ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/5531/17
Провадження № 1-кс/201/3713/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого в ході обшуку майна у кримінальному провадженні № 0000006, -
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду із указаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області невідкладно повернути ОСОБА_3 вилучене майно згідно протоколу обшуку від 24 березня 2017 року, який був проведений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року (справа № 201/4263/17) за адресою: АДРЕСА_1 (в ухвалі і в протоколі обшуку зазначена адреса: АДРЕСА_2 ).
В обґрунтування доводів поданої скарги заявник вказує, що в межах кримінального провадження № 0000006 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено майно, належне на праві власності йому. Звертається увага, що 07 квітня 2017 року було заявлено клопотання до СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області про повернення вилученого майна, однак воно не було вирішене. Вказується на відсутність в цьому провадженні клопотання про накладення арешту майна. Зазначається на невідповідність адреси вказаної в ухвалі про обшук фактичному місцю проведення цього обшуку. ОСОБА_3 зазначає, що на час обшуку він мав чеки, накладні, документи, які підтверджують факт придбання вилученого, на його погляд незаконно, майна.
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах заявника подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутністю, просив задовольнити заявлені вимоги.
Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Наявними матеріалами підтверджено, що в провадженні старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000006 від 01 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР за заявою гр. ОСОБА_6 , згідно до якої невстановлені особи здійснюють зберігання та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме лікеро-горілчаних виробів елітних сортів без марок акцизного збору України в приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно до наданої оперативної інформації саме за вказаною адресою невстановленими особами зберігаються та реалізуються населенню незаконно вироблені підакцизні товари, а саме лікеро-горілчані вироби, а також зберігаються документи прикриття та чорнові записи, що відображають факти придбання та реалізації зазначеної продукції.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про дозвіл на проведення обшуку в межах наведеного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року (справа № 201/4263/17) було дозволено старшому слідчому з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання та вилучення зазначених у клопотанні незаконно виготовлених підакцизних товарів, зокрема лікеро-горілочних виробів, первинних документів бухгалтерського та податкового обліку (договорів з додатками та доповненнями, заявок на поставку, специфікацій до договорів і додатків, видаткових та прибуткових накладних, податкових накладних, рахунків-фактур, залізнично-шляхових накладних, товарно-транспортних накладних, путівок автотранспорту, та інших документів, що підтверджують перевезення товарів, рахунків, платіжних доручень, актів звірки, актів виконаних робіт, документів складського обліку, їх реєстрів, платіжних документів, в оригіналах, копіях, бланках) що стосуються придбання та реалізації підакцизних товарів, кадрових документів, посадових інструкцій посадових осіб, чорнових записів, комп`ютерної техніки (CD, DVD дисків, флеш-накопичувачів, жорстких дисків, системних блоків, ноутбуків та ін.), мобільних телефонів, печаток підприємств, факсиміле, грошових коштів отриманих злочинним шляхом, та інших предметів і документів, що мають значення для розкриття кримінального правопорушення та погашення завданих державі збитків. Доручено проведення обшуку членам слідчої групи, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000006, а також оперативним працівникам відповідного підрозділу за дорученням слідчого, прокурора у порядку ст. ст. 36, 40, 41 КПК України.

Протоколом обшуку старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , проведеного на підставі наведеної вище ухвали суду було виявлено за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучене майно, перелік якого відображений в протоколі.
Перевіряючи з огляду на вимоги скарги правомірність вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику в порядку, передбаченому ст. ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із статтею 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мас право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Даний тип майна (щодо якого в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання) відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України). Якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся 07 квітня 2017 року (вхідний штамп) до ДФС у Дніпропетровській області із клопотанням про повернення вилученого майна.

Слідчий СВ ФР ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДВС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 25 квітня 2017 року № 7983/10/04-36-240210 щодо розгляду наведеного клопотання повідомив, що виходячи з положень ст. ст. 98, 101, 236 КПК України, не вбачається за можливе повернути вилучене майно.

Разом з цим вилучене майно у цьому провадженні арештоване не було. Такий висновок органом обвинувачення не спростовано.

В своїх поясненнях наданих до канцелярії суду сторона захисту в інтересах заявника вказує, на наявність фіскальних чеків, в підтвердження придбання вилученого алкогольного асортименту в магазинах безмитної торгівлі «Дьюті Фрі».

Дослідивши долучені фактичні дані суд вважає, що ці розрахункові квитанції не можуть підтверджувати того, що пляшки різноманітних алкогольних напоїв світових марок належать саме заявнику ОСОБА_3 .
Одночасно з тим суд звертає увагу на те, що постановою старшого слідчого з ОВС СУ ФУ ДФС у Дніпропетровські області від 27 березня 2017 року алкогольні напої без марок акцизного збору, які вилучені під час обшуку 24 березня 2017 року ОСОБА_9 в кількості 1 пляшка та 1 пакет, та які вилучені під час обшуку 24 березня 2017 року по вулиці Харківська, 118, в кількості 505 скляних пляшок та 50 паперових пакетів, проведених в рамках кримінального провадження № 0000006 визнані речовими доказами.
У протоколі обшуку зазначено його проведення за адресою: АДРЕСА_2 , і саме за цією адресою надавався дозвіл слідчим суддею на проведення обшуку. Доводи про те, що обшук фактично проведено за іншою адресою повинен перевірятися в ході досудового розслідування і не може бути перевірений слідчим суддею при розгляді скарги. Слід звернути увагу на те, що скаржник не вносив будь-яких відомостей (зауважень) до протоколу обшуку, а тому обставини щодо адреси, за якою проводився обшук, підлягають перевірці слідчим шляхом.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги і повернення скаржнику вилученого майна, щодо якого у матеріалах справи наявні докази достовірної їх належності саме скаржнику.

З огляду на наведене, керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу СУ ФР ГУДФС у Дніпропетровській області невідкладно повернути ОСОБА_3 вилучене майно згідно протоколу обшуку від 24 березня 2017 року, який був проведений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2017 року (справа № 201/4263/17), а саме виписку (копію) з ЄДР на ОСОБА_3 , договір позички (безоплатного користування) нерухомого майна № 1 від 05 січня 2016 року на приміщення по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1