АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №11-сс/791/484/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія:продовження строку тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України
2016 року грудня місяця 19 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника : ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року щодо :

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця:с.Одрадокамянка, Бериславського району, Херсонської області, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання під вартою підозрюваного у кримінального провадженні № 0000455 щодо ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування до 07.02.2017 року включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді домашній арешт із використанням електронного засобу контролю. Стверджує, що не проживання за місцем реєстрації не говорить про те, що особа скривається або буде скриватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначає, що не наведено жодного доказу того, що ОСОБА_8 буде перешкоджати установленню істини шляхом впливу на потерпілого та свідків. В матеріалах які слідчим були надані суду для розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, такі докази відсутні. Суд першої інстанції взагалі не розглядав питання про застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, а також чому такий запобіжний захід не може бути застосований.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року та звільнити його з під варти. Вважає, що порушено його право на захист, а саме в ухвалі слідчого судді не вказана його національність, не був допущений перекладач українська романської мови. Стверджує, що ухвала слідчого судді від 08.12.2016 року є незаконною та ухвалена з порушенням прав людини, які зазначені в практиці Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідача,думку захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції; думку прокурора, який просив залишити апеляційні скарги без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, у судових дебатах сторони залишились на своїй попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

21.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

22.09.2016 року ОСОБА_8 оголошено у розшук на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, оскільки підозрюваний переховувався від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було невідоме.

26.09.2016 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області постановив ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_8 для участі у судовому засіданні про розгляд щодо обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

11.10.2016 року місцезнаходження ОСОБА_8 було встановлено та затримано в порядку ст.191 КПК України.

12.10.2016 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10.12.20116 року.

30.11.2016 року першим заступником прокурора Херсонської області продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, тобто до 07.02.2017 року.
Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, і підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання;

-протоколом огляду купюри номіналом 100 гривень;

-висновком експерта № 732 від 14.09.2016 року.

При цьому слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 за місцем своєї реєстрації не проживає та змінює постійне місце свого проживання, стійких соціальних зв`язків не має, тому існують ризики, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_8 перебував у розшуку з 22.09.2016 року у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування), перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також здійснення тиску щодо зміни показів вже допитаних осіб, а тому неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки, а до теперішнього часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні слідчого, не зменшилися.

На думку колегії суддів, доводи захисника про застосування більш м`якої міри запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження, та мотивовано в ухвалі суду .

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Як убачається з матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_8 за місцем своєї реєстрації не проживає та змінює постійне місце свого проживання, тому твердження захисника про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді домашній арешт із використанням електронного засобу контролю є безпідставними.

Відповідно до ст.68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, виходячи з вимог засади державної мови кримінального провадження (ст. 29 КПК України), повинні роз`яснити і забезпечити учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання, подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, і користуватись у разі необхідності послугами перекладача . Це положення знайшло свій вияв у вигляді права кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення одержувати безоплатну допомогу перекладача, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею.

Проте підозрюваний ОСОБА_8 не заявляв клопотання щодо залучення перекладача в суді першої інстанції, а під час допиту у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від надання показів по суті.

Доводи підозрюваного ОСОБА_8 про те, що в ухвалі слідчого судді не вказана його національність та не був допущений перекладач українська ромської мови, та клопотання старшого слідчого розглядалось без рідних, свідків, на думку колегії суддів не можна визнати самостійними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Як убачається з даних про особу ОСОБА_8 є громадянином України, неодноразово судимий в межах територіальної юрисдикції України, останній вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.11.2013 року постановлений на українській мові, перекладач був відсутній, місце народження с.Одрадокамянка, Бериславського району, Херсонської області, сім`я проживає на території України постійно, та навчався в загально освітній школі.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 12.10.2016 року на українській мові та роз`яснено право користуватися рідною мовою та послугами перекладача за участю захисника, проте будь яких клопотань від обвинуваченого та захисника не надходили.

Крім того відповідно до норм КПК України розгляд продовження строку тримання під вартою здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, тому доводи підозрюваного в цій частині про відсутність при розгляді клопотання слідчого рідних, свідків не є слушними.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вірно врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а не вказав на доказанність вини, як на це вказує підозрюваний в апеляційній скарзі.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про доцільність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє рішення не лише наявністю обґрунтованої підозри, але і наданням оцінки сукупності доказів та обставин, які містяться в матеріалах провадження. Виклад обставин, свідчить про те, що заявлений ризик не зменшився, та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, слідчим суддею прийнято законне рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо підозрюваного, не встановлено. Рішення про продовження строку тримання під вартою не порушує права підозрюваного, а мотивування прийнятого слідчим суддею рішення не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів, колегія суддів вважає, що доводи підозрюваного ОСОБА_8 про порушення прав людини не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування судового рішення, як про це ставиться питання захисником та підозрюваним в апеляційних скаргах, колегія суддів не убачає, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4