Справа № 535/448/17
Провадження № 1-кп/535/56/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000167 від 11 травня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Славутського району, с. Рівки, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого в СВК «Батьківщина» водієм, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.125, ст. 128 КК України;

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 травня 2017 року близько 03 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Полтавський шлях у сел. Котельва, поблизу магазину «Затишок» умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з потерпілим ОСОБА_7 наніс один удар пальцями рук, стиснутими в кулак, в область обличчя, в результаті чого потерпілому ОСОБА_8 заподіяно у відповідності до висновку експерта № 39 від 25.05.2017 року тілесні ушкодження у вигляді синців та садно на обличчі, які згідно («Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, в цей же проміжок часу обвинувачений ОСОБА_4 під час сварки з потерпілим ОСОБА_7 , та нанесенні удару повинен був і міг передбачити можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хоч і без умислу на спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Але в даному конкретному випадку потерпілий ОСОБА_6 впав на асфальтобетонне покриття на праву сторону спини при цьому при падінні виставив праву руку назад, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді осколкового внутрішньосуглобового перелому дистального епіметафізу променевої кістки зі зміщенням на ? поперечника кістки, у відповідності до висновку експерта № 39 від 25.05.2017 року, отримавши тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95 р.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав, в своїх поясненнях суду фактично підтвердив час, місце та обставини, що сталися між ним та потерпілим. Підтвердивши суду, що дійсно на грунті раптово виниклих неприязних відносин та сварки наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_6 , від якого останній упав на асфальт. Також обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, запевняв суд, що не буде більше вчиняти подібні злочинні вчинки.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень (злочинів) при обставинах, викладених вище в вироку, стверджена поясненнями потерпілого та свідків обвинувачення, зокрема: поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що дійсно 07.05.2017 року близько 03 години ночі разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 він повертався додому, знаходячись біля магазину «Затишок», до них підїхав автомобіль з якого вийшли ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 та почали з`ясовувати стосунки з ним та ОСОБА_9 . У ході сварки ОСОБА_4 вдарив його кулаком в обличчя, від якого він впав на асфальт правою стороною спини виставивши праву руку. Після падіння відчув біль в області обличчя та правої руки. На наступний день він звернувся до Котелевської ЦРЛ за медичною допомогою, де дізнався про перелом правої руки. Показаннями свідка ОСОБА_9 , котрий під час судового слідства пояснив суду, що дійсно 07.05.2017 року вночі ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_11 в обличчя, від якого останній впав на асфальт спиною донизу, на праву руку. ОСОБА_6 гоорив, що у нього болить права рука. Показаннями свідка ОСОБА_10 , котрий під час судового слідства підтвердив суду, що дійсно 07.05.2017 року вночі ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_11 від чого той впав, коли падав виставляв праву руку. Бачив, що у ОСОБА_11 було розбите обличчя.

Крім вище викладеного вина обвинуваченого в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у потерпілого та в спричиненні потерпілому необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження підтверджується дослідженими та оголошеними в ході судового слідства доказами: змістом висновку судово-медичної експертизи № 39 від 25.05.2017 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_11 встановлені тілесні ушкодження,які можна розділити на дві умовні групи: у вигляді синців та садно на обличчі, які згідно («Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; у вигляді осколкового внутрішньосуглобового перелому дистального епіметафізу променевої кістки зі зміщенням на ? поперечника кістки і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р. кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.05.2017 року та фото таблицями до нього де потерпілий ОСОБА_6 , показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та як він упав на асфальтобетонне покриття після удару; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2017 року та фото таблицями до нього де обвинувачений ОСОБА_4 , показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та як він упав на асфальт після удару; даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2017 року та фото таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_9 за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , який повідомив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому;даними викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2017 року та фото таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_10 за фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , який повідомив механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому; змістом висновків додаткових судово-медичних експертиз №№ 45, 46, 47, 48 від 26.05.2017 року про те, що покази учасників слідчих експериментів, які надані ними в ході проведення відповідних слідчих експериментів, не вступають у протиріччя щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 .

Суд системно допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) невеликої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у потерпілого ОСОБА_12 , та в спричиненні потерпілому ОСОБА_13 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125, ст. 128 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного обумовлену тим, що він раніше не судимий, має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, учасник бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах) та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (злочинів).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, органами досудового слідства та судом не виявлено.

З урахуванням вище вказаних пом`якшуючих та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, державного обвинувача, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за кожний злочин окремо, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання у виді громадських робіт на певний термін відповідно до санкцій відповідної частини та статті КК України, оскільки перевиховання обвинуваченого можливе без застосування інших видів покарання, передбачених в санкціях відповідної частини та статті кримінального кодексу України. Інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого ОСОБА_4 . Перешкод для призначення даного виду покарання (громадські роботи) відповідно до змісту вимог ч.3 ст. 56 КК України на час винесення вироку судом не виявлено.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальним правопорушенням (злочинам), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

Потерпілим ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, про відшкодування моральної шкоди завданої йому злочином на суму 10000 гривень.

Суд, системно дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали цивільного позову, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що позов щодо моральної шкоди підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.
Прокурор ОСОБА_3 , який брав участь в судовому розгляді підтримав позов потерпілого частково в частині моральної шкоди на суму 3000 гривень.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 в своїх поясненнях суду зазначила, що в позові потерпілого про відшкодування моральної шкоди, слід відмовити взагалі.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 заявлені в ході судового слідства щодо відшкодування моральної шкоди завданої йому злочином на суму 10000 гривень у відповідності із ст. 1167 ЦК України підлягають частковому задоволенню, оскільки розмір моральної шкоди є дещо завищеним, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, з того, що потерпілому внаслідок злочинів невеликої тяжкості дійсно спричинені тілесні ушкодження, чим і завдана йому моральна шкода, яка полягала в тому, що він зазнав фізичного болю та страждань. Разом з тим суд виходить з того, що тілесне ушкодження середньої тяжкості у виді перелому правої руки було спричинене у результаті необережних дій обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім цього, беззаперечних та належних доказів того, що потерпілий ОСОБА_6 , втратив роботу та заробітки, змінив свій уклад життя та погіршення стану здоров`я, суду надано не було. Також суд врахував матеріальний стан обвинуваченого та його реальну можливість сплатити вище зазначений розмір в 10000 гривень, враховуючи те, що в нього на утриманні перебуває малолітня дитина.

Задовольняючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, про відшкодування моральної шкоди в результаті кримінального правопорушення (злочину) частково, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

По даному кримінальному провадженню органами досудового слідства арешт на майно не накладався, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-
У Х В А Л И В :
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 125, ст. 128 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 2 ст. 125 КК України у виді 180 годин громадських робіт.
Призначити ОСОБА_4 покарання: по ст. 128 КК України у виді 150 годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 180 годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя