Справа № 359/7065/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1518/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000177 за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Коцюбинське, Ірпінського району, Київської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок підлягає самостійному виконанню.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на проведення експертизи в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн.76 коп.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
21.05.2016, в період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 20 хв. (точний час не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи на робочій зміні та виконуючи функціональні обов`язки вантажника ТОВ «Інтеравіа», не будучи матеріально-відповідальною особою, здійснював завантаження багажу пасажирів, які відлітали літаком рейсу № 893, сполученням «Київ-Мінськ». Під час перебування в передньому люку літака, де знаходився багаж пасажирів, він побачив портфель сірого кольору, який не був обмотаний в багажну стрічку та не мав ніяких замків. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії носять протиправний та незаконний характер, пересвідчившись у тому, що за ним ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, дістав з вищевказаного портфелю мобільні телефони марки «Apple Iphone 5S" вартістю 5716, 67 грн. та «SAMSUNG GALAXY NOTE 3» вартістю 4833, 33 грн.
Після цього ОСОБА_7 заховав мобільні телефони до нагрудного карману спецодягу та продовжив свою роботу, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд. Закінчивши завантаження багажу пасажирів, при проведенні поверхневого огляду у нього було виявлено та в подальшому вилучено вказані мобільні телефони.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме мобільні телефони марки «Apple Iphone 5S» вартістю 5716, 67 грн. та «SAMSUNG GALAXY NOTE 3» вартістю 4833, 33 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 10 550 грн.
Не погоджуючись з вказаним вироком, заступником прокурора Київської області подано апеляційну скаргу, в якій останній, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просить змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2016 та ухвалити нове рішення, яким виключити з резолютивної частини вироку посилання про самостійне виконання вироку на підставі ч.3 ст. 72 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий та засуджений за вказаним вироком лише за вчинення одного злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, що унеможливлює призначення йому покарання за сукупністю злочинів та вироків на підставі ст.ст. 70,71 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції призначивши ОСОБА_7 покарання, безпідставно зазначив у резолютивній частині вироку про його самостійне виконання на підставі ч.3 ст. 72 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка подану апеляційну скаргу підтримала, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Тобто, наведені у ст. 72 КК України правила складання покарань застосовуються судом при призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків.
Як вбачається з вироку, суд встановив, що ОСОБА_7 раніше не судимий та засуджений за вказаним вироком лише за вчинення одного злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України, безпідставно зазначив у вироці про його самостійне виконання на підставі ч.3 ст. 72 КК України, тобто застосував закон, який не підлягав застосуванню, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є слушними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині виключення з вироку посилання на самостійне виконання вироку на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,
У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 рокущодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку посилання на самостійне виконання вироку на підставі ч.3 ст. 72 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді:
_____________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3