Номер провадження: 11-кп/785/464/17
Номер справи місцевого суду: 504/2898/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
20.02.2017 року м. Одеса

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши в м. Одесі в залі суду матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.12.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.09.2016 року затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором у кримінальному провадженні №0001546 від 31.08.2016 року за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 263 КК України та призначено узгоджене покарання. Також вирішено питання щодо судових витрат та суми застави.

Адвокат ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження 11.11.2016 року звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому вказав, що Комінтернівською місцевою прокуратурою здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000014 від 31.05.2016 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, по якому на підставі ухвали слідчого судді 21.06.2016 року проведено обшук приміщення ТОВ «Індастріал Технік» по першому Аеродромному провулку 3 у м. Одесі, де вилучено грошові кошти на загальну суму, еквівалентну 8000 доларів США, які перебували у законному володіння ОСОБА_4 , який є свідком у кримінальному провадженні. Посилаючись на недотримання балансу між громадськими та приватними інтересами, адвокат просив скасувати накладений на вилучені грошові кошти арешт.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області відмовлено у задоволенні клопотання адвоката і зазначено, що арешт на грошові кошти накладено в іншому кримінальному провадженні,а саме за № 0000014 від 31.05.2016 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, яке на даний час розглядається тим же судом відносно ОСОБА_6 ( справа №504/2983/13; № провад. 1-кп/504/290/16), а не у справі відносно ОСОБА_5 № 504/2893/16-к; провад. № 1-кп/504286/16).

Вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наступне.

В апеляції адвокат ОСОБА_3 з посиланням на ч. 2 ст. 9 КПК України щодо обов`язків слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, норми Конституції України, КПК України та практику ЄСПЛ з питань захисту прав особи, законності та верховенства права, просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його клопотання.

При цьому у апеляційній скарзі адвокат не сформулював своїх вимог і не навів їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Також в апеляції не зазначено про необхідність дослідження доказів, які б підтверджували доводи апеляційної скарги.

Крім того, вказано про додаток до апеляційної скарги, однак не назначено, які саме документи приєднано до скарги і на кількох аркушах.

За таких обставин, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, оскільки з її тексту не можна зрозуміти в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали районного суду, на підставі яких саме доказів суд апеляційної інстанції може прийняти рішення, про винесення якого ставиться питання в апеляції, у зв`язку з чим апеляційна скарга повинна бути залишена без руху.

Керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.12.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна залишити без руху до 15 березня 2017 року, надавши апелянту строк для усунення вищезазначених недоліків.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2

Одеської області