Справа № 495/5129/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
10.07.2017 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що 07 липня 2017 року близько 21 години, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходився на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котра розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на крадіжку майна із кімнати №4 зазначеної бази відпочинку. Після чого з корисливою метою та прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, проник до кімнати №4 бази відпочинку «Рівненчанка».

Далі, продовжуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , таємно викрав: телефон марки «Meizu M3 Note», золотистого кольору, вартість якого станом на 08.07.2017р. складає 3500 гривень 00 копійок (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок), сім-карту мобільного оператора «Київстар», вартість якої станом на 08.07.2017р. складає 30 гривень 00 копійок (тридцять гривень нуль копійок), сім-карту мобільного оператора «Водафон» вартість якої станом на 08.07.2017р. складає 30 гривень 00 копійок (тридцять гривень нуль копійок), мобільний телефон марки «Xiaomi», вартість якого станом на 08.07.2017р. складає 3900 гривень 00 копійок (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) чорного кольору, сім-карту мобільного оператора «Київстар», вартість якої станом на 08.07.2017р. складає 30 гривень 00 копійок (тридцять гривень нуль копійок), що належать ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому майнову шкоду у розмірі 7,490 гривень 00 копійок (сім тисяч чотириста дев`яносто гривень нуль копійок).

08 липня 2017 року ОСОБА_4 , на підставі ст.208 КПК України о 01 годині 40 хвилин було затримано та поміщено до ІТТ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. 09 липня 2017 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначив, що інкримінований йому злочин не вчиняв та просив застосувати запобіжний захід, не пов ?язаний з позбавленням волі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та просив у його задоволенні відмовити, зазначив, що воно недоведене, необгрунтоване, не підтверджене ніякими доказами, ризики не наведені та не доведені, не визначено чому саме такий запобіжний захід слід обрати.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 08.07.2016 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема, протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими належними та допустимими доказами зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.185 КК України

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

08 липня 2017 року ОСОБА_4 , на підставі ст.208 КПК України о 01 годині 40 хвилин було затримано та поміщено до ІТТ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. 09 липня 2017 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_4 не працює, скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_4 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини; тяжкість покарання; його вік; він має місце проживання.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування та у суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово строком на 60 діб з моменту затримання, а саме до 06.09.2017 року, тобто в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме: працівники Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Направити ухвалу до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1