Справа № 367/2397/17
Провадження по справі № 1-кп/367/301/2017
У Х В А Л А
Іменем України
13 квітня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю:
прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002669 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Києво-Святошинським районним судом Київської області від 28.09.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002669 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою колегії суддів Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2017р. вищевказані матеріали кримінального провадження призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а також заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, який спливає 13.04.2017р.. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для подальшого застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
В підготовчому судовому захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просила змінити обвинуваченому запобіжний у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що обвинувачений має можливість проживати в Київській області за місцем проживання своєї сестри, відсутні ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою, оскільки по даному провадженню, вже було декілька ухвалених вироків, всі свідки допитані у судових засіданнях, речові та письмові докази також були досліджені судом. Крім того, захисник зазначила, що міра покарання, яка може бути призначена її підзахисному по даному кримінальному провадженню, у разі визнання його винним за пред,явленим обвинуваченням, не може перевищувати 8 років позбавлення волі, оскільки раніш ухвалені вироки скасовувались не через м`якість призначеного покарання. Про що свідчить, зокрема й ухвала Апеляційного суду Київської області від 25.03.2014р., якою було змінено вирок суду від 12.12.2013р., через порушення судом першої інстанції вимог ч. 2 ст. 416 КПК України. Таким чином, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою з 08.07.2011 року, вже відбув максимальну міру покарання, яку суд може призначити по даному кримінальному провадженню. Крім того, захисник зазначила, що обвинувальний акт у даному провадженні не може бути призначений до судового розгляду, оскільки, даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, недоліки, які були описані в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 07.02.2017 року, якою обвинувальний акт був повернутий прокурору для доопрацювання. Також захисник зазначила, що дане кримінальне провадження не підсудне Ірпінському міському суду, оскільки місце скоєння злочину відноситься до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію свого захисника просив замінити йому запобіжний захід на більш м`який та просив повернути прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків.
Заслухавши думку учасників розгляду, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, колегія суддів прийшла до висновку про те, що дане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, та його слід передати на розгляд до іншого суду, яким є Києво-Святошинський районний суд Київської області, з таких підстав.
Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 09.06.2011р. ОСОБА_7 близько 24.00 години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння навпроти будинку АДРЕСА_2 , після спільного розпиття спиртних напоїв з раніше невідомим йому гр. ОСОБА_9 під час раптово виниклої сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя людини дістав з кишені брюк розкладний кухонний ніж, лезом якого наніс ОСОБА_9 , 5 в область життєво-важливих органів 1 удар в область передньої частини шиї, один удар по лівій боковій поверхні шиї, два удари в область живота та один удар в область грудей зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.
Стаття 218 КПК України передбачає, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту в даному кримінальному провадженні місцем вчинення кримінального правопорушення є АДРЕСА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальності якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Частина 2 ст. 34 КПК України, передбачає, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Оскільки відповідно до змісту обвинувального акту від 10.04.2017р., який надійшов до суду, вбачається, що за версією досудового слідства та сторони обвинувачення, кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_7 був вчинений у м. Вишневому Києво-Святошинського району Київської області, колегія суддів, вважає, що дане кримінальне провадження підлягає направленню до Києво-Святошинського районного суду Київської області, у зв`язку із чим, вважає за необхідне звернутись до Апеляційного суду Київської області для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції
Разом із тим, заслухавши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, та думки учасників розгляду, колегія суддів прийшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2011р., ОСОБА_7 було затримано 08.07.2011 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з копії постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2011р. ОСОБА_7 в даному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2012р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 8-ми років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.03.2013р. вирок суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_7 скасовано та справу направлено на додаткове розслідування.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.12.2013р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 9-ти років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.03.2014р. вирок суду першої інстанції від 12.12.2013р. у відношенні ОСОБА_7 було змінено, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 8-ми років позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ч. 2 ст. 416 КПК України призначив обвинуваченому більш тяжке покарання ніж призначено вироком від 19.12.2012р..
Ухвалою ВССУ від 27.01.2015р. ухвала Апеляційного суду Київської області від 25.03.2014р. була скасована та справа направлена на новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.02.2016р. вирок суду першої інстанції від 12.12.2013р. у відношенні ОСОБА_7 скасовано та справу направлено на новий розгляд в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
Оскільки ч. 2 ст. 416 КПК України передбачено, що при розгляді даного кримінального провадження та постановлені нового вироку суд першої інстанції у разі визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України не може призначити йому покарання більш ніж 8 років позбавлення волі, а строк попереднього ув,язнення відбутий обвинуваченим у даному кримінальному провадженні на теперішній час перевищує співвідношення, визначене ч. 5 ст. 72 КК України максимально можливого строку позбавлення волі, який можливо призначити останньому у даному провадженні, колегія суддів вважає, що обвинувачений має бути негайно звільнений судом з-під варти.
Разом із тим, вислухавши думки учасників розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Згідно з ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який у виді особистого зобов`язання із покладанням обв`язку на обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатись з місця свого проживання без дозволу суду до розгляду судом даного кримінального провадження, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 177, 179, 314, 315, 327, 376 КПК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов,язання, - задовольнити.
Замінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти негайно в залі суду.
Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 дні наступні обов`язки:
- з`являтись до суду на першу вимогу.
- не відлучатись з міста свого проживання: за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу суду до розгляду судом даного кримінального провадження.
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення.
Роз`яснити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід, та на нього може бути накладено грошове стягнення до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала щодо покладення на ОСОБА_7 , обов`язків діє до 11 червня 2017 року, включно.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002669 направити до Апеляційного суду Київської області для визначення підсудності.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 19 квітня 2017 року о 14 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2