Провадження № 11-кп/780/229/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
7 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонногосуду Київської області від 6 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища НовоархангельськНовоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого ПП « ОСОБА_7 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення прав керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так,18.05.2016 року близько 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ-210990» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Сухоярська напроти будинку №14 у м. Біла Церква Київської області, в порушенні вимог п.п.1.5,2.3б,12.1,12.3 Правил дорожнього руху України, проявив бездіяльність, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, несвоєчасно застосував екстрене гальмування аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-210990» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого велосипедист впав на асфальт та в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у виді переломів 3,4,5,6,7,8 ребер зліва, лівобічного гідроторакса, підшкірної емфіземи ліворуч, закритого перелома лівої ключиці, синця та садна на лобі, садна правої кисті; садна правого колінного суглоба, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 вимог п. п.1.5, 2.3 (б), 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відмова в задоволенні клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України є незаконною, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив злочин вперше та в повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілому.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що такою, якою вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК України. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності, передбачених ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 є особою, яка вчинила злочин вперше, одружений, працює приватним підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до ст. 12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості. Крім того ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 між собою примирилися та те, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував збитки на лікування потерпілому, та останній не має жодних претензій до нього.

За таких обставин ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням завданих ним збитків.

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з закриттям кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонногосуду Київської області від 6 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження закрити.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: