Провадження: № 1-кп/484/43/17
Справа: № 484/3842/16-к
Вирок

іменем України

17.01.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0002585 від 19.09.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Первомайська Миколаївської області, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, не працює, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судима

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, освіта середня, не працює, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий

за ст.186 ч.3 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5

обвинувачених та цивільних відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6

потерпілої та цивільного позивача: ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 .

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 в телефонному режимі отримавши від невстановленої слідством особи інформацію про те, що в будинку потерпілої ОСОБА_9 є грошові кошти близько 100 тис. грн.. вступила у злочинну змову із своїм знайомим обвинуваченим ОСОБА_4 . Разом вони вирішили вчинити кримінальне правопорушення та заволодіти грошовими коштами що знаходяться у будинку ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконуючи задумане, діючи за попередньою змовою, 19 вересня 2016 року приблизно о 01-00 годині обвинувачена ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 на автомобілі таксі приїхали до будинку потерпілої ОСОБА_7 .

Прибувши до будинку потерпілої не встановлена слідством особа (сусідка потерпілої) надала обвинуваченій ОСОБА_3 інформацію, про те, де можуть знаходитьсь грошові кошти та провела ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до літньої кухні потерпілої ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 проникли до приміщення літньої кухні. При цьому ОСОБА_4 смикнув за вхідні двері літньої кухні, від чого зламався гачок, на який вони були зачинені з внутрішньої сторони. Далі ОСОБА_3 разом із своїм спільником пройшли до кімнати літньої кухні, в якій на той час відпочивала ОСОБА_7 та почали шукати гроші. Від їх незаконних дій прокинулась ОСОБА_7 . В цей же час ОСОБА_4 вчинив насильство відносно ОСОБА_9 , а саме: подушкою прикрив обличчя для того, щоб вона не змогла нікого впізнати та тримав її за руки, а ОСОБА_3 розуміючи, що її дії носять відкритий характер, діючи у присутності потерпілої, яка також усвідомлювала протиправність їх дій, відкрито заволоділа грошовими коштами в сумі 82 500 грн., які знайшла на печі в целофановому файлі. Після цього обвинувачені з місця події зникли, викраденим обвинувачена ОСОБА_3 розпорядилась відповідно до вказівки, яку отримала по телефону від невстановленої слідством особи.

Своїми незаконним діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріалний збиток на суму 82 500 грн.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною у предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечувала. Суду пояснила, що їй на мобільний телефон зателефонував раніше знайомий на прізвище « ОСОБА_10 », який в даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, та повідомив, що необхідно забрати гроші в будинку АДРЕСА_3 в сумі близько 100 тис. грн.. Вона та той час працювала на літній площадці продавала пиво, куди часто заходив ОСОБА_4 , де вона з ним і познайомилась та вирішила йому запропонувати вчинити злочин. ОСОБА_4 погодився та разом вони спланували грабіж. 19.09.2016 року близько 1 години ночі вони під`їхали до будинку, де проживає потерпіла. Вона за вказівкою « ОСОБА_10 » подзвонила «сусідці» потерпілої, яка їй повідомила, що гроші в літній кухні та провела її з ОСОБА_4 до літньої кухні. ОСОБА_4 смикнув за вхідні двері літньої кухні та зірвав гачок на який вони були зачинені. Зайшовши до літньої кухні вона почала шукати гроші, а ОСОБА_4 утримувати потерпілу на ліжку. Знайшовши гроші вони втекли. На мобільний телефон їй зателефонував « ОСОБА_10 » та повідомив, що викрадені гроші вона повинна передати через таксі на відповідну адресу, що вона і зробила. За скоєне ОСОБА_4 отримав 30 тис. грн.., 2 тис. грн.. отримала вона та 8 тис.грн «сусідка».

У вчиненому розкаялась. Просить не позбавляти її волі, оскільки у неї на утриманні знаходиться малолітня дитина. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував. Суду пояснив, що з ОСОБА_3 познайомився приблизно в червні 2016 року. У вересні 2016 року вона зателефонувала йому на мобільний телефон та запропонувала поїхати забрати грошові кошти з будинку по АДРЕСА_3 , він погодився. До будинку по вулиці Урицького вони їздили двічі, першого разу не вдалось проникнуть в будинок оскільки з будинку вийшла дочка потерпілої, а 19.09.2016 року близько першої години ночі він викликав таксі та вони разом з ОСОБА_3 поїхали до будинку потерпілої. Під`їхавши до будинку ОСОБА_3 вийшла з машини та підійшла до «сусідки» про щось розмовляла, після чого позвала його. «Сусідка» показала та провела до літньої кухні, де були грошові кошти. Смикнувши за ручку вхідних дверей він зламав гачок на який були зачинені двері. В приміщенні він утримував потерпілу за руки, а ОСОБА_3 шукала гроші. Знайшовши гроші вони втекли. За скоєне він отримав 30 тис. грн..

У вчиненому розкаявся, просив вибачення у потерпілої. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково на суму 10 тис. грн., в частині матеріальної шкоди в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні суду повідомила, що 19.09.2016 року біля 2 години ночі двоє невідомих осіб шляхом зламу вхідних дверей проникли до приміщення літньої кухні де вона відпочивала. В приміщенні було темно, але вона відчувала, що саме чоловік накрив їй обличчя подушкою, вдарив в обличчя та тримав за руки, вимагав гроші. Інші особа шукала по приміщенні грошові кошти. Знайшовши гроші вони втекли. Вона людина похилого віку, пережила сильний стрес, проходила лікування. Цивільний позов на суму 184 тис. 541 грн. підтримала в повному обсязі та просила стягнути з обвинувачених вказану суму. Сума цивільного позову складається з матеріальної шкоди 85 тис.500 грн. викрадених коштів та 2041 грн. витрачених ліків на лікування та 100 тис. грн.. моральної шкоди. Просила покарати обвинувачених відповідно до закону.

Представник потерпілої цивільний позов підтримала та просила покарати обвинувачених відповідно до закону.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні правдивими показами самих обвинувачених, показами потерпілої та наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0002585 від 19.09.2016 року, з фабулою, що 19.09.2016 року близько 2 годинги 30 хвилин невстановлені особи, шляхом зламу дверей, проникли до будинку АДРЕСА_3 та погрожуючи застосуванням насильства відкрито заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події від 19.09.2016 року та таблицями зображень до нього, де об`єктом огляду був будинок АДРЕСА_3 та літня кухня, де скоєно злочин;

-протоколом слідчого експеремнту від 21.09.2016 року за участю ОСОБА_3 , де остання детально показала та розповіла про скоєний з ОСОБА_4 злочин;

-висновком експерта №684 від 04.10.2016 року, де у потерпілої ОСОБА_7 виявлено: крововилив обличчя, крововиливи лівої руки. Дані тілесні ушкодження могли утворитись 19.09.2016 року від дії тупого (пих) предмета (тів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вище вказані тілесні ушкодження для падіння з висоти власного зросту не характерні.

Отже, вище зазначені докази відносно вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчать, про те, що обвинувачені зазделегіть домовились про спільне вчинення злочину, діяли з розподілом функцій, виконуючи певні роль у вчинені злочину, і кожен із них безпосередньо виконав діяння, що утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є тяжким злочином. Також враховує дані про особу винної, яка має постійне місце проживання за яким характеризуються позитивно, не працює, раніше не була судима, обставинами, що пом`якшують покарання є щиро кається в скоєному та вибачення перед потерпілою, активне сприяння розкриттю злочину, а також суд враховує те, що ОСОБА_3 має на утримання малолітню дитину 2013 року народження, дитина з дитинства проживає з матір`ю, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, З урахуванням цих обставин при призначені покарання суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування реального покарання, та вважає що є достатні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.. 75 КК України та покладення на неї обов`язків передбачених ст.. 76 КК України. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, та дані про його особу.

За місцем проживання характеризується позитивно, військовозобов`язаний - службова характеристика позитивна.

Обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, неодноразове вибачення в судовому засіданні перед потерпілою.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, а тому відносно нього необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі, у відповідності до ступеню тяжкості вчиненого злочину, в рамках санкції статті Кримінального кодексу, що з урахуванням норм ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ст.ст.1166, 1167 ЦК України позов потерпілої - цивільного позивача про відшкодування матеріальної школи підлягає задоволенню в повному обсязі відповідно, так як є доведеним, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволення частковому задоволенню відповідно до ступеню моральних страждань з врахуванням обставин справи.

У строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з урахування положень ч.5 ст.72 КК україни.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому їй обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5-ть років.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 п.п.2.3.4 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу Первомайського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін до ступу вироку в законну силу.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5-ть років.

Міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 вересня 2016 року по 17.01.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 84 541 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 тис. грн..

Речовий доказ у справі мобільний телефон марки Нокіа, який знаходиться в Первомайському ВП ГУНП України в Миколаївській області згідно квитанції №161 в пакеті №1 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: