Справа № 214/3313/17
1-кс/214/761/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника - ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0001427 слідчим слідчого відділу Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , і погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування клопотання наведено наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим, знаходячись на свободі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , діючи повторно, 05.06.2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку № 4 по вул. Івана Авраменка (магазин «Лінкор») в Саксаганському району м. Кривого Рогу, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито шляхом ривку, викрав з шиї потерпілої ОСОБА_7 , належний їй золотий ланцюжок 585 проби вагою 13 грамів плетіння «кардинал», вартістю 15000 грн., на котрому знаходився золотий медальйон із зображенням «Божої Матері» 585 проби вагою 5 грами вартістю 5000 грн. Тоді підозрюваний покинув місце злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 20000 гривень.

05 червня 2017 року о 17.30 годин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що старшим слідчим Саксаганського ВП КВП капітаном поліції ОСОБА_8 було складено відповідний протокол. При затриманні ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих був проведений його обшук, під час якого в сумочці ОСОБА_5 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2 026 грн., а саме чотири купюри номіналом 500 грн. серії ЗГ 4819852, СД 7090932, МВ 9795582, ФГ 5611304; дві купюри номіналом 10 грн. серії МЗ 8244361, ХД 7696513; одна купюра номіналом 5 грн. серії СД 4743725, одна купюра номіналом 1 грн. КЙ 0203388.

Зі слів ОСОБА_5 , вищевказані грошові кошти були ним отримані за продаж золотого ланцюжка з медальйоном, відкрито викрадених 05 червня 2017 року поблизу будинку № 4 по вул. Івана Авраменко у жінки.

З метою подальшого проведення ефективного досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, збереження предметів злочинної діяльності, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, у органа досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно забезпечити його схоронність, не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч.3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Судом встановлено, що грошові кошти в сумі 2 026 грн., а саме чотири купюри номіналом 500 грн. серії ЗГ 4819852, СД 7090932, МВ 9795582, ФГ 5611304; дві купюри номіналом 10 грн. серії МЗ 8244361, ХД 7696513; одна купюра номіналом 5 грн. серії СД 4743725, одна купюра номіналом 1 грн. КЙ 0203388, мають ознаки доказу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0001427 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Тому для виконання завдання арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливості використання зазначеного майна як доказу у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що обмеження права власності на зазначене майно буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти у сумі 2 026 грн. купюрами Національного банку України, а саме чотири купюри номіналом 500 грн. серії ЗГ 4819852, СД 7090932, МВ 9795582, ФГ 5611304; дві купюри номіналом 10 грн. серії МЗ 8244361, ХД 7696513; одна купюра номіналом 5 грн. серії СД 4743725, одна купюра номіналом 1 грн. КЙ 0203388, що були виявлені та вилучені 05 червня 2017 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час обшуку.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1