Провадження № 1-кп/760/726/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено 06.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №005215 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
05.05.2016 року приблизно о 23 год., перебуваючи на платформі зупинки швидкісного трамваю « НАУ», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Борщагівська, побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_6 , яка в правій руці тримала мобільний телефон, та в цей час у ньому виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_5 відкрито,шляхом ривка вирвав з руки ОСОБА_6 мобільний телефон марки « Samsung Galaxy Core prime SM-G361H білого кольору, imei #1 : НОМЕР_1 , imei #2: НОМЕР_2 , вартістю 3500 гривень, який знаходився у силіконовому чохлі, фіолетового кольору, вартістю 100 гривень, із сім-картою оператора « Лайф» вартістю 20 гривень, НОМЕР_3 на рахунку якої знаходилось 100 гривень, та карта пам`яті об`ємом 1GB, вартістю 100 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 3820 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, суду пояснив, що вирвав з рук потерпілої мобільний телефон і став втікати, але його затримали прохожі. Кримінальне правопорушення вчинив, щоб знайти гроші на наркотики, оскільки на той час був наркотично залежний. У вчиненому щиро кається. Пройшов повний курс лікування і на даний час такої залежності не має, кримінальні правопорушення більше вчиняти не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки він відкрито викрав чуже майно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину, згідно ст.12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, повне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, повне визнання вини, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості , даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді громадських робіт.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 обрана у виді домашнього арешту.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 140/ Сто сорок/ годин.

Міру запобіжного заходу обрану обвинуваченому ОСОБА_5 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: мобільний телефон марки « Samsung Galaxy Core prime SM-G361H білого кольору, imei #1 : НОМЕР_1 , imei #2: НОМЕР_2 , який знаходився у силіконовому чохлі, фіолетового кольору, із сім-картою оператора « Лайф» на рахунку якої знаходилось 100 гривень, карту пам`яті об`ємом1GB, які передані потерпілій по зберігальній розписці після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .