Справа № 738/468/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/595/2017
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував наявністю у засудженого ОСОБА_7 п`яти стягнень, які були на нього накладені на протязі відбування ним покарання у виправній установі, та спирався на дані про його особу, дослідивши які, прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд, під час розгляду його клопотання, не неповністю дослідив матеріали справи, в зв`язку з чим не врахував того, що більшість часу під час відбування покарання у виправній установі він працював, а також не враховано його сімейне становище.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 щодо можливості задоволення його апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу засудженого безпідставною, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Приморського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 408, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 410, ч. 2 ст. 413. ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 81 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді клопотання дотримався даних вимог закону, належним чином дослідив наявність необхідних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого та обґрунтував свою відмову у задоволенні клопотання переконливими доводами.

Зокрема, судом вірно враховано про наявність у засудженого, за час відбування покарання, п`яти стягнень та висновки спостережної комісії про непогодження застосування до засудженого пільги за ст.. 81 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 більшу частину відбування строку покарання в установі виконання покарань здійснював трудову діяльність є безпідставними та спростовуються відомостями, які містяться в характеристиці, виданій в.о. начальника відділення СПС №4 від 15 березня 2017 року, в якій зазначається, що засуджений ОСОБА_7 , працевлаштований робітником швейної дільниці з 31 серпня 2016 року, наказ №50.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить врахувати рішення спостережної комісії Менської районної державної адміністрації від 29 березня 2017 року.

Однак, як вбачається з вищезазначеного рішення, комісія, зважаючи на його характеризуючи дані, наявність 5 стягнень, які були погашені в установленому порядку, наявності 1 заохочення, працевлаштування на швейну фабрику робітником з 31 серпня 2016 року, та його сумлінне відношення до роботи, участь у культурно-масових програмах виправної установи, відносини з іншими засудженими, наявність дружини, з якою підтримує відносини, дійшла висновку про те, що погодження застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

В зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що доводи апелянта на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, місцевий суд, проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дійшов вірного висновку про те, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать про виправлення засудженого, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства при розгляді матеріалів на умовно-дострокове звільнення, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, а тому вона є законною.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4