У Х В А Л А

19 червня 2017 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного 05 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що у провадженні Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від «05» лютого 2016 року, за ознаками, передбаченими ст.199 ч.1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2016 року до Дніпровського РВП надійшли матеріали проте, що протягом тривалого часу, на території Дніпровського району здійснюється незаконна діяльність щодо реалізації алкогольних напоїв сумнівної якості, з використанням підробних марок акцизного податку України.

Згідно допиту свідка ОСОБА_2 , остання пояснила, що 16.03.2017 року вона прибула в с.Зоря Дніпровського району до свого знайомого. Під час перебування у селі, їй стало відомо, що по АДРЕСА_1 розташований цех з виробництва горілчаної продукції. Місцеві жителі їй також розповідали, що офіційно цех займається виготовленням кондитерських виробів, але, фактично виробляє алкогольні напої, які у подальшому реалізуються. Крім того, їй стало відомо, що продукція сумнівної якості вивозиться з цеху на вантажівках кожного четверга.

Згідно допиту свідка ОСОБА_3 , останній пояснив, що у період з квітня по травень 2017 року він підробляв вантажником на виробництва, які розташоване по АДРЕСА_1 . На території виробництв знаходився цех з виробництва горілчаної продукції та цех з виробництва кондитерських виробів. Також йому відомо, що цех з виробництва алкоголю працює незаконно та не має відповідних документів.

Згідно витягу із реєстрів нерухомості земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві комунальної власності територіальній громаді селища Чумаки, та на підставі договору оренди від 24.12.2014 року вищевказану земельну ділянку для комерційного використання передано в оренду ОСОБА_4 .

31.05.2017 року отримано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку від 15.06.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , у кабінеті директора, який умовно пронумеровано умовно № 1, було виявлено та вилучено: робочий зошит у клітинку, у якому зроблено записи на 38 аркушах; мисливський ніж з дерев?яною рукояткою коричневого кольору; 4 аркушу паперу формату А-4, з надписами «Графік виходу на роботу за февраль»; робочий зошит у клітинку, у якому заповнено 2 перші сторінки; 4 аркушу паперу формату А-4, з надписами «Графік виходу на роботу за март»; робочий зошит блакитного кольору у клітинку, у якому заповнено перші чотири аркуші; аркуші паперу у кількості 256 шт, на яких маються записи щодо діяльності підприємства; грошові кошти номіналом 500, 200,100,50,20,10,5 гривен, а саме: купюри номіналом у 500 грн., у кількості 1262 шт; купюри номіналом у 200 грн. у кількості 503 шт; купюри номіналом у 100 грн. у кількості 1166 шт; купюри номіналом у 50 грн. у кількості 561 шт; купюри номіналом у 20 грн., у кількості 293 шт; купюри номіналом у 10 грн. у кількості 106 шт; купюри номіналом у 5 грн. у кількості 9 шт., всього на загальну суму 883 715 грн., іноземна валюта у сумі 900 доларів США, номіналом по 100 доларів США у кількості 9 шт.

Крім того, у ході обшуку кабінету директора, який пронумеровано умовно № 3 виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 500, 200,100 гривен, а саме: купюри номіналом у 500 грн. у кількості 2 шт; купюри номіналом у 200 грн. у кількості 520 шт. та 222 шт; купюри номіналом у 100 грн. у кількості 124 шт, всього на загальну суму 161 800 грн.; паперові конверти у кількості у кількості 7 шт, у яких знаходились грошові кошти відповідно у сумах 227 грн., 910 грн., 737 грн., 221 грн., 232 грн., 661 грн., 598 грн.; іноземна валюта номіналом 100,50, 20,10 у сумі 5490 доларів США. Крім того, у ході обшуку вищезазначеного кабінету виявлено та вилучено жіночу спортивну сумку, у якій знаходились грошові кошти, а саме: грошові кошти номіналом 200, 100, 50, 10 гривен, а саме: купюри номіналом у 200 грн. у кількості 234 шт; купюри номіналом у 100 грн. у кількості 1430 шт; купюри номіналом у 50 грн. у кількості 600 шт; купюри номіналом у 10 грн. у кількості 200 шт., на загальну суму 222 450 гривень; бухгалтерську документацію, яку поміщено у 2 картоні коробки, опечатано та скріплено підписами понятих.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого з наступних підстав.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Як вбачається з ч.1 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити вилучення чи арешт майна.

Документального підтвердження на відповідність вищевказаного до суду не надано.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У матеріалах клопотання не зазначені підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт, а також відсутні відомості про особу, що визнана підозрюваною у вчиненні даного кримінального правопорушення та відомості щодо осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчий, прокурор повинні зазначити: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що прокурором, не була доведена суду необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме, що обмеження прав, є розумними і співмірними із завданням кримінального провадження.

Отже, за невідповідності клопотання вимогам ч.1 ст. 170 КПК України, та ненадання до клопотання доказів безальтернативності заходу забезпечення про який йдеться у клопотанні, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,167, 168,170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1