Справа № 749/440/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1297/2016
Категорія - ч.2 ст.286 КК УкраїниДоповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000328 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Щорс Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , розлучений, освіта середня, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_10 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирався.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська обласна лікарня" 11766 грн. 66 коп. за лікування потерпілої.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 8920 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 80 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в сумі 4666 грн. 68 коп., за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_10 , 06 жовтня 2015 року, близько 18.40 год., керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по ділянці автомобільної дороги, яка проходить по вулиці Щорса в селі Великий Щимель, Щорського району, Чернігівської області, в районі розташування магазину «Дєва», у напрямку м. Чернігів, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалася, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, з метою виїзду за межі проїзної частини дороги, повернув ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення автомобіля з мопедом марки LEADER, без реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалася у напрямку м. Щорс.

В даній дорожній обстановці ОСОБА_10 порушив вимоги п.2.3. «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п.10.4 (водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок ДТП водій мопеду ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 від 18.12.2015 року, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я, та тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, кваліфікацію його дій, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначив, що при призначенні ОСОБА_10 покарання місцевим судом порушені вимоги ч.2 ст.416 КПК України, оскільки попереднім вироком Щорського районного суду від 07.06.2016 р. обвинуваченого було засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.09.2016 р. вказаний вирок було скасовано за скаргою потерпілої сторони, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Проте, в порушення вимог ст.416 КПК України, місцевий суд безпідставно посилив покарання обвинуваченому у порівнянні з попереднім вироком, оскільки вирок Щорського районного суду від 07.06.2016 року щодо ОСОБА_10 було скасовано не у зв`язку з необхідністю посилення покарання.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, котрі погодились з позицією прокурора; потерпілу ОСОБА_7 та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок місцевого суду законним і обгрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій ніким з учасників процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд з достатньою повнотою врахував визнання ним своєї вини, щире каяття, визнання заявлених до нього позовних вимог; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно; відсутність обставин, що обтяжують покарання; та дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

В той же час, місцевим судом не було взято до уваги положення ст.416 КПК України, згідно яких, після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу. При новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Як слідує з матеріалів провадження, вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення на строк 3 роки 6 місяців, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року вищевказаний вирок було скасовано за скаргою потерпілої сторони, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Беручи до уваги, що вирок Щорського районного суду від 07.06.2016 року щодо ОСОБА_10 було скасовано не у зв`язку з необхідністю посилення йому покарання, місцевий суд безпідставно, в порушення вимог ст.416 КПК України, посилив покарання обвинуваченому у порівнянні з попереднім вироком.

Відтак, доводи апелянта заслуговують на увагу, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду зміні в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_10 змінити, в частині призначеного йому покарання.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4