Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/884/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою суду засудженому ОСОБА_7 повернуто його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 р.

Як на підставу для прийняття такого рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність вказаної заяви засудженого вимогам ст.462 КПК України у зв`язку з відсутністю в ній обґрунтування фактів, які б могли бути визнані нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з постановленою судом ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій стверджує про необґрунтованість висновку суду щодо наявності підстав для повернення йому заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Так, апелянт зазначає, що у поданій заяві він чітко вказав на факт надання ним під час досудового слідства і судового розгляду справи про його обвинувачення завідомо неправдивих показань, якими він себе обмовив з метою зняття підозри з інших учасників подій на момент вчинення інкримінованих йому дій. Вважає, що це є підставою, передбаченою п.1 ч.2 ст.459 КПК України, для перегляду обвинувального вироку щодо нього за нововиявленими обставинами і не може трактуватися як оскарження такого вироку. Крім цього, на думку засудженого ОСОБА_7 , місцевий суд порушив його права, оскільки вручив йому оскаржувану ухвалу на українській мові, а такою він не володіє. З огляду на це апелянт просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку глави 34 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 на спростування апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 р. ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст.152, ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.4 ст. 152 КК України до довічного позбавлення волі.

В березні 2017 р. засуджений ОСОБА_7 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із заявою про перегляд зазначеного вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї заяви засуджений послався на дачу ним завідомо неправдивих показань і власну обмову з метою не допустити підозри у вчиненні злочину ОСОБА_8 , з яким він тривалий час був знайомий і який в дійсності спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .. За таких обставин ОСОБА_7 наполягає на тому, що взяв на себе відповідальність за вчинення злочину іншою особою, а тому у відповідності до п.1 ч.2 ст.459 КПК України це є підставою для перегляду вироку про його обвинувачення за нововиявленими обставинами у зв`язку із завідомо неправдивими показаннями підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.

Оскаржуваною ухвалою суду заяву про перегляд вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами повернуто засудженому ОСОБА_7 через невідповідність її вимогам КПК України.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується і звертає увагу на таке.

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст.462 КПК України. У такій заяві згідно із п.4 ч.2 ст.462 КПК України обов`язково повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Отже, із вказаної норми процесуального закону слідує, що нововиявленими можуть вважатися лише ті обставини, які не були відомі не лише суду, але й особі, яка є ініціатором питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, під час розгляду справи судом.

Як зазначалося вище, свою заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_7 обґрунтував дачею ним завідомо неправдивих показань досудовому слідству і суду та, відповідно, визнанням ним своєї вини у тому, чого він не скоював. Як зазначив заявник, такі його дії були мотивовані намаганням допомогти ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності.

Наведене вказує на те, що під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 останньому були відомі обставини, на які він тепер посилається як на підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, зокрема суть і наслідки його показань та показань інших учасників процесу. А тому, його заява із вказівкою на ці обставини не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.462 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Тобто, неналежно оформлена заява повертається заявнику.

Враховуючи те, що крім наполягання засудженого ОСОБА_7 про самообмову ним себе на досудовому слідстві і в суді заява останнього не містить посилань на інші обставини, які б могли вважатися такими, що були невідомі особі під час розгляду справи про її обвинувачення в суді, суд першої інстанції прийшов до правильного переконання про невідповідність такої заяви вимогам ст.462 КПК України. А тому, рішення про повернення заяви засудженому слід вважати обґрунтованим.

Належним є також висновок суду про те, що заява засудженого ОСОБА_7 за своїм змістом являє оскарження вироку з вимогою про переоцінку показань учасників процесу, адже в ній відсутнє обґрунтування нововиявлених обставин, які були б невідомі при розгляді кримінальної справи по суті, і в такій порушується виключно питання про повторне дослідження тих показань, які уже досліджувалися судом і оцінка яким дана у вироку, про перегляд якого клопоче засуджений.

Що стосується вказівки апелянта на вручення йому судом оскаржуваної ухвали українською мовою, якою він не володіє, то колегія суддів вважає такі доводи необгрунтовними.

Згідно із вимогами ч.1 ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою; сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Ст.10 Конституції України визначає, що державною мовою в Україні є українська мова.

За змістом ч.4 ст.29 КПК України в обов`язковому порядку підлягають перекладу на рідну або іншу мову, якою володіє особа, тільки ті рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням учасників провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не заявляв про неволодіння ним українською мовою і питання про переклад процесуальних документів іншою мовою не порушував. За таких обставин вручення йому судом ухвали про повернення його заяви щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами з текстом, викладеним державною, українською мовою, відповідає вимогам закону та їх не порушує.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 р. про повернення ОСОБА_7 його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом трьох місяців з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4