Справа № 645/1265/15-к
Провадження № 1-кс/645/210/17
У Х В А Л А
іменем України

23 лютого 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого Немишлянського відділу Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого Немишлянського відділу Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за №0003714 від 31.10.2013 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 192 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий Немишлянського відділу Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , в якому просить суд надати тимчасовий доступ до матеріалів кримінальної справи № 19060086, закритої 15.11.2010 року в порядку ст.6п.2 КПК України (в редакції 1961 року) з можливістю їх копіювання, які перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1

Підставами для надання доступу до матеріалів слідчий зазначає те, що 30.10.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява ОСОБА_5 щодо спричинення йому матеріальної шкоди приватним підприємством « ОСОБА_6 » шляхом обману та зловживанням довірою у сумі 187902,52 грн.

За даним зверненням 31.10.2013 року СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003714 за ознаками злочину, передбаченому ч.2 ст.192 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25 вересня 1998 року між громадянином ОСОБА_5 та приватною фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі керівника та власника цього підприємства ОСОБА_7 укладено нотаріально посвідчений договір про часткову участь в будівництві станції технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_2 . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстровано за № 6012. Пунктом 6 Договору часткової участі в будівництві станції технічного обслуговування від 25.09.1998 передбачено, що після введення СТО в експлуатацію, забудовник зобов`язується передати у власність спільникові 50% площ та передати документи для оформлення права власності в БТІ.Пунктом 7 Договору внески сторін, а також нежитловий фонд, який буде придбано внаслідок спільного будівництва, є їх спільною власністю до моменту оформлення документу про право власності сторін на відповідні частки нежитлового фонду, після чого кожна із сторін має право самостійно та в повному обсязі розпоряджатися своєю власністю, згідно з чинним законодавством. Після реєстрації у нотаріуса договору з ОСОБА_7 , який являючись посадовою особою та одночасно власником ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » згідно з зазначеним договором отримав від ОСОБА_5 будівельні матеріали та грошові кошти на загальну суму 195 615грн.24 коп. Ця сума складає вартість будівельних матеріалів, отриманих ОСОБА_7 від ОСОБА_5 для будівництва нежитлової будівлі СТО за адресою: АДРЕСА_2 . Підтвердження факту отримання матеріалів є акт, підписаний керівником ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 , накладними, товарними чеками та висновком судово-будівельної експертизи № 8763 від 31.03.2006р. Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що керівник ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ОСОБА_7 замість виконання умов договору та вводу будівлі в експлуатацію, звернувся в 2008 році до господарського суду про визнання права власності на будівлю СТО, при цьому приховав факт часткової участі ОСОБА_5 в будівництві станції технічного обслуговування. Обставини підтверджуються рішенням господарського суду Харківської області по справа №47/355-08 від 22 жовтня2008 року. В рішенні йдеться про визнання права власності за ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на підставі дублікату реєстраційного посвідчення №433 від 17.02.1994 року. Крім того, в лютому 2009 року ОСОБА_7 як керівник ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харькова з позовом про визнання права власності та визнання договору часткової участі в будівництві станції технічного обслуговування від 25.09.1998 недійсним, вже зареєструвавши право власності на будівлю СТО. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 25 вересня 1998 року ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ОСОБА_7 уклав із ним договір про часткову участь в будівництві СТО по АДРЕСА_2 . Даний договір був направлений на створення нерухомого майна, яке сторони договору мають на меті придбати у власність після завершення будівництва. Згідно умов даного договору посадова особа ОСОБА_7 бере на себе обов`язок передати у власність йому ? частину будинку СТО після завершення будівництва. Укладаючи договір про часткову учать в будівництві ОСОБА_7 , виступаючи як керівник юридичної особи та як забудовник, приховав від нього, що на час укладання договору вже був власником не добудованої нежитлової будівлі. Замість завершення будівництва посадова особа ОСОБА_7 отримані будівельні матеріали перетворив в нерухоме майно, з фіктивними та підробленими документами прав власності звернувся до господарського суду Харківської області, надаючи реєстраційне посвідчення № 433 від 17.02.1994р. та технічний паспорт, виготовлений БТІ в якому вказано, що він є власником будівлі СТО по АДРЕСА_3 ., та визнав право власності на будівлю СТО за своєю власною фірмою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На підставі рішення господарського суду Харківської області № 47/355-08 від 22.10.2008р. ОСОБА_7 перереєстрував своє право власності на будівлю СТО в книзі прав власності за тим же номером № 433. Після чого, в лютому 2009 року ОСОБА_7 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з позовом про визнання права власності та визнання договору часткової участі в будівництві станції технічного обслуговування від 25.09.1998 недійсним (цивільна справа № 2/77 від 18.02.2009), намагаючись замаскувати своє звернення до господарського суду про визнання права власності на будівлю СТО та приховуючи від суду, що він вже зареєстрував право власності. Таким чином, вводячи суд в оману та надаючи підробні документи, ОСОБА_7 заволодів його майном та грошовими коштами, які він вносив на будівництво СТО, та визнав за собою право власності на нежитлову будівлю-станцію технічного обслуговування автомобілів за адресою: АДРЕСА_2 . Під час досудового розслідування ОСОБА_7 пояснив, що 25 вересня 1998 року ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі ОСОБА_9 уклав з ОСОБА_5 договір часткової участі в будівництві станції технічного обслуговування. На день укладення договору ПП « ОСОБА_6 » власними силами та за власні кошти, побудувало перший поверх нежитлової будівлі та частково другий поверх. Будівництво станції проводилось ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з залучення будівельних організацій «Вента», «Гала», « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Також на час укладання договору вже була придбана більша частина будівельних матеріалів на будівництво другого поверху. Предметом укладеного договору було спільне будівництво нежитлової будівлі станція технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 . Пунктом 2 договору в обов`язки ОСОБА_5 входило фінансування, необхідне для повного завершення будівництва СТО, згідно з проектно-кошторисною документацією, матеріально-технічним забезпеченням будівництва. Однак, будь-яких коштів та майна ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від ОСОБА_5 не отримувало, що підтверджується чисельними рішеннями судів, які розглядали різноманітні позови ОСОБА_5 , в яких ставилось питання про стягнення коштів з ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та визнання за ОСОБА_5 права власності на СТО за адресою: АДРЕСА_2 . Замість фінансування будівництва другого поверху, ОСОБА_5 почав надавати документи, що нібито самостійно уклав договір підряду з Концерном „РТР" на проведення загальнобудівельних робіт з влаштування 2-го поверху будівлі СТО, виконання яких оплачувалося безпосередньо ОСОБА_5 в сумі 109 560 грн. Але він як засновник ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » згоду на укладення договору підряду ПФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на будівництво СТО по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 не давав та проводити дану оплату не доручав. Також це взагалі не відповідало дійсності, бо він за власні кошти здійснював будівництво другого поверху та самостійно наймав фізичних осіб, які виконували будівельні роботи. Анкетні дані даних осіб вказані в матеріалах кримінальної справи № 19060087, яка розслідувалась за фактом підробки документів по складанню договору підряду між ОСОБА_5 та Концерном « ІНФОРМАЦІЯ_6 » щодо будівництва СТО . Під час допиту ОСОБА_7 наполягав, що будівельні матеріали та грошові кошти на будівництво СТО від ОСОБА_5 не отримував. В ході досудового розслідування ОСОБА_5 звернувся із клопотанням до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області витребувати з архіву матеріали кримінальної справи № 19060087 за ст.358 КК України, закритої в порядку ст.6п.2 КПК України 15.11.2010 та долучити їх до матеріалів кримінального провадження № 0003714, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що в матеріалах справи № 19060087 знаходяться процесуальні документи, зокрема протоколи допитів свідків та одночасні допити між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , де ОСОБА_7 визнає факт отримання від ОСОБА_5 будівельних матеріалів та грошових коштів. З метою отримання необхідних доказів, проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, а також встановлення істини по кримінальному провадженню виникла необхідність в досліджені матеріалів кримінальної справи № 19060086 за ст. 358 КК України, яка зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.
Слідчим не заявлено клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання, тому відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зазначені речі та документи не є речами, до яких заборонено доступ відповідно до ст. 161 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
У відповідності до п.2 ч.1 ст.162 КПК України зазначено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Згідно із ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно із абз.1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Внесене слідчим Немишлянського відділу Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 клопотання відповідає вимогам ст. 160 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про те, що згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.162 КПК України вказані документи містять охоронювану законом таємницю, проте мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, яка не може бути встановлена в інший спосіб.
У судовому засіданні слідчим доведено, що в інший спосіб в даний час неможливо отримати необхідні відомості про вчинення відносно малолітньої кримінального прваопрушення без надання тимчасового доступу до її медичної картки.
Керуючись ст.131, 132,159-160, 162, 163,166, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Надати старшому слідчому СВ Немишлянського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до матеріалів кримінальної справи № 19060086, закритої 15.11.2010 року в порядку ст.6п.2 КПК України (в редакції 1961 року) з можливістю їх копіювання, які перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала слідчого судді діє протягом строку, передбаченого п.7 ч.1 ст.164 КПК України - до 23.03.2017 року.

Наслідки невиконання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів підлягають вирішенню згідно діючого законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1