Справа № 502/1815/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000441 від 11.05.2016 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Саманжа Витегорського району Вологодської області Російської Федерації, росіянки, громадянки України, з базовою загально-середньою освітою, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 10.11.2003 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 08.07.2004 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.12.2009 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-22.03.2016 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вказане кримінальне правопорушення обвинувачена вчинила за наступних обставин.

11.05.2016 р. приблизно о 15-ій годині /більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено/ ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відчинення вхідної хвіртки проникла до подвір`я будинку АДРЕСА_3 та в подальшому через незачинені двері проникла до будинку, де в спальній кімнаті будинку та приміщенні лазні виявила: дитячий халат білого кольору, вартістю 100 гривень; банний рушник із зображенням котеня, вартістю 40 гривень; жіночі шорти червоного кольору, вартістю 50 гривень; жіночий гольф рожевого кольору, вартістю 100 гривень; жіночу футболку білого кольору вартістю 20 гривень; захисний засіб для шкіряних виробів «Блискавка», вартістю 40 гривень; три медичних бинти, вартістю 20 гривень; шампунь-бальзам в м`якій упаковці, вартістю 15 гривень; тільняшку вартістю 100 гривень; мобільний телефон марки «NOKIA N 95», вартістю 250 гривень, всього майна на загальну суму 735 гривень, яке поклала до поліетиленового пакету, але свій злочинний намір не довела до кінця, оскільки була затримана потерпілою ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала та дала показання, відповідно до яких вона була в гостях в будинку по АДРЕСА_4 , де випила вина. Потім вона пішла до ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_3 . З вулиці вона спочатку погукала господарку будинку. Після того, як з будинку ніхто не вийшов, вона відчинила хвіртку, потім зайшла до будинку, який не був зачинений. В будинку, а саме з приміщення лазні та спальної кімнати вона взяла халат, рушник та інший одяг та речі, перелік яких зазначено в обвинувальному акті, які склала в пакет, що також знайшла в будинку.

Намір взяти речі потерпілої в неї виник під час проникнення до будинку, а не під час перебування в гостях, як про те зазначено в обвинувальному акті. Спочатку до будинку потерпілої вона направилась, щоб попросити пляшку.

Відповідаючи на питання прокурора обвинувачена зазначила, що дозволу потерпілої на те, щоб зайти до будинку, вона не отримувала.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
Показаннями:
Допитаної в ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до яких обвинувачену ОСОБА_5 вона раніше знала, як сусідку, неприязних стосунків у них не було. В день, коли стались вказані події, вони близько 15-ї години вийшла з будинку до магазину, щоб купити хліба. В магазині вона пробула близько п`яти хвилин і повернулась додому. Коли вона підійшла, то побачила, що відчинена хвіртка та двері до будинку. У дворі лежав пакунок з речами, серед яких вона побачила білий халат та рушник. Спочатку вона подумала, що її син зібрався йти на пляж, але потім зрозуміла, що її намагаються обікрасти. Вона зателефонувала своєму співмешканцю ОСОБА_7 , та повідомила, що хтось проник до будинку. Коли він прийшов, вони разом увійшли в будинок та в спальній кімнаті побачили ОСОБА_8 , що сиділа на ліжку у стані сильного алкогольного сп`яніння. У неї за пазухою під футболкою знаходилась тільняшка та мобільний телефон. Після цього вони викликали співробітників поліції. Коли вона питала ОСОБА_9 , навіщо вона це зробила, та пояснила свій вчинок тим, що була п`яна.

Документами:
- Протоколом прийняття заяви від 11.05.2016 р., згідно якого ОСОБА_4 просить слідчого Кілійського ВП вжити заходів до ОСОБА_5 , яка 11.05.2016 р. проникла до будинку та намагалася вчинити крадіжку її майна /а.с.166-168/.

- Протоколом огляду місця події від 11.05.2016 р. з фототаблицею, складеного за результатами огляду слідчим будинку АДРЕСА_3 , в ході якого було встановлено, що обстановка в кімнатах будинку порушена та розкидані речі /а.с. 169-172/.

- Заявою ОСОБА_4 з проханням слідчому долучити до кримінального провадження в якості речових доказів наступне майно: 1. Халат білий жіночий; 2. Полотенце банне. 3. Шорти жіночі; 4. Светр рожевий; 5. Білу футболку; 6. Балончик з протиркою; 7. Шампунь-бальзам; 8. Телефон «Нокіа»; 10. Тільняшку /а.с. 173/.

- Протоколом огляду виданих ОСОБА_4 предметів від 12.05.2016 р. з фототаблицею /а.с. 174-175/.

- Розпискою ОСОБА_4 про прийняття належного їй майна від співробітників поліції на зберігання /а.с. 177/.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2016 р., згідно якого в ході відповідної слідчої дії ОСОБА_5 розповіла та показала - яким чином та за яких обставин, вона 11.05.2016 р., намагалась скоїти крадіжку речей з будинку АДРЕСА_3 /а.с. 179-182/.

- Довідкою ФОП « ОСОБА_10 », згідно якої ринкова вартість одного мобільного телефону марки «NOKIA N 95» станом на 11 травня 2016 року складає 250 гривень /а.с. 183/.

- Довідкою ФОП « ОСОБА_11 », згідно якої ринкова вартість 3-х медичних бинтів станом на 11 травня 2016 року складає 20 гривень /а.с 184/.

- Довідкою ФОП « ОСОБА_12 », згідно якої ринкова вартість однієї натільної тільняшки станом на 11 травня 2016 року складає 100 гривень /а.с. 185/.

- Довідками ФОП « ОСОБА_13 », згідно яких станом на 11 травня 2016 року ринкова вартість: - одного засобу захисту шкіряних виробів «Блискавка» складає 40 гривень; - однієї пари жіночих шортів складає 50 гривень; - однієї м`якої упаковки шампуню-бальзаму складає 15 гривень; - одного банного полотенця складає 40 гривень; - одного дитячого халату складає 100 гривень; - одного жіночого светра складає 100 гривень; - однієї жіночої футболки складає 20 гривень /а.с. 186-193/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченої.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, тобто виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але одразу ж була викрита.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує:
Обставини, які обтяжують покарання /ст. 67 КК України/: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; рецидив злочинів.

Обставину, яка пом`якшує покарання /ст. 66 КК України/: активне сприяння розкриттю злочину.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченої, зокрема неодноразові судимості, що свідчать про антисоціальну спрямованість її особистості, негативну характеристику та доповідь органу пробації /а.с. 154, 155, 205-215, 220/.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченій має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах, визначених відповідною санкцією ч.3 ст. 185 КК України, а також у відповідності з положеннями ст. 71 КК України, оскільки обвинуваченою вчинено злочин до повного відбуття покарання, призначеного за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2016 р.

При цьому у строк покарання, призначеного за даним вироком обвинуваченій, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 10-ї години 30 хвилин 13.02.2017 р. /а.с. 113-115/ до дня її звільнення з ІТТ № 9 ГУНП в Одеській області, а саме до 22-ї години 30 хвилин 14.02.2017 р. включно /а.с. 205-206/, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до обвинуваченої в ході розгляду кримінального провадження, до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, - частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області від 22.03.2016 р., згідно якого ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, - та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В силу положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 10-ї години 30 хвилин 13.02.2017 р. /а.с. 113-115/ до дня її звільнення з ІТТ № 9 ГУНП в Одеській області, а саме до 22-ї години 30 хвилин 14.02.2017 р. включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази по кримінальному провадженню, які передані на зберігання ОСОБА_4 , - вважати повернутими потерпілій.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_5 на підставі ухвали суду від 15.03.2017 р. /а.с. 142-144/ до набрання вироком суду законної сили залишити без змін в межах строку дії, визначеного у відповідній ухвалі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1