АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5390/16-к Номер провадження 11-кп/786/165/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції з Полтавською установою виконання покарань №23 матеріали провадження за апеляційною скаргою з внесеними доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України, засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 є неможливим, оскільки призначене йому покарання не є строковим.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Зазначає, що суддя порушив його право на захист, відмовивши у залученні захисника під час слухання справи у суді першої інстанції.

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений стверджує, що ухвала суду не ґрунтується на вимогах закону, оскільки приписи Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 поширюють свою дію на усіх осіб щодо яких на момент набрання ним чинності, вступив у силу обвинувальний вирок покарання за яким невідбуто повністю.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та доповнення до неї з наведених мотивів та просили скасувати ухвалу суду, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2005 року за ч. 2 ст. 15 п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 24 травня 2005 року вирок залишено без змін. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2007 року ОСОБА_8 засуджено за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) до чотирнадцяти років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2005 року, остаточно призначено довічне позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 25 вересня 2007 року вирок залишено без змін. Засуджений перебував під вартою з 02.07.2004 року по 24.05.2005 року, та з 03.11.2006 року по 25.09.2007 року. На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання в Полтавській установі виконання покарань (№ 23).
Частина 5 ст. 72 КК України передбачає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В статті 51 КК України міститься перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, серед яких у тому числі зазначено два різні види покарання, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). При цьому, довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, адже не має строкового виміру.

Приписи закріплені у ст. 72 КК розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акту про помилування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст. 72 ч. 5 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і до засудженого ОСОБА_8 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено, як і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 07 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3