АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1329/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/183/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі :
Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю представника ТзОВ «Аль-Джазіра» - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ Компанія Ель-Джазіра на ухвалу слідчого судді Шумського районного суду Тернопільської області від " 26 " жовтня 2016 року, -

Встановила:
Даною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шумського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та постановлено накласти арешт на лісопродукцію дуб, яка складається із 7 колод: 6 колод довжиною по 2,6 м. кожна, із яких 3 колоди з діаметром по 0,57м., 2 по 0,56м. та 1 1м.; 1 колода довжиною 5,2 м. та діаметром 0,66м., які знаходяться на кузові автомобіля ЗІЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_8 , жителем АДРЕСА_1 , на який було накладено арешт ухвалою слідчого судді Шумського районного суду від 25 жовтня 2016 року та знаходиться в Шумському відділенні поліції ГУНП в Тернопільській області.

В апеляційній скарзі директор ТзОВ Ель-Джазіра просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що про існування ухвали слідчого судді їм не було відомо, а її копію представник вказаного товариства отримав в Шумському районному суді 28 листопада 2016 року; саму ухвалу скасувати, як незаконну та необгрунтовану і таку, що створює перешкоди товариству у здійсненні господарської діяльності, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, посилаючись на те, що слідчий в клопотанні не зазначив про документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а слідчим суддею не було взято до уваги накладні, які підтверджують те, що власником лісопродукції є товариство, та письмові пояснення водія автомобіля ЗІЛ-131, д.н.з. НОМЕР_1 . Також, вказує, що слідчий суддя під під час вирішення питання про арешт майна не зазначив жодної правової підстави для арешту майна, не взяв до уваги те, що слідчим не виносилась постанова про визнання лісопродукції речовим доказом, жодній особі не повідомлено про підозру по даному кримінальному провадженні та не врахував те, що арешт майна вплине на господарську діяльність товариства, як власника майна.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТзОВ Аль-Джазіра - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з апеляційної скарги і встановлено в судовому засіданні, слідчий суддя розглянув вищезгадане клопотання слідчого про арешт майна без участі представника ТзОВ Аль-Джазіра, яке стверджує, що є власником лісопродукції дуб кругляк та надало на підтвердження цього накладні від 18,20,21 жовтня 2016 року.

З апеляційної скарги слідує, що представник ТзОВ Аль-Джазіра отримав копію вищезгаданої ухвали слідчого судді в Шумському районному судді лише 28 листопада 2016 року, а до цього часу даному підприємству не було відомо про існування даної ухвали.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи слідчим не було зазначено, а слідчим суддею не було з`ясовано кому належало майно лісопродукція дуб, яка складається із 7 колод, на яке слідчий просив накласти арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений законом 5-тиденний строк на оскарження ухвали слідчого судді апелянтом ТзОВ Аль-Джазіра не порушено.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; та інше.

Однак, як вбачається з клопотання слідчого, дані вимоги ним виконані не були, оскільки в клопотанні не зазначено володільця майна, на яке він просить накласти арешт, та докази того, що зазначене майно належить певній особі чи товариству.

Так, в клопотанні слідчого лише зазначено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України (незаконна порубка лісу), встановлено, що 24 жовтня 2016 року в с.Тилявка Шумського району було виявлено автомобіль ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого знаходились лісопродукція у вигляді колод породи Дуб в кількості 7 шт., різного діаметру та довжини, без будь-якого маркування та чіпування. Під час огляду вказаного автомобіля водій (власник), який би міг пояснити походження вищевказаної лісопродукції, був відсутній. Згідно інформації наданої з ТРЦ 6341 власником автомобіля ЗІЛ-121 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що вказаний автомобіль та лісоматеріали, являються предметом вчинення кримінального правопорушення, тому вилучення цього майна для кримінального провадження буде мати доказове значення та його арешт забезпечить швидке, повне і неупереджене розслідування кримінального провадження.

Однак, відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.170 КПК України арешт майна накладається на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування.

Жодних підстав вважати вищевказане майно речовим доказом слідчим в клопотанні не зазначено, більше того, як правильно зазначає апелянт, слідчим навіть не виносилась постанова про визнання даної лісопродукції речовим доказом.

Слідчий суддя вищезазначеним недолікам клопотання слідчого оцінки не дав, більше того своє рішення мотивував тими ж доводами, на які послався слідчий.

Однак, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати підстави наявності правових підстав для накладення арешту на майно та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог, слідчим суддею в ухвалі не наведено жодних мотивів для арешту майна, не з`ясовано, кому саме належить майно, та чи є підстави чи підозри вважати, що зазначене майно є доказом злочину.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою й винесеною з грубим порушенням вимог КПК України, оскільки слідчий суддя допустив неповноту та поверховість судового розгляду, а тому її слід скасувати, постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційну скаргу ТзОВ Компанія Ель-Джазіра задовольнити частково.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від " 26 " жовтня 2016 року, якою накладено арешт на лісопродукцію дуб скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в тому ж складі суду.

Ухвала апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2