Справа № 364/487/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/853/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 27.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
« 27 » липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , росіянина, гр.України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
5.12.2016 р. Володарським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі,звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та засуджено на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Володарського районного суду від 5.12.2016 року, за сукупністю вироків, ОСОБА_9 остаточно засуджено на 2 роки 8 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, влітку 2016 року, точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території піщаного кар`єру в с. Логвин Володарського р-ну, виявив три дикорослі рослини коноплі з стеблами, листям та верхівками та розуміючи, що вказані рослини є нарковмісними, від`єднав від них стовбури зі стеблами, листям та верхівками, чим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс та з метою вживання наркотичного засобу, переніс виявлені рослини коноплі на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 та помістив у споруду, призначену для зберігання сіна. Сухе листя та верхівки рослин коноплі ОСОБА_7 подрібнив, шляхом перетирання руками через господарське металеве сито, чим незаконно виготовив наркотичний засіб та який в подальшому незаконно зберігав у будівлі, призначеній для зберігання сіна, по місцю свого проживання.
22.03.2017 р. з метою вживання, ОСОБА_7 переніс вказаний наркотичний засіб до дерев`яного господарського приміщення, що знаходиться за місцем його проживання по АДРЕСА_2 , де повторно, незаконно зберігав його до 26.03.2017 року.
26.03.2017 р. в період з 22 год. 20 хв. до 23 год. працівниками поліції Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області на підставі дозволу власниці ОСОБА_10 всередині дерев`яного господарського приміщення було виявлено та вилучено: верхню та нижню частину пластикової пляшки, на внутрішній поверхні яких виявлено залишки речовини темного кольору та подрібнену речовину зеленого кольору з характерним запахом коноплі, що зберігалася у металевій ємкості, яка згідно висновку експерта № 11-2/2260 від 13.04.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 9,13 г., а нашарування речовини коричневого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,100 г., 0,070 г., тобто 0,170 г.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , не оспорюючи обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, просить вирок щодо ОСОБА_9 змінити, звільнивши ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважає, що при призначенні ОСОБА_9 покарання суд І інстанції належним чином не врахував те, що обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, допомагав органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин вчиненого злочину, не ухилявся та не намагався ухилитися від слідства та суду, має міцні соціальні зв`язки та сім`ю та має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та просила вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо суворості призначеного ОСОБА_9 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до абз.1,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р. призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується задовільно, вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті, на які захисник послався в апеляційній скарзі, а саме - наявність сім`ї та малолітньої дитини на утриманні обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, висновок Володарського сектору пробації ЦМУ ПВКПП Міністерства юстиції України наведений в досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції суспільства та при цьому наявність повторності скоєного злочину у сфері вживання зберігання наркотичних речовин, що обумовлюють середній або близький до високого рівня ризик небезпеки для суспільства та обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі наближене до мінімальної межі санкції ч.2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_11 покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно до абз.4 п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р. у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 був засуджений вироком Володарського районного суду Київської області від 5.12.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Даний злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України було вчинено обвинуваченим під час іспитового строку.

За таких обставин, у відповідності до положень ч.3 ст. 78 КК України повторне застосування до ОСОБА_9 положень ст.75 КК України не ґрунтується на вимогах закону, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Судді