Справа № 425/1347/16-к
Провадження № 11-кп/782/46/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6

на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2016 року, яким засуджена

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Кудряшівка Кремінського району Луганської області, з освітою 9 класів, не працююча, вдова, яка має трьох неповнолітніх дітей, раніше судима:
03.11.2015 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
16.03.2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.ст.309 ч.2, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.79 КК України з іспитовим строком 3 роки;
зареєстрована та мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1
за ст.15 ч.2 185 ч.1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.03.2016 року у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Доля речових доказів по справі вирішена.

За вироком суду ОСОБА_6 визнана винною у тому, що 01.04.2016 року, у період часу з 19 години по 19 годину 20 хвилин, знаходилась у торговому залі фрешмаркета «Бруснична» №01234 ТОВ «Український Рітейл», розташованого за адресою: м.Рубіжне, вул.Менделєєва, 27, де у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у вказаному фрешмаркеті. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, з прилавків взяла продукти харчування на загальну суму 401 гривня 16 коп., після чого пройшла через касу та вийшла через вхідний турнікет з викраденим товаром, не розрахувавшись за нього, але біля виходу з фрешмаркету була затримана працівниками охорони. Таким чином, ОСОБА_6 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причини, яка не залежала від її волі.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.69 КК України. Зазначає, що з обвинуваченням згодна, вину визнає у повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному, має на утриманні неповнолітню дочку та трьох малолітніх дітей, які потребують догляду та присутності її, як матері.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважала вирок законним і обґрунтованим та просила залишити його без змін, обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винність обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, при обставинах викладенних у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст.15 ч.2 185 ч.1 КК України.

Доказанність вини і правильність кваліфікації дій не заперечується і в апеляційній скарзі.

При призначенні покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості; особу винної, яка раніше судима, скоїла злочин в період іспитового строку за попереднім вироком через незначний час після його винесення, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку та трьох малолітніх дітей, а також обставину, що пом`якшує покарання, визнання вини, каяття в скоєному, і обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів та обгрунтовно призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.71 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для застосування вимог ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 за ст.ст.15 ч.2 185 ч.1, 71 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 27 грудня 2016 року по 06 квітня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та на неї можуть бути подані касаційні скарги учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженою ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий
Судді: