Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/593/17
У Х В А Л А
11.05.2017 року м.Виноградів
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, освіта середня, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
02.03.2017р. до Виноградівського районного суду для розгляду поступив обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор висловився про призначення справи до судового розгляду, зазначив, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття справи, зупинення чи повернення провадження немає.
Потерпіла, обвинувачений та захисник не заперечили проти призначення справи до розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши зміст обвинувального акта, додатки до нього, суд прийшов до таких висновків.
Кримінальне провадження поступило до Виноградівського районного суду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України. Дане кримінальне провадження, відповідно до вимог КПК України підсудне Виноградівському районному суду. Підстав для закриття чи зупинення провадження немає. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Відтак, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, тому кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду визначено дату та місце проведення судового розгляду, та з"ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а саме: прокурор, потерпіла, обвинувачений, захисник.
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.
Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч.3 зазначеної статті КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ін.).
Між тим, ОСОБА_6 обвинувачуються згідно формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло особи.
Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.02.2017р. відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів.
При застосуванні до обвинуваченого даного запобіжного заходу встановлено існування ризиків того, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно вплинути на потерпілих та свідків, інших підозрюваних.
Суд вважає, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
Зокрема, з врахуванням характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, даних про його особи, факти порушення обвинуваченим застосованого до нього запобіжного заходу, а відтак суд вважає, що існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу, свідків.
Наведене унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м"якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, так-як такий не може запобігти зазначеним ризикам, а отже є необхідність у продовженні його застосування, а відтак суд прийшов до висновку про обрання домашнього арешту під вартою строком на 60 діб.
Клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування речей або документів не поступали.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314,315 КПК України, суд
В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, перекладача.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1