Справа № 487/5778/16-к
Провадження № 1-м/487/3/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України стосовно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, громадянина України, не одруженого, со середньо-спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 30.11.2015 року Советським районним судом м. Уфи за ч.3 ст. 228, 64 КК Російської Федерації (незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів вчинено в особливо великих розмірах) до 5 років позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Советським районним судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання засудженого за даним вироком на території України.
Своє клопотання мотивують тим, що вироком Советським районним судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 228 КК Російської Федерації (незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів вчинено в особливо великих розмірах) із застосуванням ст. 64 КК Російської Федерації (призначення більш мякого покарання ніж передбачене за вказаний злочин) до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
Відповідно до розпорядження, вирок суду набрав законної сили 11.12.2015 року та підлягає негайному виконанню. Станом на 11 липня 2016 року засуджений ОСОБА_4 відбув 10 місяць 14 днів, залишок невідбутого строку покарання 4 роки 1 місяць 16 днів, з кінцевим строком відбуття 26 серпня 2020 року.
24 жовтня 2016 року Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в України засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України (наказ №3036/5).
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, просив в письмовому клопотанні про розгляд вказаного питання у його відсутність.
Суд, заслухавши прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Советського районного суду м. Уфи від 30 листопада 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 228 КК Російської Федерації.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 засуджено вироком Советського районного суду м. Уфи від 30 листопада 2015 року до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 228 КК Російської Федерації (незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів вчинено в особливо великих розмірах), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 27 серпня 2015 року, кінець строку 26 серпня 2020 року, станом на 11 липня 2016 року невідбутий строк покарання - 4 роки 1 місяць 16 днів.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно до діючого Кримінального кодексу України незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, вчинено в особливо великих розмірах, кваліфікується за ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України. Санкція статті за вчинення цього злочину передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.
Санкція ч. 3 ст. 228 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років зі штрафом у розмірі п`ятисот тисяч рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до 3-х років або без такого та з обмеження волі на строк до 1 року 6 місяців або без такого.
Покарання ОСОБА_4 було призначено із застосуванням ст. 64 КК Російської Федерації «Призначення більш мякого покарання ніж передбачене за вказаний злочин».
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.
З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Советського районного судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року покарання відповідає покаранню, встановленому санкцією ч.3 ст. 309 КК України, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Советського районного судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 27 серпня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 602-604, 610 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Советського районного судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Советського районного судом м. Уфи від 30 листопада 2015 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за ч.3 ст. 228 Кримінального Кодексу Російської Федерації до 5 років позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відповідно до вироку суду, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 27 серпня 2015 року.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1