АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2398/16 Справа № 204/6753/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Полтавської області від 27.03.2002 року за п.п. а,г,і, ст..93, ч.3 ст. 142, ст..ст.42,43 КК України 1960 року.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення до строку покарання.

Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вказав на необґрунтованість апеляції засудженого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами за клопотанням, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про неправильність постановленого судом першої інстанції рішення є безпідставними.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Полтавської області від 27.03.2002 року за п.п. а,г,і, ст..93, ч.3 ст. 142, ст..ст.42,43 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 15.08.2002 року даний вирок залишений без зміни.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, частина 1 вищевказаного закону передбачає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.

В даному випадку суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив, що правила, закріплені у ст.. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.

З урахуванням наведеного колегія суддівдійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги засудженого, які зводяться до особистого хибного тлумачення норм закону України про кримінальну відповідальність, а оскільки ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, то підстави зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі відсутні.
За результатом розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції прийняв рішення, яке відповідає вимогам ч. 5 ст. 72 КК України зі внесеними змінами Законом України № 838 19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 376, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4