Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-27/2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

прокурора Ряднини В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

1) 25.04.2000 року Рівненським міським судом за ст.140 ч.2, 140 ч.З, 145 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. 30.08.2001р.звільнений Володимирецьким районним судом звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 20 днів;

2) 25.11.2002р. Рівненським місцевим судом за ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 185

ч.З КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 15.08.2006р.

звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 25 днів,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України, -

встановив:

30.12.2009 року близько 10 год. ОСОБА_1, повторно, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна та корисливою метою, проник на огороджену територію для зберігання майна по вул. Фрунзе в смт. Машівка Полтавської області, де знаходиться гараж гр-на ОСОБА_2, звідки таємно викрав запчастини до автомобіля «Ауді», а саме: комплект із 4 дверей вартістю 487, 28 грн. та 2 передні крила вартістю 150 грн. кожного на загальну суму 300 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 787, 28 грн. З викраденим з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив суду, що 30.12.2009р. збирав біля лісопосадки в смт. Машівка дрова і біля одного з загороджених гаражів помітив двері від автомобіля. Відхиливши хвірточку та зайшовши на огороджену територію, викрав 4 дверей від автомобіля та 2 крила, які переніс до себе додому. В послідуючому за допомогою візка взятого на пункті прийому металобрухту, разом зі співжителькою ОСОБА_3 перевезли викрадене на пункт прийому металобрухту в смт. Машівка, за що отримав 28 грн. В даний час збитки потерпілому відшкодував, в скоєному щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що 30.12.2009р. ним було виявлено крадіжку 4 дверей до автомобіля «Ауді» та 2 крил до автомобіля, які знаходилися біля його гаража в смт. Машівка і який був огороджений шифером. На даний час збитки йому відшкодовані, претензій до підсудного не має, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність в скоєному злочині підтверджуються іншими зібраними в ході досудового слідства доказами, які суд у відповідністю зі ст. 299 КПК України, визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Підсудний та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає та їм роз'яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки ОСОБА_1, таємно проник до огородженої території по місцю знаходження гаража гр-на ОСОБА_2, звідки викрав належні йому запчастин до автомобіля «Ауді», а тому суд вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданих збитків. Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає рецидив злочину.

По місцю проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, оскільки на засідання адмінкомісії при виконкомі селищної ради не розглядався ( а.с. 65 ), разом з тим, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173-2, 187-2 КУпАП, тобто за вчинення насильства в сім'ї та порушення правил адміністративного нагляду ( а.с. 75-76 ), згідно висновку лікарів Машівської ЦРЛ є здоровим, працездатним, потребує протиалкогольного лікування проти наркоманійного лікування не потребує ( а.с. 66 ). З довідок про судимість та копії вироку вбачається, що він раніше неодноразово судимий за ст. ст. 140 ч.З, 140 ч.2, 145 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.З. ч.2 КК України, на даний час судимості не погашені ( а.с. 67-72 ).

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як тяжкий, особу підсудного, обставини, пом'якшують та обтяжують його покарання, і приходить до висновку про необхідність призначення покарання підсудному у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.З ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що він позитивно характеризується по місцю проживання обставини, що пом'якшують його покарання: щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю. злочину, добровільне часткове відшкодування завданих збитків, суд вважає за доцільне застосувати ; підсудного звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки потерпілий ОСОБА_2 відмовився від пред'явленого позову про стягнення підсудного матеріальних збитків в розмірі 300 грн., а тому приймаючи відмову позивача від позову. _ приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України і вважає, що 4 ш дверей до автомобіля «Ауді», які знаходяться під розпискою у потерпілого ОСОБА_2 слід залишити йому, як власнику ( а.с. 31-32 ), речовий доказ візок, який був використаний для перевезеш-викраденого належить ОСОБА_4 та знаходиться у нього під розпискою, повернути йому як власник (а.с. 40-41).

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покаранню випробуванням строком на 1 ( один ) рік.

Зобов'язати ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з'являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: 4 шт. дверей до автомобіля «Ауді», які знаходяться під розпискою потерпілого ОСОБА_2 - залишити йому, як власнику; візок, який належить ОСОБА_4 та знаходиться у нього під розпискою - залишити йому як власнику.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_2 від позову, і його позов про стягнення з підсудного ОСОБА_1 матеріальних збитків в розмірів 300 грн. - залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд.

Суддя:

Вирок надруковано власноручно

суддею Кравець С.В. і є оригіналом.