Справа № 548/493/17
Провадження №1-кп/548/70/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2017 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, гр. України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, інвалідності не має, мешканця АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 у м.Хорол Полтавської областіскоїв кримінальні правопорушення при слідуючих обставинах.
Так, ОСОБА_4 31.01.2017 року близько 16 год. будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в приміщенні гаража ОСОБА_5 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , вирішив викрасти належний останньому мобільний телефон марки «Nokia RM-1136», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №Л/0202/1 від 02.02.2017 року становить 480 грн.
Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря гаража ОСОБА_5 , викрав з столу належний останньому мобільний телефон марки «Nokia RM-1136» , який поклав до кишені свого верхнього одягу та вийшов з приміщення.
Викрадений ним мобільний телефон марки «Nokia RM-1136» ОСОБА_4 приніс до свого житлового будинку, де сховав для подальшого особистого використання, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 480 грн.
Крім цього, 31 січня 2017 року близько 16 год.10 хв., ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в приміщенні гаража ОСОБА_5 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , вирішив викрасти належні ОСОБА_6 гроші в сумі 600 грн. та 100 доларів США.
Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , з барсетки останнього, яка стояла на столі, викрав грошові кошти в сумі 600 грн., та 100 доларів США (по курсу Національного банку України 27 грн. 50 коп. станом на 31.01.2017 року ), які поклав до кишені свого верхнього одягу та вийшов з приміщення.
Викрадені ним грошові кошти ОСОБА_4 витратив на придбання продуктів харчування та спиртного, чим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3 300 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, суд керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, та те, що вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення не є тяжкими злочинами, враховуючи позитивну характеристику з місця проживання, думки потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не мають претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 та не наполягають на призначенні відносно нього суворої міри покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покарання менш суворого покаранням.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- по ч. 1 ст. 185 КК України у виді1 (одного) року позбавлення волі;
- по ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню
мобільний телефон марки «Nokia RM-1136», який знаходиться на зберіганні впотерпілого ОСОБА_5 передати йому у власність, - анулювавши схоронну розписку.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1