Справа № 200/3901/17
Провадження № 1-кп/200/317/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2

сторін судового провадження

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали судового провадження № 1кп/200/317/17 (кримінальне провадження № 0000363) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
08.02.2017 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні СШ №25, розташованій по вул. Б. Кротова, 19, у м. Дніпрі, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, через незаперті двері проник до препараторської, розташованій у спортивному залі приміщення середньої школи №25, де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4 , а саме:

рюкзак «Найк», вартістю 408 гривень 76 копійок;

гаманець жіночий «Баліса», вартістю 344 гривні 96 копійок;

грошові кошти в сумі 300 гривень,

а всього на загальну суму 1053 гривні 72 копійки.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Пояснив, що дійсно 08.02.2017 року він близько першої години дня зайшов в приміщення середньої школи №25, що розташована на вул. Кротова в м. Дніпрі. Він проходив повз спортивний зал та побачив, що двері у приміщення препараторської не зачинено на замок. Він зайшов в дане приміщення, взяв рюкзак і сховавши його під одежу вийшов зі школи. Ці його дії ніхто не бачив. В рюкзаку він знайшов жіночий гаманець, в якому були гроші. Рюкзак і гаманець він викинув неподалік від школи. Гроші забрав собі та витратив на власні потреби У вчиненому кається.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочині також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , допитаної під час судового розгляду, яка пояснила, що вона працює вчителем фізкультури в СШ №25. 08.02.2017 року вона зранку прийшла на роботу. Близько першої години дня вона вийшла з препараторської на деякий час. Коли вона повернулася, побачила, що пропав її рюкзак в якому був гаманець з грошима, окуляри та інші речі. Спочатку вона подумала, що то жартують учні. Вона почала вимагати від учнів пояснень, проте ті відповідали, що нічого не брали. Тоді вона звернулася до охорони школи і вони продивилися відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких було видно, як ОСОБА_5 здійснив крадіжку її рюкзака. Матеріальна шкода їй частково відшкодована, проте ОСОБА_5 ухиляється від повного відшкодування шкоди та будь-яких контактів із нею. Покарання обвинуваченому просила призначити суворе, пов`язане із позбавленням волі.

Прокурор вважав за можливе розглядати дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 положення ст. 349 КПК України. ОСОБА_5 просив розглядати справу у скороченому порядку без виклику потерпілих та свідків та без дослідження письмових доказів.

В зв`язку із повним визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_5 , позицією інших сторін кримінального провадження, суд вважав за можливе проводити розгляд даного кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Вважаючи доведеною таким чином вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаним з проникненням у інше приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує особистість обвинуваченого, який не працює та не бажає працевлаштуватися, матеріальну шкоду потерпілій в повному обсязі не відшкодував, незважаючи на достатність для цього часу з моменту вчинення злочину, до моменту оголошення вироку в справі; раніше вчиняв аналогічний злочин. Також, суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі оскільки, на думку суду, саме таке покарання необхідне для його виправлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 374-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Обрати відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання під час виконання даного вироку суду.

Речові докази повернути потерпілій.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Протоколи допитів свідків, та інші документи про зафіксовані процесуальні дії зберігати в кримінальній справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1