Справа № 199/391/17-к
УХВАЛА
18.01.2017 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, згідно ст.89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2017 року до Амур-Нижньодніпровського райсуду м.Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 від 17.01.2017 року, відповідно до якого ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , який підозрюється в тому що він 17.01.2017 року приблизно о 06 год. 25 хв. знаходячись біля буд.№43 по вул.Калиновій м.Дніпро, реалізовуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 з переду і з метою подавлення її волі до опору, схопив її за сумку, яку вона тримала в руці та шляхом ривка вихопив жіночу сумку, в середині якої був мобільний телефон «Нокія», вартістю 300 грн, речі особистої гігієни та грошові кошти у сумі 365 грн., в результаті чого остання впала на землю. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 1000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

17.01.2017 року відомості про вказане правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000117, правова кваліфікація ч.2 ст.186 КК України, 17.01.2017 року ОСОБА_6 пред`явлена підозра за ст.186 ч.2 КК України; 17.01.2017 року о 07 год. 00 хв. він був затриманий в порядку ст.ст.131,208-211 КПК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити, оскільки є ризики того, що підозрюваний буде скоювати нові злочини, може ухилитися від слідства і суду, оскільки постійного місця проживання в м.Дніпро немає, може незаконно впливати на доказову базу, потерпілу та свідків, ніде не працює, вчинив тяжкий злочин.

Підозрюваний ОСОБА_6 вину за ст. 186 ч.2 КК України визнав; захисник вважала підозру не доведеною, підозрюваний і захисник просили обрати домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з моменту затримання, виходячи з наступного.

Клопотання та надані матеріали доводять про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України; наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, скоювати нові злочини, оскільки він підозрюється у вчиненні умисного корисного тяжкого злочину, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, підстав для їх обрання, у тому числі домашнього арешту, не вбачається, враховуючи, що підозрюваний є іногороднім.

Обставини доведеності підозри і існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, підтверджуються копіями: витягу з ЄРДР, протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 17.01.2017 року від ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.01.2017 року, протоколами огляду місця події від 17.01.2017 року, протоколом затримання ОСОБА_6 від 17.01.2017 р., повідомлення про підозру від 17.01.2017 р.,протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , випискою з паспорту, довідкою про судимості.

Обговоривши питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, вислухавши прокурора, який наполягав на обранні такого запобіжного заходу, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, підтверджені, а клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки при обґрунтуванні рішення про тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини (остаточне від 10 травня 2011 року) у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.28,107,110,131,132,176-178,183,184,186,193-197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити і застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 год. 00 хв. 17 березня 2017 року.
2. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про обрання домашнього арешту - відмовити.

3. На ухвалу суду учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

4. Копії ухвали вручити негайно підозрюваному, прокурору, також надати для негайного виконання слідчому ОСОБА_4 .

Слідчий суддя: ОСОБА_1 енко