Єдиний унікальний номер: 343/2356/16-к
Номер провадження: 1-кп/0343/6/17
У Х В А Л А
29 серпня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної судово-медичної експертизи,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Долинського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи. Клопотання мотивував тим, що проведені експертизи не дали однозначного висновку щодо часу виникнення травм у вигляді перелому ліктьової кістки, від якого предмету могли утворитися дані ускладнення, причинно-наслідкового зв`язку між наявними травмами невідомого походження та діями, які вчиняв його підзахисний. Висновки експерта не містять посилань на використану експертом літературу та не містять категоричних відповідей на поставлені питання. На вирішення повторної судово-медичної експертизи просив поставити ті самі питання, що і при призначенні первинної судово-медичної експертизи, доповнивши додатковими питаннями: яка ступінь значної стійкої втрати працездатності у відсотковому відношенні спостерігалася в ОСОБА_4 при поступленні на стаціонарне лікування в Долинську ЦРЛ? Чи можна вважати час перебування в лікувальному закладі ОСОБА_4 тривалим? Від якого предмета конкретно і за яких обставин утворилась забійна рана голови та перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині зі зміщенням, перелом 5-ї п`ясткової кістки лівої кисті без зміщення? Чи є причинно-наслідковий зв`язок між наявними травмами невідомого походження, іншими нехарактерними ушкодженнями та діями, які вчиняв обвинувачений?

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення вказаного клопотання, оскільки у висновках експертиз дані відповіді на всі поставлені питання, висновки є повними, складеними відповідно до вимог законодавства, тому не має підстав для проведення повторної судово-медичної експертизи. Захисником не доведено, що висновки експерта суперечать іншим матеріалам провадження, а також, що наявне істотне порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертиз. На досудовому слідстві стороні захисту надані на ознайомлення всі матеріали провадження, будь-яких заперечень, додаткових клопотань у них не було. Експерт в судовому засіданні додатково надала роз`яснення щодо питань, які виникали у сторін. Перші два додаткові питання, які просить поставити перед експертом захисник, стосуються правильності кваліфікації дій обвинуваченого. Експерт з їх приводу пояснила, що в обвинуваченого була стійка втрата працездатності, яка залежала від характеру перелому, а не тривалості перебування у лікувальному закладі чи на реабілітації. Щодо третього питання, то у вину ОСОБА_6 не ставиться нанесення забійної рани голови, тому немає необхідності у дослідженні обставин її утворення у потерпілого, а щодо предмету (знаряддя злочину), то з`ясовано, що отримати його під час досудового слідства не вдалося, а в його відсутності неможливо дати відповідь на запитання, чи саме ним наносилися удари, які призвели до виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Причинно-наслідковий зв`язок між наявними травмами та діями, які вчиняв обвинувачений, встановлюються зібраними доказами, оцінку яким суд дасть в нарадчій кімнаті. З викладених підстав вважає клопотання безпідставним, просила відмовити в його задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.

Захист здійснюється підозрюваним, обвинуваченим, його захисником, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, в ході судового розгляду справи суд, відповідно правилам ст. 332 КПК України, має право за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого доручити проведення експертизи лише у передбачених законом випадках - за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.01.1998 року, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Як встановлено в судовому засіданні під час досудового розслідування даного кримінального провадження були призначені та проведені судово-медична експертиза та додаткова судово-медична експертиза, відповіді на питання в яких з їх обгрунтуванням викладені відповідно у висновках експерта № 129 від 19 жовтня 2016 року та 148/129-Д від 11 листопада 2016 року. Дані висновки складені на підставі фактичних даних, отриманих в процесі проведення експертиз, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків експертиз матеріали провадження не містять. Висновки проведених експертиз є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експерта, ґрунтуються на результатах дослідження наданих об`єктів.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_9 додатково вказала, що при складанні висновків, нею описувалися документи, які були надані їй на дослідження. При цьому, їхній вигляд (чи вони прошнуровані (непрошнуровані), чи пронумеровані (непронумеровані)) не впливає на результати висновку. Вид тілесних ушкоджень потерпілого нею був визначений, виходячи з самого характеру тілесних ушкоджень. Перелом визначається по тривалості розладу здоров`я, оскільки анатомічне зростання ліктьової кістки складає близько 6 тижнів. При даному характері тілесного ушкодження не визначається ступінь втрати працездатності. Для того, щоб визначити тілесне ушкодження середньої тяжкості, достатня наявність хоч однієї з ознак, передбачених п. 2.2.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. При експертному дослідженні нею було встановлено, що має місце ознака тривалого розладу здоров`я. Судово-медичний експерт не визначає яким саме предметом було заподіяно тілесне ушкодження, ним вказується тільки особливості ушкоджуючих предметів (тупий, ріжучий , колотий тощо). Забійна рана і переломи заподіюються дією тупого твердого предмета. Під час судово-медичного дослідження відсутні такі судово-медичні дані, за якими можна було встановити чи різними, чи одним і тим же предметом були нанесені тілесні ушкодження. Обставини утворення ран визначає слідчий, а не експерт.

Заявляючи клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, захисник ОСОБА_7 ставить питання, які вже були предметом дослідження експерта, висновки по яких викладені в експертних дослідженнях, достатньою мірою обгрунтовані, складені на підставі фактичних даних, отриманих в процесі проведення експертиз, не суперечать іншим матеріалам кримінального провадження, а щодо додаткових питань роз`яснення по них були надані експертом в судовому засіданні. При цьому, суд зазначає, що до компетенції експерта не входить встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками від них, які виразилися наявними у потерпілого тілесними ушкодженнями, оскільки причинно-наслідковий зв`язок є ознакою злочину, наявність якої встановлює та доводить орган обвинувачення. Крім того, експерт позбавлений можливості конкретизувати, яким саме предметом були спричинені тілесні ушкодження, оскільки на підставі п.п. 4.9.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень експерт у своїх висновках відображає тільки вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження. Більше того, предмет, яким було заподіяно тілесні ушкодження, втрачений, що підтвердили учасники в судовому засіданні.

Посилання захисника на те, що експертом були взяті до уваги непрошиті та непронумеровані медичні документи, суд не бере до уваги, оскільки п. 4.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не передбачено таких вимог до медичної документації, натомість вказано, що при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів, що і було дотримано експертом ОСОБА_9 .

Суд також критично ставиться до посилань захисника на те, що у висновку експерта відсутня така ознака ушкодження середньої тяжкості як стійка втрата працездатності, оскільки відповідно до вимог п. 4.9 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень при експертизі тілесних ушкоджень у висновках експерта повинен бути відображений, зокрема, ступнінь тяжкості тілесних ушкоджень із зазначенням кваліфікаційної ознаки - небезпека для життя, розлад здоров`я, стійка втрата загальної працездатності тощо (п.п. 4.9.5). У висновках експерта такою кваліфікаційною ознакою зазначено тривалий розлад здоров`я, яким відповідно до п.п. 2.2.2 згаданих Правил слід вважати строком понад 3 тижні (більш як 21 день). При цьому, судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості (п. 4.6 Правил), на що акцентував свою увагу допитаний в судовому засіданні експерт.

Вказуючи на необхідність призначення повторної експертизи, захисник вказує на те, що у висновку експерта відсутня література, яка була використана останнім при проведенні експертиз. Однак суд звертає увагу на те, що порядок проведення судово-медичної експертизи регулюється Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не містять вказівок на необхідність відображення у висновку судово-медичного експерта використаної ним літератури. Натомість, необхідність зазначення у висновку експерта нормативних актів, методик та довідкової літератури передбачена Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.01.1998 р., в якій не згадується про порядок проведення судово-медичної експертизи.

Захисник обвинуваченого, звернувшись до суду із вказаним клопотаннями, не обґрунтував належним чином необхідність призначення повторної експертизи, не навів даних, які б давали підстави сумніватися у правильності висновків експерта та вважати, що при їх проведенні були істотно обмежені права його підзахисного чи інших осіб, та що в ході повторного проведення експертизи через значний проміжок часу після спричинення тілесних ушкоджень буде з`ясовано додаткові обставини, що мають істотне значення для цього кримінального провадження. Враховуючи відсутність сумнівів у правильності висновків експерта та підстав для призначення експериз, визначених ст. 242 КПК України, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника про призначення повторної судово-медичної експертизи слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 242, 332 КПК України, керуючись ст.ст. 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної судово-медичної експертизи відмовити

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: