20.03.2017 Справа № 756/5328/16-к
№ 756/5328/16-к
№ 1-кп/756/133/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002510 від 10.03.2016 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, вдови, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, відносно якої 31.03.2016 року обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України щодо кримінального правопорушення, вчиненого 14.02.2016 року, направлено до Деснянського районного суду м. Києва,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
09 березня 2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_3 прибула до гіпермаркету «Ашан», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Московський, 15-А, де, проходячи по торгівельному залу, у неї виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно, з метою наживи, перебуваючи в торгівельному залі гіперрмаркету «Ашан», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Московський, 15-A, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з полиць стелажу взяла наступний товар:
-3 лимони вагою 0,238 гр. вартістю 6 грн. 86 коп. (без урахування ПДВ),
-масло «Молочна Імперія» - 2 пачки, вартістю однієї пачки 37,92 грн., вагою 450 г кожна, на загальну суму 75 грн. 84 коп. (без урахування ПДВ),
-дріжджі «Саф Момент» - 4 шт., вартістю однієї - 4,41 грн., на загальну суму 17 грн. 64 коп. (без урахування ПДВ),
-сир «Сорочинський», вагою 1,352 г, вартістю 149 грн. 67 коп. (без урахування ПДВ),
а всього товарів на загальну суму 250 грн. 01 коп. (без урахування ПДВ), які поклала до кошику та пішла по торгівельному залу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 у вказаний час та у вказаному місці, сховала викрадений таким чином товар у свою матерчату сумку сірого кольору, після чого з викраденим товаром направилась до виходу з гіпермаркету, маючи намір розпорядитись викраденим товаром на власний розсуд.
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними, вона пройшла лінію кас, умисно не розрахувавшись за викрадений товар, та направилась до виходу із гіпермаркету, однак свої злочинні дії до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена співробітником охорони гіпермаркету «Ашан».
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» майнову шкоду на загальну суму 250 грн. 01 коп. (без урахування ПДВ).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила викладені вище обставини вчинення злочину щодо часу, місця, мети та способу його вчинення, асортименту, кількості та вартості чужого майна, замах на крадіжку якого вона вчинила.
ОСОБА_3 показала, що 09 березня 2016 року приблизно об 11 годині перебуваючи в гіпермаркеті «Ашан», розташованому за адресою: м. Київ, проспект Московський, 15-А, вона дійсно умисно таємно викрала з торгових прилавків шляхом вільного доступу наступні товари: 3 лимони, дві пачки масла «Молочна Імперія», чотири пакетика дріжджів та сир «Сорочинський» - все за вагою та за ціною, як це зазначено в обвинувальному акті, загальною вартістю у сумі 250 грн. 01 коп. (без урахування ПДВ). Все перелічене вона поклала до кошику та пішла по торгівельному залу, де згодом весь вказаний товар з кошика вона переклала до матерчатої сумки, яку мала при собі, та з викраденим товаром попрямувала до виходу з гіпермаркету, умисно не розрахувавшись за цей товар, маючи намір розпорядитись викраденим товаром на власний розсуд, а саме: хотіла напекти пиріжків, однак свої злочинні дії до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена співробітником охорони гіпермаркету «Ашан», після чого викрадене в неї було вилучено.
Слів каяття щодо вчиненого кримінального правопорушення від ОСОБА_3 в судовому засіданні не прозвучало. Вона лише повідомила, що не з`являлася до суду для розгляду цієї справи, що призвело до оголошення її в розшук, з причини того, що їй ніяк не вдавалося доїхати до суду, з огляду на те, що проживає вона в іншому районі міста Києва.
Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 дійсно 09.03.2016 року вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, але злочин не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, тому такі її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Кваліфікуюча ознака повторності підтверджується вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні 14.02.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. Вказаний вирок не оскаржував ся та набрав законної сили 17.05.2016 року (а.к.п. 59).
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за незакінчений злочин, суд, керуючись положеннями статей 65-68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
У відповідності до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою діяння є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачена формально позитивно характеризується за останнім місцем фактичного проживання, не працевлаштована, вдова (зі слів), не має утриманців, на обліку лікаря психіатра не перебуває, проте з 11.02.2002 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в Київській міській клінічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом: «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності»; у даному кримінальному провадженні оголошувалася в розшук у зв`язку з ухиленням від суду, була затримана 15.02.2017 року.

Як обставини, які характеризують особу, суд приймає до уваги і вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року, за яким ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які мали місце 21.05.2016 року та 26.06.2016 року. Зазначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року в порядку ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_3 остаточне покарання було визначено у виді 2 років 10 днів обмеження волі з врахуванням вироку Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року.
Оскільки вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року щодо ОСОБА_3 ще не набрав законної сили, то суд при призначенні покарання за цим вироком не може враховувати ні вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року щодо ОСОБА_3 , ні вирок Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року щодо ОСОБА_3 .

Суд при цьому враховує і те, що у разі набрання законної сили вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року щодо ОСОБА_3 та набрання законної сили даним вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.03.2017 року щодо ОСОБА_3 питання про застосування покарання за наявності кількох вироків може бути вирішено в порядку п. 11 ч.1 ст. 537, п. 2 ч.2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України встановлено не було.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити ОСОБА_3 за незакінчений злочин покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті, з врахуванням правил ст. 68 КК України.
При цьому в строк покарання слід зарахувати попереднє ув`язнення за правилами абзацу першого ч. 5 ст. 72 КК України.
Речові докази суду не надавалися та не досліджувалися, а тому суд, враховуючи зміст ч. 9 ст. 100 КПК, при постановленні вироку долю речових доказів не вирішує.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Початок строку покарання ОСОБА_3 обчислювати з 20 березня 2017 року.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у період з 15 лютого 2017 року по 20 березня 2017 року зарахувати їй в строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1