Справа №127/4096/16-к
Провадження №1-кп/127/444/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.05.2012 року Замостянським районним судом м.Вінниці за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-23.02.2015 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України. змінений в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Вінницької області та призначено покарання у виді штрафу 1700 гривень,

- у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008214 від 04.12.2015 року, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Староміським РВ УДМС України у Вінницькій області 20 червня 2013 року, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

-22.02.2000 року Староміським районним судом м. Вінниці, за ч. ст.140 КК України до позбавлення волі строком 2 роки з конфіскацією майна, 13.06.2000 року звільнений і підставі закону України про амністію;

- 04.02.2002 року Замостянським районним судом м. Вінниці, ч. 2 ст. 185, ст. 140 КК України до позбавлені волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 роки;

- 18.02.2004 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, з урахуванням ст. 71 КК Україн приєднано вирок від 04.02.2002 року, та призначено покарання у виді 4 роки 2 місяці;

- 30.03.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 К України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 17.02.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці, за ч.2 ст. 185 КК України, до обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 04.11.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, з урахуванням ст. 71 КК України приєднано 6 місяців по вироку Замостянського районого суду м. Вінниці від 17.02.2010 року, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

- у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, віломості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008214 від 04.12.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :
04.12.2015 року приблизно о 03.00 годині, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 перебуваючи неподалік від будинку № 108 по вул. Київській у м. Вінниці, помітили двох, раніше їм незнайомих осіб: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в подальшому з метою незаконного відкритого викрадення чужого майна, а саме речей які знаходяться у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , наблизились до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та розпочали з ними спілкуватись. В ході розмови ОСОБА_6 раптово почав наносити удари руками в різні ділянки голови ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 удари руками в різні ділянки голови ОСОБА_8 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1803 від 04.12.2015 року, у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: осадженого підшкірного крововиливу на сливовій верхньої губи зліва, пошкодження (менш 1/4) коронкової частини 2-го нижнього зуба зліва, синця в лобній ділянці зліва, садна на тлі підшкірної гематоми в потиличній ділянці справа, які утворились від дії твердих тупих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, № 1802 від 04.12.2015 у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: підшкірного крововиливу в ділянці нижньої губи зліва, садна на тлі крововиливу в слизову центральної частини нижньої губи, які утворились від дії тупого твердого предмету, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , подолавши здатність потерпілих до опору, відкрито заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_8 марки «EXPLAY Q231», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2344/2345/15-21 від 21.12.2015 року становить 178 гривень, та мобільним телефоном марки ОСОБА_10 марки «Samsung Galaxy S4», вартість якого відповідно до висновку експерта № 2344/2345/15-21 від 21.12.2015 року становить 955 гривень.
Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме, що із ОСОБА_11 він був раніше знайомий та підтримував товариські відносини. Пізно ввечері із ОСОБА_12 пішли в двір випити пиво, де зустріли потерпілих, які вже були напідпитку з якими стояли та розмовляли. У одного з потерпілих він попросив телефон позвонити, та відійшов з ним, до освітленого місця. Потім вдарив потерпілого кулаком в щелепу, штовхнув до стіни та коли підійшов ОСОБА_13 , який вже теж був із телефоном, пішов з ним, а телефон залишився в його руках. Після чого телефон здав в ломбард та отримані кошти витратив на власні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме, що з ОСОБА_14 вони купили пиво, однак не виживали напою, а зустрівши потерпілих, пригостили їх. В той час, ОСОБА_14 відійшов з одним із хлопців, він сидів з іншим на лаві, та коли потерпілий почав нецензурно висловлюватися в його сторону, він наніс йому удар, після якого той впав. Пізніше він помітив, що з кишені штанів випав телефон, піднявши його він пішов в напрямку Шидлівського. Що відбувалося між ОСОБА_14 та іншим потерпілим він не бачив.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що із ОСОБА_14 та ОСОБА_12 він не не знайомий, із ОСОБА_15 вони одногрупники. Ввечері із ОСОБА_15 вони разом сиділи біля підїзду та пили пиво, коли підійшли ОСОБА_12 і ОСОБА_14 та вони разом ще випили пиво. Після чого до нього підійшов ОСОБА_12 та вдарив його, він впав, а ОСОБА_16 цей час з його кишені забрав телефон. Що відбувалося із ОСОБА_15 він не бачив, той був на відстані 1 метра від нього. Телефон йому повернув слідчий, до ОСОБА_12 він претензій не має, йому все відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що 04.12.2015 року він з ОСОБА_17 відпочивав біля підїзду із спиртним. Пізніше до них приєдналися обвинучені. Хтось із обвинувачених попросив позвонити та він дав йому свій телефон, і вони відійшли. А коли повернулися, то нижчий за зростом вдарив його, а вищий ОСОБА_17 . Коли він впав з його кишені витягнули гаманець, ключі. Коли обвинувачені пішли вони звернулися до працівників поліції. На даний час шкоду йому відшкодовано частково.

Зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинувачених, потерпілих, дослідження витягу з кримінального провадження № 0008214 ( т.1а.с.205), протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1 а.с. 206-207), висновку судово-медичної екпертизи №1802 від 17.12.2015 року ( т.1 а.с.209), висновку судово-медичної експертизи № 1803 від 15.12.2015 року ( т.1 а.с. 210), протоколу огляду документа (т.1 а.с.211), висновку судово-товарознавчої експертизи № 2344/2345/15-21 від 21.12.2015 року ( т.1 а.с.213-217), суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Так, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою (т.1 а.с.235-237, т.3 а.с.11-13), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.3 а.с. 8-9), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 5).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжуює покарання обвинуваченого суд вважає рецидив злочину.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, однак враховуючи, що злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто з врахуванням ступені вини кожного обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення останнього не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.
Початок строку відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
З метою забезпечення виконання вироку обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбаченими ст. 194 КПК України, а саме, зобов`язати останнього: - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає (м. Вінниця), без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Так, судом враховано особу ОСОБА_6 який являється особою раніше судимою (т.1 а.с.218-219, 220-228), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 232-234).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, повне визнання вини.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд вважає рецидив злочину.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, однак злочин вчинив за попередньою змовою групою осіб, тобто з врахуванням ступеня вини кожного з обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення останнього неможливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити, у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Початок строку відбування ОСОБА_6 покарання слід обраховувати з часу його затримання 08.11.2016 року

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.11.2016 року по день набрання вироком законної сили.

З метою забезпечення виконання вироку суду запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних долях на користь держави вартість проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи № 2344/2345/15-21 від 21.12.2015 року (т.1 а.с. 213-217), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання слід обраховувати з часу його затримання 08.11.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.11.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком 60 днів, з 31.05.2017 року по 29.07.2017 року, та зобов`язати останнього: - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає (м. Вінниця), без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівнних долях на користь держави Україна 492 гривні 00копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження.

Речові докази в кримінальному провадженні №008214:

-Мобільний телефон «Explay Q231» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , IMEI 3: НОМЕР_5 - який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому після набрання вироком законної сили;

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: