У Х В А Л А
19.05.2017 Справа №607/16118/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження № 0002443 від 03 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які слугували підставою для застосування їй вказаного запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили та просять у його задоволенні відмовити, змінивши даний запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження про заявлене клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченій ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2016 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у злочинах, у вчиненні яких вона обвинувачується; вік та стан її здоров`я; відсутність у обвинуваченої постійного місця роботи та навчання, утриманців, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків; те, що обвинувачена раніше судима за вчинення умисних корисливих злочинів.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що вона може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що вона обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності. Крім того, суд вважає, що прокурор також довів наявність ризику того, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе вплинути на потерпілих та свідків.

Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачена може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_5 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченої та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів - до 14 липня 2017 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 на інший більш м`який до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 липня 2017 року о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження № 0002443 від 03 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, відкласти до 11 год. 00 хв. 03 липня 2017 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити Начальнику СІЗО № 26 м. Чорткова, для відому.
Головуючий суддяОСОБА_1