П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2017 Справа №: 127/13332/17

Провадження №: 1-кс/127/5391/17
м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на незаконне затримання слідчим, подану в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та просив визнати його затримання старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 21 травня 2002 року незаконним.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 21.05.2002 року його було затримано в порядку 115 КПК України (в ред. 1960 року) старшим слідчим прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 30 серпня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на незаконне затримання слідчим в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України в порядку ст. 206 КПК України було відмовлено.

Колегією апеляційного суду Вінницької області 04 жовтня 2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вищевказане рішення було частково задоволено. Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2016 року скасовано, а у судовому провадженні за скаргою ОСОБА_2 слід призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Апеляційний суд мотивує своє рішення тим, що згідно матеріалів судового провадження та скарги ОСОБА_2 останній до Вінницького міського суду Вінницької області оскаржував його затримання слідчим прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 21 травня 2002 року відповідно до ст. 115 КПК України 1960 року, а тому суду слід було розглянути скаргу ОСОБА_2 за правилами кримінально - процесуального закону, який діяв на той час. Слідчий суддя суду першої інстанції, розглянувши скаргу ОСОБА_2 згідно діючого КПК України, істотно порушив його вимоги, що перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного дану скаргу слід розглянути за правилами КПК України в редакції 1960 р.

Так, відповідно до ст. 37 КПК України (в редакції 1960 р.) кримінальна справа розглядається в тому суді, в районі діяльності якого вчинено злочин. Якщо місця вчинення злочину встановити не можна, то справа повинна бути розглянута судом, в районі діяльності якого закінчено дізнання чи досудове слідство в даній справі.

Підсудність - це сукупність юридично значимих ознак кримінального провадження (кримінальної справи), на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає суд і склад цього суду, які правомочні здійснювати судовий розгляд, її призначення полягає у правильному розподілі кримінальних проваджень як між судами різних ланок (першої, апеляційної, касаційної інстанцій) судової системи, так і між судами однієї ланки.

Територіальна підсудність передбачає розподіл кримінальних справ між місцевими судами як судами першої інстанції. Основною ознакою такого розподілу є місце вчинення кримінального правопорушення або місце вчинення більш тяжкого правопорушення, якщо їх кілька, або місце вчинення останнього за часом злочину, якщо вони однакові за тяжкістю. У разі невстановлення місця вчинення злочину, судовий розгляд щодо цього злочину має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого було закінчено досудове розслідування.

Так, згідно ст. 41 КПК України ( в редакції 1960 р.) суддя, встановивши, що кримінальна справа не підсудна даному суду, надсилає її за підсудністю, про це суддя виносить постанову.

Суд може прийняти до свого розгляду лише ті справи, до розгляду яких він уповноважений законом.

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону (див. коментар до ст. 412 КПК). Якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно у будь-якому разі підлягає скасуванню судом вищої інстанції згідно із п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК.

ОСОБА_2 , звертаючись до Вінницького міського суду Вінницької області зазначив, зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року, його скарга залишена без розгляду. Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки ОСОБА_2 не утримується під вартою в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а тому слідчий суддя даного суду позбавлений повноважень на розгляд по суті порушеного у скарзі ОСОБА_2 питання щодо незаконності його затримання.

Однак, з матеріалів судового провадження та скарги ОСОБА_2 вбачається, що останній оскаржує до судді Вінницького міського суду Вінницької області його затримання в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта КПК України в редакції 1960 року 21 травня 2002 року слідчим прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 . Крім того, інші матеріали судового провадження містять відомості, що досудове розслідування та судовий розгляд кримінальної справи відбувалися в м. Київ, а тому слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, залишаючи скаргу ОСОБА_2 без розгляду, не врахував принцип територіальної підсудності та те, що дана скарга рогзлядається в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року, тобто не слідчим суддею.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до ст. 41 КПК України ( в редакції 1960 р.), вважаю, що скаргу ОСОБА_2 на незаконне затримання слідчим в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КПК України в редакції 1960 рокуслід надіслати для розгляду за підсудністю у Шевченківський суд м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 37, 41 КПК України ( в редакції 1960 р.), слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на незаконне затримання слідчим в порядку ч. 5 ст. 29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, КПК України в редакції 1960 рокуслід надіслати для розгляду за підсудністю у Шевченківський суд м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: