Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2166/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
27 квітня 2017 року слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із першим заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 25.04.2017 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошову купюру номіналом 100 доларів США №KL2731345С.
В обґрунтування клопотання вказав, що 24.03.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за повідомленням ОСОБА_6 про те, що 24.03.2017 року о 01 год. 30 хв. невстановлена група осіб, за попередньою змовою, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відкрито, поєднано з погрозою застосування предмета схожого на пістолет, заволоділи належними йому грошовими коштами в особливо великих розмірах.
25.04.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, які відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Накладення на них арешту необхідно для запобігання можливості знищення доказів злочинної діяльності ОСОБА_5 , оскільки вони мають значення для розслідування справи і будуть використані як доказ у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що допитаний під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_7 вказував, що у вчиненні вищевказаного злочину він підозрює своїх колишніх працівників ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
З урахуванням того, що під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, з метою забезпечення їх збереження вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведеного 25.04.2017 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошову купюру номіналом 100 доларів США №KL2731345С.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9