Справа № 1817/2010/12

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Сумського районного суду Сумської області суддю ОСОБА_3 визначено головуючим суддею по справі про обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.
27 січня 2017 року суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід по даній справі, з тих підстав, що одним із захисників обвинуваченої по справі є ОСОБА_5 , з котрим вони мають велику кількість спільних знайомих. З метою уникнення можливого звинувачення її в упередженості, вона заявила про свій самовідвід по даній справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.
Статтею ст. 54 КПК в редакції 1961 року ( за нормами якого проводиться розгляд справи) передбачений вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в обєктивності судді.
Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному на справедливий суд.
Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема, в рішенні «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.03.2010 року, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
В своїй письмовій заяві головуючий суддя ОСОБА_3 зазначила, що з одним із захисників обвинуваченої по справі вони мають велику кількість спільних знайомих, що, на її думку, виключає її участь у розгляді справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність обставин, які викликають сумнів в обєктивності судді, про які зазначив головуючий по справі, є підставою для задоволення заяви про самовідвід, оскільки в іншому випадку як у сторін по справі, так і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
За таких обставин в задоволенні заяви необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 54, 55, 57 КПК України, Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, суд
П О С Т А Н О В И В :
Задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 2 КК України.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя