АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/959/17 Справа № 205/7536/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001288 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську (Дніпро), працюючого наладчиком обладнання в ПП «Москаленко», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2015 року

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, з іспитовим строком в 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2013 року близько 14 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні автомийки, розташованої по АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських мотивів почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 й погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_10 , якому належить вказана автомийка, зробив зауваження ОСОБА_7 з приводу його хуліганських дій, а ОСОБА_7 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, завдав потерпілому ОСОБА_10 удар рукою в область потилиці, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в потиличній області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і постановити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України просить звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком - 3 роки.

Зазначив, що призначаючи покарання, суд не врахував відсутність розкаяння обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що останній не сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого, який наполягав на призначенні найсуворішого за санкцією статті розміру та виду покарання, а також позицію прокурора, що наголошував на необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді 5 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження. Вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, ухваленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням норм матеріального права. На його думку, має місце невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначив, що кримінальне провадження щодо нього було сфальсифіковано прокурором прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська, слідчим СВ Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області за заявою ОСОБА_10 , зміст якої є надуманим та неправдивим.

На його думку, обставини встановлені судом першої інстанції та викладені в обвинувальному акті, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікував за ч.1 ст.296 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, дані про особу, що ОСОБА_7 вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною, раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, і правильно прийшов до висновку про те, що він повинен відбувати міру покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, яка є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції вимог ст.ст.65-67 КК України не порушив, призначене йому покарання з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, відповідає характеру та тяжкості вчиненого.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що кримінальне провадження щодо нього було сфальсифіковано за заявою ОСОБА_10 , зміст якої є надуманим та неправдивим, що обставини встановлені судом першої інстанції та викладені в обвинувальному акті не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно жодними доказами, зібраними у справі, не підтверджені, спростовуються висновками, викладеними у вироку суду та, на думку колегії суддів, є стратегією захисту, щоб уникнути відповідальності.

На запитання колегії суддів в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він подавав скарги на неправомірні дії співробітників міліції, вони були занесені до ЄРДР, але після перевірки постановою слідчого кримінальні провадження за його скаргами були закриті.

Сам ОСОБА_7 ці постанови слідчого в установленому законом порядку не оскаржував, тому що вважає це недоцільним, як колишній працівник правоохоронних органів, бо «знає, як це робиться».

Доводи прокурора про те, що при постановленні обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 судом не враховано, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення не розкаявся, не сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, не врахував думку потерпілого про необхідність призначення максимального виду та розміру покарання, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, не є слушними, оскільки, як вбачається з вироку, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини у справі та особу обвинуваченого в їх сукупності.
При вказаних обставинах колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2015 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: