Справа № 755/7610/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2017 за № 0004322 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 20.03.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням час знаходячись на території центрального залізничного вокзалу у м.Києві, познайомився із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в інше кримінальне провадження та вступив з останньою у злочинну змову з метою вчинення шахрайських дій шляхом обману клієнтів які бажають обміняти валюту, а саме заволодіння грошовими коштами під приводом проведення операції щодо обміну валют.

З метою реалізації свого заздалегідь розробленого плану та введення потерпілих в оману, ОСОБА_5 , діючи за вказівкою невстановленої особи, належним чином обладнав кіоск під пункт обміну валют та облаштував для візуального сприйняття робоче місце необхідною технікою, для не викриття своїх злочинних намірів, при цьому заздалегідь розподіливши злочинні ролі з невстановленою особою матеріали, відносно якої виділені в інше кримінальне провадження.

В свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали, відносно якої виділені в інше кримінальне провадження, за попередньою змовою, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами у великих розмірах шляхом обману, розмістила у Всесвітній мережі «Інтернет» на сайті «minfin.com.ua» об`яву, за змістом якої пропонував здійснити валютно-обмінні операції української гривні на долари США, по курсу 27,04 грн. У даній об`яві вказав контактний номером телефону, достеменно знаючи про свій злочинний намір.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в інше кримінальне провадження, 28.03.2017 року приблизно об 11 год. 00 хв. по вул. Будівельників 1 в м.Києві, знаходився в недіючому кіоску з обміну валют, де йому зателефонувала невстановлена особа, матеріали відносно виділені в інше кримінальне провадження яка повідомила про те, щоб зустрічав ОСОБА_6 який мав намір обміняти 16000 доларів США на гривні.

В свою чергу ОСОБА_6 будучи введеним в оману за рахунок повідомленої йому неправдивої інформації, невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали, відносно якої виділені в інше кримінальне провадження, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості і добросовісності його дій надав ОСОБА_5 16000 доларів США для обміну.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 діючи спільно та узгоджено із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в інше кримінальне провадження, за заздалегідь розробленим планом отримав гроші в сумі 16000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.03.2017 становить 434 400 гривень та є великим розміром до рук та імітуючи валютну операцію щодо їх обміну, сховався з поля зору ОСОБА_6 .

Після чого, за допомогою таємного виходу ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння грошових коштів та зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення почав вилазити з даного приміщення.

Однак, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в інше кримінальне провадження, довести свій злочинний умисел до кінця та заволодіти шляхом обману грошима в сумі 16000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.03.2017 становить 434 400 гривень, які належать ОСОБА_6 , не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки відійшовши від виходу декілька метрів ОСОБА_5 був затриманий випадковим свідком ОСОБА_7 ..

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Зазначив, що за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, зрозумів, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання у дусі дотримання загальноприйнятних норм поведінки та моралі.

Також, крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими під час досудового розслідування справи обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману /шахрайство/, вчинене у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали відйогої волі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, низку позитивних характеристик за місцем реєстрації, за місцем навчання у школі, університеті, попереднього місця роботи, громадян, які його знають особисто тривалий час, громадської організації, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий, не одружений, з середньою освітою), відсутність претензій матеріального характеру у потерпілого, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію прокурора у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 190 КК України зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.

Про можливість належної соціалізації особита допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, молодий вік, характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання, позицію прокурора.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та дані про його особу, слід змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК Українита призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід змінити на особисте зобов`язання з покладенням обов`язку не відлучатися із місця проживання та повідомляти суд про його зміну до набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим звільнити останнього з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази: грошові кошти в сумі 16 000 доларів США залишити у володінні ОСОБА_6 , а інші повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1