Справа №576/2068/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/208/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 в якій він не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації його дій через призначення йому надто суворого покарання просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання, не пов`язане із ізоляцією від суспільства, а саме у виді громадських робіт.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді 6 місяців арешту.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3 608 грн. 04 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 стверджує про те, що суд першої інстанції хоч і призначив йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, однак воно, на думку апелянта, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі.

Так, суд першої інстанції при призначенні йому покарання відніс до пом`якшуючих покарання обставин визнання ним свої вини, щире каяття у вчиненому та відшкодування потерпілому завданих збитків, врахував суд і дані про його особу, зокрема те, що він не працює, не навчається, не одружений, має постійне місце проживання, посередню характеристику, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався та думку потерпілого, який до нього немає претензій.

Водночас, на думку апелянта, в суду були підстави призначити йому покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства та призначення йому покарання у виді громадських робіт, оскільки в ході судового розгляду він повідомляв суду про те, що проживає в с. Грузьке Кролевецького району з дружиною та новонародженою дитиною, однак вказані обставини до уваги судом не прийняті, так як у шлюбі він офіційно не перебуває, а в свідоцтві про народження дитини як батько не зазначений. Однак станом на сьогоднішній день він одружився та записався у свідоцтві про народження дитини як батько, а тому, стверджує про те, що призначене судом покарання у виді 6 місяців арешту позбавить його сім`ю допомоги та підтримки з його боку. Крім того, наголошує про невластивість йому кримінальної та антисоціальної поведінки, раніше він не притягувався ні до адміністративної ні до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому, оскільки усвідомив свою провину та негативність вчинку.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судові рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, 21 березня 2016 року близько 23 години ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки з домогосподарства АДРЕСА_1 приїхав туди на підводі де з території вказаного домогосподарства викрав належні потерпілому ОСОБА_9 12 дерев`яних стовпчиків пиломатеріалу обрізного вартістю 1 252 грн. та проникнувши до приміщення кухні, у цьому ж господарстві, викрав чавунну плиту., світодіодну стрічку, 2 клеми, чавунні пічні дверцята, чавунні пічні дверцята, чавунну засувку димаря, чавунний колесник, лопату штикову, сокиру, цвяхи вагою 0,18 кг., радіо КІРО КВ-308АС, чайник сковорідку., силовий провід., акумуляторну батарею , всього на загальну суму 2556,38 грн. В подальшому все викрадене майно завантажив до підводи та розпорядився на власний розсуд, заподіявши вказаними діями ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які просили призначене судом першої інстанції покарання пом`якшити, задовольнивши вимоги поданої апеляційної скарги та змінивши при цьому вирок суду, думку прокурора, який наголошував на законності оскаржуваного судового рішення та не вбачав підстав для його зміни та задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, додатково дослідивши дані, які стосуються особи обвинуваченого, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дішла до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується призначеного покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом дотримані.

Так, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції урахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини справи, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не навчається, не одружений, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття і відшкодування шкоди, та відсутність обставин, що його обтяжують.

При цьому суд, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу винного та те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і визнав свою провину, прийшов до висновку за можливе застосувати положення ст.69 КК України, та при призначенні покарання перейшов до іншого, більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, а саме у виді арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду про можливість при призначенні покарання обвинуваченому застосувати ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді арешту та вважає таке покарання розумним та справедливим.

До тверджень обвинуваченого про те, що призначене покарання судом першої інстанції у виді 6 місяців арешту позбавить його сім`ю допомоги та підтримки з його боку колегія суддів відноситься критично, оскільки обвинувачений в ході апеляційного перегляду сам вказав, що його сім?я проживала за кошти на допомогу за дитину, крім того ніяких доказів щодо отримання ним доходу, як приватним підприємцем надано не було, тобто доводи ОСОБА_10 , що покарання у виді 6 місяців арешту позбавить його сім`ю допомоги та підтримки з його боку є необґрунтованими.

Крім того, однією з обставин, які колегія суддів врахувала при відмові в апеляційній скарзі обвинуваченому, це і фактичні обставини вчиненого, а саме, те що він вночі, з метою викрадення чужого майна, приїхав на підводі до господарства потерпілого, а там в кухні повністю пошкодив грубку вийнявши з неї всі металеві деталі, викрав господарський інвентар, посуд, та металеві стовпчики вартість яких 1252 грн, та заподіяв шкоду на загальну суму 2 556,38 грн.

Що стосується наданих обвинуваченим додаткових документів, які стосуються його особи, та досліджених в ході апеляційного розгляду справи, а саме: документи на підтвердження того, що він в грудні 2016 року офіційно одружився, в свідоцтві про народження дитини вказав своє прізвище, та що він в лютому 2017 року зареєструвався як приватний підприємець та що його дружина вагітна другою дитиною, які обвинувачений просив врахувати апеляційний суд, та призначити йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді громадських робіт, то колегія суддів також не вважає доведені обвинуваченим обставини, підставою для призначення ще м`якшого покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, врахувавши всі обставини провадження колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання, за вчинену крадіжку майна, у виді 6 місяців арешту, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим в майбутньому, та і іншими особами, зокрема місцевими жителями.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ОСОБА_2