ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4913/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2016 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність начальника СВ ГУНП Дарницького управління поліціїв м. Києві щодо не внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідуваньта зобов`язання вчинити дії-

ВСТАНОВИВ:
14.12.2016 року скаржник звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність начальникаСВ ГУНП Дарницького управління поліції в м. Києві щодо не внесення відомостей про злочин подане скаржником до ЄРДР. Так, 07.12.2016 року скаржник звернулась до ГУНП Дарницького управління поліції в м. Києві з повідомлення про злочин, талон повідомлення № 0002565, реєстр ЄО № 93/99 проте повідомлення скаржника про злочин до ЄРДР не вносилось. Такі дії скаржник вважає протиправними і просить скаргу задовольнити, визнати ОСОБА_4 потерпілим та допитати осіб.

Скаржник скаргу підтримала просила задовольнити.

Прокурор до суду повторно не з`явився.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
На час розгляду скарги слідчому судді не надано доказів про внесення повідомлення про злочин скаржника від 07.12.2016 року до ЄРДР, у зв`язку з чим бездіяльність начальника СВ ГУНП Дарницького управління поліції в м. Києві є неправомірною.

Так, в матеріалах справи міститься витяг з ЄРДР від 13.12.2016 року щодо спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень згідно реєстру ЄО № 94514 від 12.12.2016 р., проте враховуючи те, що заявник та потерпілий, зокрема скаржник, яка зверталась із повідомленням про злочин 07.12.2016 року або потерпілий ОСОБА_4 в ЄРДР не зазначені, підстави вважати, що дана подія є тією самою подією, яка зазначена у заяві про злочин скаржника, відсутні.

Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити скаржнику у задоволенні вимог щодо зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей із визначенням кваліфікації за ст. 187 КК України, оскільки такі повноваження відносяться до повноважень слідчого, який вносить відповідні відомості до ЄРДР визначаючи попередню кваліфікацію. Крім того, у заяві про злочин відсутні відомості, про заволодіння майном ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя вважає за недоцільне зобов`язувати слідчого визнавати ОСОБА_4 потерпілим, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Враховуючи те, що заяву про вчинення злочину було подано скаржником, ОСОБА_4 має право на особисте звернення до слідчого із заявою про визнання останнього потерпілим, оскільки як вбачається із заяви про вчинення злочину, останній вчинено відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим є підстави вважати, що в силу ч. 1 ст. 55 КПК України, ОСОБА_4 має відповідний статус.
Також, слідчий суддя вважає, що у задоволенні вимог щодо допиту осіб також слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбаченихстаттею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбаченихчастиною другоюцієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя вважає, що після того як буде розпочате судове розслідування, підстав вважати, що слідчим не буде вжито заходів щодо збирання доказів з метою розслідування кримінального провадження, зокрема і допиту осіб у відповідному статусі, який скаржником в свою чергу у скарзі визначений не був немає . Крім того, скаржник та /або потерпілий будучи учасниками кримінального провадження наділені правами передбаченими ч. 3 ст. 93 КПК України і в подальшому можуть ініціювати відповідне питання перед слідчим.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303 307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати начальника СВ ГУНП в м. Києві Дарницького управління поліції в м. Києві внести до ЄДРДР повідомлення про злочин подане адвокатом ОСОБА_3 від 07.12.2016 року талон повідомлення № 0002565, реєстр ЄО № 93/99.

В задоволенні іншої частики скарги відмовити.

Копію ухвали направити скаржнику, керівнику Київської місцевої прокуратури № 2 та до ГУНП в м. Києві Дарницького управління поліції в м. Києві для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1