017 року, приходжу до висновку, що скарга обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000939, 09.03.2017 рокузгідно ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2017 року Залізничний ВП зобов`язано внести в ЄРДР факт з приводу наявності, на думку ОСОБА_3 , в діях представників ЛКП «Сяйво» ознак службової недбалості.
Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.367 КК України.
Постановою слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, з мотивів того, що відсутні наслідків істотна шкода як обов`язковий елемент об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, з врахуванням обставин виявлення порушення, пасивної поведінки заявника/скаржника.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування була допитана в якості свідка директор ЛКП «Сяйво» ОСОБА_6 . Разом з тим, слідчим не було дано жодної оцінки цих показань, а наведено лише їх зміст.

При цьому слідчим не допитано ОСОБА_3 , а лише зазначено, що слідчому не вдалось викликати ОСОБА_3 , оскільки ні на телефонні виклики, ні на дату і час, вказані в повістці ОСОБА_3 не з`явився, та не повідомив причин своєї неявки.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_3 про виклики на слідчі дії.

Відтак, слідчим не дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що відсутні в діянні наслідки істотна шкода як обов`язковий елемент об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, обставини виявлення порушення, пасивну поведінку заявника/скаржника.
Такий його висновок фактично ґрунтується лише на показаннях директора ЛКП «Сяйво» ОСОБА_6 , на яку заявник вказує, що вона вчинила відносно нього злочин.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився допитом вказаної особи, проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000939, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 30.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0000939, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0000939 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1