Справа № 446/1657/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/730/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі -
з участю прокурора
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком суду
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.04.2012 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 строк відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, строк попереднього ув`язнення рахувати з моменту фактичного затримання 17 липня 2016 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирішено питання із цивільним позовом, речовими доказами, судовими витратами.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 16 липня 2016 року близько 21.30 години, перебуваючи у в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. І.Франка в с. Батятичі Кам`янка-Бузького району Львівської області, поблизу міні-маркету «Великий кошик», повторно, оскільки судимість за вчинення корисливого злочину не знята і непогашена у встановленому законом порядку, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093», д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , вартістю 40988,16 грн., який перебуває у користуванні ОСОБА_7 .

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає даний вирок суду незаконним, однобічним. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги жодних доказів його невинуватості та знехтував висновком експертів, а також показами свідків. Зазначає, що даного злочину він не вчиняв і не винен у вчиненні цього злочину. Також вважає, що даний злочин невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки в його діях немає ознаки повторності. У зв`язку з чим просить даний вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу, міркування прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину. Висновки суду про доведеність його вини ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку.

При цьому, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні даного злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні від 16 липня 2017 року; показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні показав, що ввечері 16 липня 2016 року він разом з ОСОБА_5 перебував в с. Батятичі біля магазину «Великий Кошик», де вживали алкогольні напої. Біля 21 год. під`їхав автомобіль марки «ВАЗ» зеленого кольору і з нього вийшов незнайомий чоловік, який пішов в магазин. У цей час обвинувачений ОСОБА_5 , нічого не кажучи, підійшов до автомобіля, сів за кермо і поїхав в напрямку м. Кам`янка-Бузька; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , даними в судовому засіданні; рапортом від 16 липня 2016 року; заявою ОСОБА_7 від 16 липня 2016 року; протоколом огляду місця події від 16 липня 2016 р., висновком щодо результатів медичного огляду від 17 липня 2016 року № 215; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та іншими зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

І, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги покази обвинуваченого, в тому, що він не вчиняв незаконного заволодіння транспортним засобом, оскільки такі спростовується показаннями потерпілого, свідків, зокрема, свідка ОСОБА_8 , як безпосереднього очевидця вчиненого кримінального правопорушення; а покликання обвинуваченого на відсутність слідів пальців його рук та поту на автомобілі, відповідно до проведених судової трасологічної експертизи № 4/1259 від 12 серпня 2016 р. та судово-медичної імунологічної екпертизи № 1027/2016-ім від 25 серпня 2016 р. не спростовують інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів вини останнього у вчиненні даного злочину у своїй сукупності, та судом такі показання обвинуваченого вірно розцінені як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Також, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази вини обвинуваченого в їх сукупності прийшов до вірного висновку, що дії останнього вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, належним потерпілому ОСОБА_7 , вчинене повторно, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння корисливого злочину, та дана судимість не знята і непогашена у встановленому законом порядку .

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , районний суд, на думку колегії суддів, вірно врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким злочином, обставини справи та відношення обвинуваченого до вчиненого, обтяжуючу вину обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого, який у призначенні покарання покладається на думку суду, особу винного, який негативно характеризується по місцю проживання, та прийшов до обгрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що органи слідства і суд дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є безпідставними.

Також колегія суддів при перевірці справи та прийнятого рішення не виявила допущених істотних порушень КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку суду.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому відмовляє обвинуваченому ОСОБА_5 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: