Справа № 188/410/17
Провадження № 1-кп/188/52/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 08.02.2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Петропавлівського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

29.10.2004 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 81 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.45 КК України умовно з іспитовим строком 1 рік;

18.01.2005 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

22.02.2005 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.309 України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

01.02.2006 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 22.02.2005 року і визначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць; постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 09.06.2008 року невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців 6 днів на підставі ст. 82 КК України замінено на обмеження волі; 07.04.2009 року на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська 30.03.2009 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно - достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 6 місяців 22 дня;

30.05.2011 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

30.05.2011 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

18.07.2011 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 310, ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком від 30.05.2011 року і визначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці; 05.09.2016 року звільнений з Дніпропетровської виправної колонії № 89 по відбуттю строку покарання,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів різної тяжкості, в тому числі й у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи непогашені судимості, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не змінив та вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

В один із днів у період часу з 20.09.2016 по 30.09.2016 року (точна дата в ході судового розгляду не встановлена) приблизно о 14.00 годині, знаходячись біля лісосмуги по вулиці Каштанова (колишня Чапаєва) в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, в траві лісосмуги побачив зелений кущ рослини коноплі, після чого у нього виник умисел, спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, повторно, для власного вживання, без мети збуту, в один із днів у період часу з 20.09.2016 по 30.09.2016 року (точна дата в ході судового розгляду не встановлена), приблизно о 14.00 годині, знаходячись біля лісосмуги по вулиці Чапаєва в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, зірвав руками гілки з зеленим листям коноплі, незаконно придбавши таким чином наркотичні засоби без передбаченого на те законом дозволу, для подальшого вживання, без мети збуту, повторно.

Потім ОСОБА_3 , у цей же день, з метою подальшого зберігання наркотичних засобів, незаконно придбаних ним рослин коноплі в руках приніс до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де він постійно проживає, для подальшого особистого вжитку поклав сушитись в підсобне приміщення поряд з будинком, яке розміщене на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно повторно зберігаючи таким чином наркотичні засоби для власного вживання без мети збуту.

08.02.2017 року працівниками Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області при огляді домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , в підсобному приміщенні було виявлено та вилучено фрагменти стебел з верхівковими частинками рослинного походження зелено-коричневого кольору із характерним запахом коноплі масою 55,541 г, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, конопля (канабіс). Маса канабісу, вилученого у ОСОБА_3 , в перерахунку на висушену речовину становить 51,761 г, які ОСОБА_3 незаконно повторно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового слідства 24.03.2017 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до норми ст. 472 КПК України.

Згідно з даної угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно, у вчиненні якого підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, визнає свою вину у його вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Петропавлівського району ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, узгоджене сторонами покарання не суперечить вимогам ст.65 КК України, враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, якою є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, дані, що характеризують особу обвинуваченого як раніше судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням узгоджене сторонами згідно з приписами ст.75 КК України, а обов`язки, які на нього мають бути покладені нормами ч.1 та ч.2 ст.76 КК України.

В угоді відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Потерпілих від даного кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24.03.2017 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів в розмірі 880,40 гривень, підтверджені довідкою експертної установи (а.с.23), слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Речовий доказ каннабіс масою 51, 761 г, що згідно з квитанцією № 114 від 20.03.2017 року зберігається в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.32), слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.03.2017 року між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ каннабіс масою 51, 761 г, що згідно з квитанцією № 114 від 20.03.2017 року зберігається в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1