АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000384 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ломачинці, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянки України, з повною середньою освітою, вдови, непрацюючої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.382 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500, 00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), в дохід держави.
На вирок суду обвинувачена подала апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить вирок районного суду щодо неї скасувати і закрити кримінальне провадження.

Посилається на те, що з вироком районного суду не згідна, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи, Так рішенням № 375-23/04 сесії Сокирянської міської ради від 23 грудня 2004 року її чоловіку ОСОБА_7 було передано у приватну власність за рахунок земель житлової та громадської забудови земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0, 0800 га. Рішенням № 103/29-05 сесії Сокирянської міськради від 30 вересня 2005 року було затверджено для передачі у його власність матеріали інвентаризації матеріали інвентаризації
Провадження №11кп/794/97 /17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 382 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9
земельної ділянки, які були виготовленні Сокирянським відділенням Державного науково-виробничого підприємства «Чернівецький геоінфоцентр» в існуючих межах загальною площею 0, 0859 га. Під час проведення ДНВП подальших робіт по виготовленню технічної документації та державних актів на право власності на змелену ділянку було встановлено , що фактичний розмір наданої земельної ділянки складає 0, 0866 га. З розрахунку ДНВП 7 квадратних метрів надлишкової площі віднесено ділянки, на якій було розташовано побудовану на їхньому подвір`ї криницю з огляду ДНВП було віднесено до земель громадського користування. Суди розглядаючи спір, не дослідили регламент Сокирянської міської ради та не встановили порядок включення питань регулювання земельних відносин в тому числі і питання про інвентаризацію. Покійний чоловік, постійно проживав у АДРЕСА_2 та користувався земельною ділянкою площею 0,0866 га, на якій розташований житловий будинок. Право користування земельною ділянкою такої ж площі перейшло до неї та її дочки. Вважає, що Сокирянська міська рада порушила порядок передачі земельних ділянок у приватну власність на підставі матеріалів , що підтверджують їх розмір.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу з доповненнями до неї повністю та просила її задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 як необґрунтовану без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вироку районного суду, ОСОБА_6 засуджена за те, що будучи зобов`язаною відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.12.2014 року, що набрало законної сили, усунути ОСОБА_10 , 1956 року народження, жителю АДРЕСА_3 , перешкоди у користуванні криницею, яка розташована на земельній ділянці загального користування площею 7 кв.м. Сокирянської міської ради Чернівецької області між будинками по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу встановленої огорожі - металевого паркану, який перешкоджає вільному доступу до даної криниці, умисно не виконала вказане судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обґрунтованим і вмотивованим,тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами,дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності,допустимості,достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження,підтверджується безпосередньо та повно дослідженими судом доказами,яким надана правильна юридична оцінка.
Із показань обвинуваченої ОСОБА_6 у районному та апеляційному суді встановлено,що вона обізнана із необхідністю виконання судового рішення,яке не виконала, однак вважає його безпідставним та незаконним, оскільки ОСОБА_10 не є власником ні земельної ділянки, ні криниці, а тому не має права вимагати усунення перешкод у користуванні майном. Спірну земельну ділянку вона загородила, а демонтувати встановлену огорожу вона не буде. Вважає земельну ділянку, на якій розташована криниця частиною їй на праві власності будинковолодіння успадкованого після смерті її чоловіка. Також посилалася на те, що у рішенні міської ради йшлось про земельну ділянку, а не про криницю, тому вважає, що криниця не знаходиться в загальному користуванні. Зазначила що не можливо виконувати рішення суду, оскільки судом не вказано в якій саме частині слід демонтувати огорожу та не вказано хто повинен демонтувати. Крім того підтвердила той факт, що протягом 2015-2016 років до неї заявляла вимоги виконавча служба щодо виконання судового рішення в частині демонтажу огорожі, однак вона його не виконала оскільки вважає його незаконним.
Свідок ОСОБА_11 у суді першої інстанції показав,що не один раз був присутнім підчас того як працівники ДВС Сокирянського РУЮ намагалися виконати рішення суду в частині демонтажу огорожі. Однак рішення не могли виконати так як обвинувачена не давала їм можливості виконати рішення суду, стверджувала що підстав для демонтажу огорожі не має.
Свідок ОСОБА_12 показав суду, що він як працівник поліції був запрошений для забезпечення спокою та громадського порядку при виконанні рішення суду працівниками ВДВС та працівниками КП Сокиряни - Благоустрій. Прибувши на місце виконання рішення суду бачив як обвинувачена ОСОБА_6 погрожувала фізичною розправою та не давала можливості виконати рішення суду щодо демонтажу огорожі. Крім того через деякий час під`їхав син обвинуваченої на автомобілі та закрив доступ до огорожі, так що неможливо було пройти. Вказував на те, що огорожа з`явилася на початку 2014 року і тоді ж було демонтовано верхню частину криниці, а у 2015 році криницю накрили металевим листом та зверху засипали землею. На даний час є місце, де була криниця на території загального користування.
Із показань у районному суді свідка ОСОБА_10 вбачається, що спірну криницю він разом із сусідами ОСОБА_13 викопали у 1987 році та користувались спільно тривалий час, однак між ними виник конфлікт в 2003 році через , що ОСОБА_13 в 2014 році зняла цебриння з колодця та поклала огорожу навколо криниці. Після винесення судового рішення він звертався у ВДВС щодо примусового виконання, однак рішення не виконано оскільки ОСОБА_13 та її син перешкоджали його виконанню та не давали доступу до огорожі. На даний час є криниця однак не має цебриння, він готовий власними силами відновити цебриня та почистити криницю.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він є державним виконавцем, у якого на виконанні знаходився виконавчий лист Сокирянського районного суду Чернівецької області по якому 02.03.2015 року відкрито виконавче провадження. Згідно виконавчого листа ОСОБА_6 зобов`язано усунути ОСОБА_10 перешкоди в користуванні криницею, яка розташована на земельній ділянці загального користування між їхніми будинками , шляхом демонтажу встановленої огорожі. Обвинуваченій неодноразово надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження із наданням строку на добровільне виконання, однак обвинувачена добровільно виконати рішення відмовилася. Також до неї застосувалися заходи впливу. Крім того він двічі здійснював виїзд на місце із залученням працівників «Сокиряни Благоустрій» для примусового рішення суду.
Під час примусового виконання рішення обвинувачена ОСОБА_6 погрожувала працівникам фізичною розправою, вчиняла перешкоди працівникам та не допускала до огорожі. Зазначив що під час організації примусового виконання рішення криниці на подвір`ї ОСОБА_6 не бачив.
Свідок ОСОБА_15 показав суду, що він працює в КП Сокиряни - Благоустрій та у 2016 році двічі залучався працівниками ВДВС до організації виконання рішення районного суду по демонтажу встановленої ОСОБА_6 огорожі. Із собою мав відповідні інструменти по демонтажу огорожі, однак ОСОБА_6 заборонила її демонтувати, посилаючись що дана огорожа є її приватною власністю. Після розмови обвинуваченої з працівниками ВДВС та складання відповідних документів, останні повідомили йому, що демонтаж проводитися не буде. Зовнішніх ознак криниці він на подвір`ї не бачив.
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що був очевидцем під час виконання рішення суду щодо демонтажу огорожі у ОСОБА_6 державним виконавцем ВДВС Сокирянського РУЮ за участю працівника КП Сокиряни - Благоустрій, однак, обвинувачена не допускала до огорожі та забороняла її демонтувати, посилаючись на те, що огорожа є її власністю, а рішення суду незаконне. Криниці на подвір`ї ОСОБА_6 він не бачив.
Також вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, а саме в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні яким надана правильна юридична оцінка.
Так рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.12.2014 року ухваленого за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Сокирянська міська рада про усунення перешкод у користуванні криницею загального користування та відшкодування моральної шкоди, та зміненого рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 04.02.2015 року, залишеними без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2015 року ,умисне невиконання якого ставиться у вину обвинуваченій, зобов`язано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_1 , усунути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , перешкоди у користуванні криницею, яка розташована на земельній ділянці загального користування площею 7 кв.м. Сокирянської міської ради Чернівецької області між будинками по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу встановленої огорожі металевого паркану, який перешкоджає вільному доступу до даної криниці (а.с.122-125). Таке судове рішення набрало законної сили 04.02.2015 року.
На підставі виконавчого листа від 16.02.2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Сокирянського РУЮ ОСОБА_14 02.03.2015 року відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду та наданий обвинуваченому строк до 08.03.2015 року для добровільного виконання рішення(а.с.132). У визначений строк ОСОБА_6 рішення суду не виконала.
Як вбачається із листів зобов`язання від 25.03..2015 року та 09.04.2015 року за підписом старшого державного виконавця ВДВС Сокирянського РУЮ Чернівецької області ОСОБА_17 , у ході здійснення виконавчого провадження ОСОБА_6 були направлені вимоги про необхідність виконати рішення суду від 22.12.2014 року та встановлений 5-денний строк(а.с.134-135). Такі листи зобов`язання обвинуваченою отримані 27.03.2015 року та 14.04.2015 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення(а.с.134-135).
Актами державного виконавця від 06.04.2015 року, 12.08.2015 року та 24.06.2015 року,складеними за участю понятих,підтверджено,що станом на вказані дати рішення суду ОСОБА_6 не виконане(а.с.140-142) та відповідно до постанови державного виконавця від 13.08.2015 року накладений штраф на ОСОБА_6 за невиконання судового рішення(а.с.144).
Відповідно до подання старшого державного виконавця ВДВС Сокирянського РУЮ від 16.06.2016 року, вирішено питання про притягнення гр. ОСОБА_6 1954 року народження, жительку АДРЕСА_1 за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України за невиконання рішення суду та направлено матеріали виконавчого провадження до правоохоронних органів для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення(а.с.149).
Із протоколу огляду місця події від 15.10.2015 року зі схемою та фототаблицею до нього, вбачається,що при огляді господарства АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 наявна огорожа червоного кольору. За огорожею в куті наявна земельна ділянка на якій наявні покриття квітів будь яких ознак наявності криниці не виявлено.(а.с.145-147)
Безпосередньо,повно та об`єктивно дослідивши викладені вище докази,суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Посилання апелянта на те,що рішення суду ним не виконане,оскільки є незаконним та незрозумілим,судова колегія вважає неспроможним та таким,що спростовується наявними у провадженні доказами.
Зокрема,як вбачається зі змісту рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.12.2014 року та ухвалених за наслідками його перегляду рішень судів вищих інстанцій (ухвала ВССУ від 04.06.2015 року на а.с.122-126, ними встановлено,що ОСОБА_6 самовільно, без належних правових підстав, встановила огорожу на земельній ділянці площею 7 кв. метрів навколо криниці, належної Сокирянській міській раді та віднесена до земель загального користування, та знищила наземну частину споруди криниці , присипавши її землею та обмежила можливість користуватися нею ОСОБА_10 .
Відтак, відповідно до рішення районного суду від 22.12.2014 року,зміненого рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 04.02.2015 року в частині визначення розміру моральної шкоди,зобов`язано ОСОБА_6 усунути ОСОБА_10 перешкоди у користуванні криницею, яка розташована на земельній ділянці загального користування площею 7 кв. м. Сокирянської міської ради Чернівецької області між будинками по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу встановленої огорожі-металевого паркану , який перешкоджає вільному доступу до даної криниці. (а.с.122-125).
При цьому рішення суду є обґрунтованим чітким та зрозумілим в частині його виконання.
За таких обставин посилання апелянта на те,що рішення не можливо виконувати,оскільки є не зрозумілим так як судом не уточнене місце, в якому мала б бути демонтована огорожа, судова колегія вважає способом її захисту від пред`явленого обвинувачення. Так як в резолютивній частині рішення районного суду чітко вказано на місце демонтажу огорожі, а також на особу, яку зобов`язано усунути перешкоди у користуванні криницею шляхом демонтажу металевої огорожі.
Доказів існування поважних причин,наявність яких перешкодила ОСОБА_6 виконати судове рішення,апелянтом не наведено та судом не встановлено.
Отже,дослідженими судом доказами доведено та правильно встановлено судом, що ОСОБА_6 умисно не виконала рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 22.12.2014 року, маючи реальну для цього можливість, а тому правильним та обґрунтованим є висновок районного суду про наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України.
Отже,підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Судова колегія вважає,що районний суд,обґрунтовано визначивши вид основного покарання,яке слід призначити обвинуваченій, не у повній мірі врахував, що вчинене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості,обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, по місцю проживання характеризується посередньо, обставин,які би обтяжували покарання,не встановлено.
При цьому судова колегія вважає,що обвинувачена є особою пенсійного віку, має почесне звання Мати героїня дають апеляційному суду достатні підстави визнати ці обставини такими,що пом`якшують покарання та у сукупності з іншими викладеними вище обставинами істотно знижують ступінь тяжкості скоєного і дозволяють призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу із застосуванням вимог ст..69 КК України - нижче від найнижчої межі цього покарання,передбаченої санкцією ч.1 ст.382 КК України. Саме таке покарання,на думку колегії суддів, відповідатиме ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченої.
Отже,судова колегія вважає,що вирок районного суду слід змінити в частині призначення ОСОБА_6 покарання з підстав,передбачених ст.407 ч.1 п.2,408 ч.1 п.1 КПК України та застосувати вимоги ст.69 КК України. При цьому,колегія суддів керується положеннями ч.2 ст.404 КПК України, яка дозволяє суду апеляційної інстанції вийти за межі апеляційних вимог,якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.382 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510(п`ятсот десять) гривень у дохід держави.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_9
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна : суддя