Справа № 469/777/17
Провадження №1-кп/472/78/17

УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

14 серпня 2017 рокусмт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч.3 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14 серпня 2017 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 21 серпня 2017 року.

Прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він проживає на території іншої області, може змінити своє постійне місце проживання, виїхати до неконтрольованої державою території України або за межі території України, оскільки не має міцних соціальних зв`язків та не працює. Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину; може незаконно впливати на свідків з метою перешкоджання виконання ними їх прав та обов`язків, у тому числі схиляти їх до зміни раніше наданих показань; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, розголошуючи дані досудового розслідування особам, які можуть бути причетні до вчинення злочину; вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки не має законного джерела доходу. Крім того, раніше ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення тяжких злочинів. Після відбування покарання на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 підтримала клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує щодо задоволення даного клопотання, просить суд обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання не є обгрунтованим, та в судовому засіданні прокурор не довів відповідними доказами наявність вказаних в клопотанні ризиків. Оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання, то просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених в частині першій вказаної статті.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопрушення, не зменшився. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст.307 КК України та двох особливо тяжких злочинів за ч.3 ст.313, ч.3 ст.307 КК України, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, відповідно до Вимоги про судимість станом на 13.02 2017 року щодо ОСОБА_7 до Ізмаїльського міського суду Одеської області були спрямовані обвинувальні акти, в ході досудового розслідування обиралися по даним кримінальним провадженням запобіжні заходи відносно ОСОБА_7 , судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 199, ч.2 ст. 190 КК України не завершено і нині ОСОБА_7 звинувачується у вчиненні тяжкого злочину та двох особливо тяжких злочинів. Вказане вище свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Запобігти вказаному ризику шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.
Суд вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів наявність таких ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою перешкоджання виконувати їх права та обов`язки, у тому числі схиляти їх до зміни раніше наданих показань; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, розголошуючи дані досудового розслідування особам, які можуть бути причетні до скоєння злочину, в зв`язку з чим суд при постановленні ухвали не приймає до уваги вказані ризики.
За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 21 серпня 2017 року, а судовий розгляд не завершено, необхідно допитати у даній справі свідка ОСОБА_9 , явку якого в сьогоднішнє судове засідання не забезпечено, дослідити письмові докази, то суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 12 жовтня 2017 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 12 жовтня 2017 року включно.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3