Справа № 357/732/17
1-кп/357/331/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2017 головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Антонівка, Білоцерківського району, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючого, одружену, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ), раніше не судиму,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.12.2016 року приблизно о 00 год. 05 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе «Алі Паша» по АДРЕСА_2 , побачила на дивані в закладі пальто та сумку, що належать ОСОБА_4 , та вирішила їх викрасти. Користуючись тим, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 вчинила крадіжку жіночого пальта чорного кольору, що було у використанні, марки «GIORGIO», вартістю 880 грн., жіночої сумки зі шкірозамінника, що була у використанні, вартістю 175 грн., у якій знаходився мобільний телефон, що був у використанні марки «Nokia 1209», вартістю 55 грн. із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., 2пари сережок із золота зі вставками каміння білого та червоно кольору загальною вагою 4 г, вартістю 5 279 грн. 16 коп., 1 сережка (біжутерія) із металу жовтого кольору зі вставками каміння білого кольору вартістю 144 грн. та грошові кошти в сумі 1000 грн. Після викрадення майна ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7 558 грн. 16 коп.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення від 24.01.2017 року, яку подано разом із обвинувальним актом, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 понесе покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., на що сторони дають свою згоду. Потерпіла ОСОБА_4 до обвинуваченої не має претензій майнового та морального характеру. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 після роз`яснення їй суті обвинувачення, визнала свою вину у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснила суду, що вона розуміє права, надані їй законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, готова виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просила затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.
Потерпілій ОСОБА_4 відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілій зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження - потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 24.01.2017 року про примирення, між сторонами судового провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину , передбаченого ч 1ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувати.
Судові витрати відсутні.
Речові докази у справі:
-жіночу сумку, мобільний телефон та сережку, жіноче пальто, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 залишити потерпілій.
-диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1