АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1136/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дзержинького районного суду м.Харкова від 28.10.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 12.06.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.152 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі; 20.05.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох ) років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, змінено на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно. До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в умовах Харківської установи виконання покарань №27 Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області. Строк відбування покарання вираховувати з моменту фактичного затримання.
Як встановлено вироком, 07.02.2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті постійних неприязних стосунків з ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на спричинення останній тілесний ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, кулаком лівої руки наніс один удар в область грудної клітки та один удар в ліву частину обличчя, у зв`язку з чим спричинив останній згідно висновку судово-медичної експертизи №858-Ая/16 від 24.03.2016 року закриту травму шийного відділу хребта у вигляді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця вправо, який утворився внаслідок згинання чи розгинання голови та її повороту вправо. Вказана травма шиї не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 день) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор та обвинувачений оскаржили вирок.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що визнав свою вину, не заважав слідству, не порушував запобіжний захід у виді домашнього арешту, добровільно приходив в судові засідання. Крім того, після звільнення обіцяє працювати та не порушувати громадський порядок.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення виходячи з наступного.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України ніким з учасників провадження не оскаржується, тому колегія суддів перевіряє кримінальне провадження лише у межах поданої апеляційної скарги, згідно якої ОСОБА_7 оскаржує лише призначене покарання.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочином середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за скоєння тяжких злочинів, на момент скоєння злочину ніде не працював. Таким чином, на думку колегії суддів призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Наведені в апеляції доводи про те, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. До того ж, покарання призначено не в максимальній межі санкції вказаної статті.

Оскільки ОСОБА_7 , згідно оскаржуваного вироку був взятий під варту в залі суду, у зв`язку зі змінами в ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати строк попереднього утримання в розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 28.10.2016 року по 20.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, ч.2 ст.466 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.10.2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.10.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя

Судді