Справа № 466/3948/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0001735 від 21.04.2017року

відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мигаєво Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох дітей, працездатного, не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобовязаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 21.04.2017 року близько 08:30 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Курортна на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею руки по обличчю та декілька ударів в область тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив останньому струс головного мозку, який відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синці, садно, рана відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Просив його суворо не карати, оскільки він щиро кається. Визнав обставини викладені в обвинувальному акту, попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 вимог майнового чи немайнового характеру до ОСОБА_3 не подавав, при визначенні міри покарання покладається на думку адвоката.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинувачено, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування визнавальними показаннями ОСОБА_3 , показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання, щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1