АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року було задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УСБУ в Дніпропетровській області про відсторонення від посади ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України

Як вбачається з підозри, в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 на початку вересня 2016 року, діючи умисно, не маючи ліцензії на використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, у порушення вимог п. 9 ч. З ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01 червня 2000 року №1775-111, п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб, інших держав на території України, Додатку №1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII та п. 2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізацію та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших заходів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001 року, з метою забезпечення власної безпеки та відстеження можливого незаконного проникнення до службового приміщення сторонніх осіб, придбав у невстановленої особи обладнання, яке складалося з: монітору Samsung SyncMaster 943n s/n: MY19HMES107057W, відеореєстратора Dahuа, модель DН-DVR310Н, двох відеокамер циліндричної форми, дротового мікрофону циліндричної форми, блоку живлення, блоку живлення відеореєстратора, що у комплексі являє собою спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, з метою їх незаконного подальшого використання за місцем своєї роботи, а саме в Регіональному Сервісному Центрі МВС в Дніпропетровській області, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, у приміщенні свого службового кабінету № 401 та коридорі, розташованих на четвертому поверсі будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій розміщено РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, на початку вересня 2016 року, встановив та використовував відеореєстратор Dahuа, дві відеокамери циліндричної форми, які були приховані та вмонтовані в частині підвісної стелі типу «Армстронг», за вказаною адресою, та які були підключені до монітору Samsung SyncMaster 943n.
Зазначену систему ОСОБА_9 у подальшому використовував за прямим призначенням, тобто негласно отримував інформацію щодо обставин і подій, які відбувалися безпосередньо у приміщенні РСЦ МВС в Дніпропетровській області, а саме стосовно працівників та відвідувачів.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_9 є посадовою особою займаючи посаду головного спеціаліста Головного сервісного центру МВС і Дніпропетровській області, який підозрюється у скоєнні злочину, який у відповідності до ст. 12 КПК України відноситься до категорії тяжких, тому наявні правові підстави для відсторонення його від посади. Також слідчий суддя вказав, що слідчим наведено достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , займаючи одночасно посаду виконуючого обов`язки директора регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, має можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для судового розслідування, з урахуванням чого прийшов до висновку, що клопотання слідчого про відсторонення від посади є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді відсторонення від посади, відмовити.

В обґрунтування своєї апеляції, захисник посилається на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя, допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На його думку слідчий суддя не врахував наявність можливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному проваджені, оскільки ніхто не перешкоджав слідству отримати необхідні документи протягом усього часу досудового розслідування. Також вважає, що слідчим суддею не враховані наслідки відсторонення від посади ОСОБА_9 , оскільки на думку захисника це спричинить ускладнення нормальної роботи установи. Разом з тим адвокат посилається на те, що слідчим взагалі не наведено ніяких доказів обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_9 та обґрунтованість зазначених ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора та пояснення слідчого, які кожен окремо заперечували проти вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення особи від посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення особи від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Вимогами ч. 1 ст. 157 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо відмови чи задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя повинен дотримуватися вимог ст. 157 КПК України, оцінивши доводи слідчого, дійти безсумнівного висновку про доцільність застосування саме цього заходу.

З наданих матеріалів видно, що 20 жовтня 2016 року інформацію про вищевказане кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 359 КК України, було внесено до ЄРДР за № 0000065.

22 листопада 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Перевіркою наданих матеріалів свтановлено, що клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області про відсторонення від посади головного спеціаліста та в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , не відповідає вимогам Закону. Так, слідчим в клопотанні конкретно не зазначено виклад обставин, що дійсно дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Фактично клопотання слідчого містить посилання на загальні положення КПК України та за змістом носять припущення. Тобто клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

За наслідками розгляду клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_9 слідчий суддя не звернув на вказане увагу. Також слідчий суддя повинен був зазначити мотиви його застосування, однак в оскаржуваній ухвалі міститься лише виклад обставин та припущення, що, на думку колегії суддів, є порушенням вимог ст.ст. 156, 157 КПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ст. 157 КПК України, не зазначив в ухвалі мотиви застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади та не врахував ті обставини, що на момент розгляду вищевказаного клопотання слідчого, під час досудового розслідування вже були проведені необхідні слідчі дії.

Також, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що відсторонення від посади ОСОБА_9 необхідне для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що згідно ч. 1 ст. 157 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання про відсторонення від посади. Перевіркою матеріалів встановлено, що слідчим вже допитано свідків, проведено обшук, вилучено відповідні речі, виконано необхідні процесуальні дії, в зв`язку з чим висновки слідчого, що ОСОБА_9 буде впливати на свідків, знищити чи підробити речі є лише припущенням. Об`єктивних даних на підтвердження цих обставин, в клопотанні не наведено.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника стосовно того, що у порушення вказаних вимог ч. 1, п. 1 ч. З ст. 157 КПК України, в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя, приймаючи рішення про відсторонення ОСОБА_9 від посади директора Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області неналежно обґрунтував та не вмотивував прийняте рішення. Слідчим суддею не звернуто увагу, що: устаткування де здійснювалося відеоспостереження у приміщенні Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області було вилучено 11.10.2016 року під час обшуку, що унеможливлює Продовження відеоспостереження, тобто подальшого вчинення правопорушення щодо якого ОСОБА_9 здійснено повідомлення про підозру. Також не звернуто уваги на те, що, з 11.10.2016 року та до часу розгляду клопотання про відсторонення від посади 29.11.2016 року пройшло майже півтори місяці, за які органами досудового слідства вилучено всі необхідні документи, допитано у якості свідків всіх працівників Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, та можливість впливу ОСОБА_9 на свідків, знищити документи та будь-яким іншим чином вплинути на хід досудового слідства відсутня. Крім цього, не прийнято до уваги, що під час проведення обшуків 11.10.2016 та 08.11.2016 у приміщенні Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 не перешкоджав, а сприяв проведенню вказаних слідчих дій та сприяв встановленню істини у кримінальному провадженні.
Крім того у резолютивній частині ухвали неправильно вказано назву установи Головний сервісний центр МВС України та назва посади, яку обіймає ОСОБА_9 , а резолютивна частина ухвали слідчого судді відрізняється від назви посади у клопотанні прокурора про відсторонення від посади, що унеможливлює її виконання.
Остільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, очевидна неповнота судового розгляду, тому ухвалу слідчого судді не можна визнати законною і тому вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про відсторонення від посади ОСОБА_9 , як не відповідаючу вимогам ст. 110 КПК України необхідно скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року, щодо відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_9 від займаної посади скасувати.

Постановити нову, якою в задоволенні клопотанні слідчого з слідчого ОВС СВ УСБУ в Дніпропетровській області про відсторонення від посади головного спеціаліста Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській області та виконуючого обов`язки директора Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: