Справа № 317/4595/16-к
№/п 1-кп/317/333/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000482 від 23.06.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка, Запорізької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, перебуває в цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно в умовах особливого періоду, всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст. ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04 червня 2015 року з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби полігон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який дислокувався в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , ухиляючись від військової служби до 16 листопада 2016 року.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в травні 2015 року він був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією і зарахований до списку особового складу зазначеної частини та його постановлено на всі види забезпечення.
Також він пояснив, що 04 червня 2015 року він самовільно залишив місце служби тому, що він не бажав продовжувати військову службу, необхідно було працювати та утримувати цивільну дружину та неповнолітню дитину. При цьому пояснив, що був ознайомлений зі Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, та усвідомлював наслідки неявки на місце служби. В скоєному щиро розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України за ознаками дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, характеризується негативно за місцем проходження служби.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині та з`явлення із зізнанням, має на утриманні неповнолітню дитину.
Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що він є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації на особливий період та на цей час не звільнений, суд вважає можливим призначити йому покарання з іспитовим строком.
Кримінальним правопорушенням шкоди матеріального характеру не завдано, тому цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз та речових доказів по даному кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді п?яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку два роки він не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1