Справа № 296/4724/16-к
Вирок
Іменем України
28 грудня 2016 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №020002423 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Томашпіль, Хмільницького району, Вінницької області, освіта середня, не працюючий, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_7 , 1999 р.н., зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 раніше судимий 03.11.2014 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на 5 років,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, 07.04.2016 близько 04 години 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,знаходився поблизу буд. № 4 по проїзду академіка Тутковського в м. Житомирі, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2107» зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються не поміченими, в цей же день та час, в цьому ж місці, шляхом пошкодження серцевини замка передніх лівих дверей невстановленим слідством предметом, проник до вищевказаного транспортного засобу та шляхом з`єднання дротів живлення замка запалення, запустив двигун та розпочав рух, таким чином незаконно, повторно, заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107 зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 61 260,64 гривень, що належить ОСОБА_6 .

В подальшому, 07.04.2016 р. близько 05 години 00 хвилин поблизу буд. 4 по проїзду Ак.Тутковського в м. Житомирі, ОСОБА_5 був затриманий працівниками патрульної поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив, що дійсно 07.04.2016 р. близько 04 год. 20 хв., при зазначених в обвинувальному акті обставинах, заволодів автомобілем «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд не позбавляти його волі, запевнив суд, що найближчим часом відшкодує потерпілому вартість пошкодженого замка автомобіля

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що має у власності автомобіль «ВАЗ 2107» зеленого кольору номерний знак НОМЕР_1 .. 07.04.2016 р. від доньки йому стало відомо про те, що поблизу буд. № 4 по вул. Ак. Тутковського в м. Житомирі затриманий невідомий чоловік, який керував його автомобілем, після чого він звернувся до поліції із заявою про заволодіння його транспортним засобом. Автомобіль йому було повернуто, однак пошкоджено дверний замок, вартість ремонту становить 3500 гривень, які обвинуваченим не відшкодовані. На суворості покарання обвинуваченому не наполягає,

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , від якого мають сина ОСОБА_7 , 1999 р.н., який має статус дитини-інваліда. На даний час вони з ОСОБА_5 проживають разом та виховують ще чотирьох її дітей від іншого шлюбу. В цьому році вона перенесла важку операцію в зв`язку з онкологічним захворюванням та продовжує хворіти, фактично чоловік є єдиним годувальником в сім`ї, займається вихованням дітей, дуже добре до них ставиться. Також зазначила, що в червні-серпні 2016 року ОСОБА_5 приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО в с. Піски Донецької області, в складі добровольчого батальйону, був поранений.

Прохала суд при винесенні вироку врахувати всі ці обставини та не позбавляти ОСОБА_5 волі, запевнила суд, що найближчим часом відшкодують потерпілому завдану шкоду.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_10 з 2000 року, а в червні-липні 2016 року він разом з ОСОБА_10 перебували в зоні проведенні АТО в с.Піски Ясинуватського району Донецької області, який був в складі Добровольчого батальйону ОУН. ОСОБА_11 може охарактеризувати лише з позитивної сторони, як добру та чуйну людину, до наказів командування відносився відповідально.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор надав суду висновок алкотестера «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 18.03.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено вміст алкоголю 1,44 проміле, прохав суд у відповідності до ст. 67 КК України визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Однак суд не може прийняти до уваги наданий прокурором висновок про виявлення у ОСОБА_5 алкоголю, на підставі слідуючого.

Відповідно положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 року за N 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що ОСОБА_5 не згоден з результатом алкотестера та відсутній підпис ОСОБА_5 , однак в порушення вищезазначених норм огляд в закладі охорони здоров`я проведений не був.

Враховуючи викладене та на підставі ст. 87 КПК України, суд вважає, що висновок алкотестера «Драгер» щодо виявлення у ОСОБА_5 вмісту алкоголю не може бути визнаний доказом того, що 07.04.2016 року під час керування автомобілем «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, але повністю відбув призначене покарання, його вік, те, що він в складі Добровольчого батальйону ОУН приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО в с. Піски Донецької області та був нагороджений бойовою відзнакою Добровольчого батальйону ОУН, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , яка хворіє на онкологічне захворювання та має статус багатодітної матері, мають на утриманні сина ОСОБА_7 , який має статус дитини-інваліда, вибачення в судовому засіданні перед потерпілим, яке було прийнято і який не наполягав на тяжкості призначеного покарання обвинуваченому.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов"язків.

Крім того, суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, в силу вимог абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 не накладався, в зв`язку з відсутністю майна.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності з ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки : 1) не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації, 2) попереджати органи пробації про зміну місця проживання та місця роботи, 3) періодично в встановленому порядку відмічатися в органах пробації .

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 10.11.2016 року по 28.12.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 2107» зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який повернутий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності, залишити останньому.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_5 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2114,84 гривень.

До набрання вироком чинності змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1