Справа №639/8261/16-к
Провадження №1-кп/639/477/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові питання про уточнення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2016 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2016 р. ОСОБА_4 , визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ч. 70 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком вирішено долю речових доказів по справі, постановлено їх знищити.

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить вирішити питання про повернення, у разі незнищення, речового доказу системного блоку комп`ютера, його матері ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви, вказавши, що системний блок є знаряддям злочину та не може бути переданий засудженому або його близьким родичам.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 р. «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироків» п. 4 розяснює, що суди мають право вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків в наслідок їх недоліків: про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імя, по батькові, та інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, якщо вони очевидні та їх виправлення не стосується суті вироку та не тягне за собою погіршення положення засудженого.

Відповідно до ст. 100 КПК України, якою передбачено вирішення питання про речові докази, передбачено, що, зокрема, гроші, цінності та інше майно, які належать обвинуваченому і були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскуються (п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що жорсткий диск фірми «Samsung» обсягом 80 Gb, із маркуванням «SP0812C», s/n «S01UJ20Y645318», системний блок білого кольору із DVD-приводом чорного кольору, без серійного номеру визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу УСБ України.

Беручи до уваги той факт, що вказане майно було знаряддям кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за яке він був засуджений, передача такого майна близьким родичам засудженого не передбачена.

В той же час, вирок суду підлягає уточненню в частині долі вказаних речових доказів. На підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України вони підлягають конфіскації в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 374,379 КПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнити вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2016 року, зазначивши в 7 абзаці резолютивної частини вироку: «Речові докази - жорсткий диск фірми «Samsung» обсягом 80 Gb, із маркуванням «SP0812C», s/n «S01UJ20Y645318», системний блок білого кольору із DVD-приводом чорного кольору, без серійного номеру конфіскувати в дохід держави, інші речові докази знищити.»

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1