АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/327/17 Справа № 178/757/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000167 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
за участю
прокурора ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі /т.2 а.с.п.90-93/ захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року скасувати, ухвалити новий, яким останньому призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження одностороннє, оскільки при дослідженні доказів прийняв до уваги одні докази, не спростувавши інших.
Так, захисник звертає увагу, що суд не надав оцінки показам свідка ОСОБА_13 , на яких ґрунтується протокол проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2016 року, який складений із порушенням норм ч.3 ст.104 КПК України.
Висновок експерта № 5/10.1/10.4-346, 347 від 18 квітня 2016 року апелянт вважає, таким, що також базується на обставинах, вказаних слідчим в постанові про призначення судової авто технічної експертизи від 13 березня 2016 року, які також не відповідають на його думку фактичним обставинам справи, при тому, що по справі не була встановлена швидкість потерпілої, а лише зазначення вхідних даних про напрямок руху пішохода та темпу проходження ним 5м ділянки.
Що стосується покарання обвинуваченому, то захисник вбачає, що судом не була надана оцінка діям потерпілої особи, які на його думку знаходилися в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а дане може бути підставою для пом`якшення покарання ОСОБА_7 .
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_12 просив скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд, посилаючись на доводи апеляційної скарги захисника, недопустимість протоколу слідчого експерименту, а також висновку експерта № 5/10.1/10.4-346,347 від 18 квітня 2016 року, відсутність досудової доповіді.
Вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 - 18913 гривень матеріальної шкоди; 200 000 гривень моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_7 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 4317 гривень 96 копійок витрат на проведення експертиз; вирішено питання речових доказів.
За встановлених у вироку обставин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, позбавляючи себе тим самим можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку та її зміни, 04 березня 2016 року, близько 17 години 20 хвилин керуючи згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 технічно справним автомобілем «КІА CEED», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_14 , рухався по вул.Вокзальній в районі залізничної станції Воскобійня на території Криничанського району Дніпропетровської області, з боку м.Кам`янське /Дніпродзержинськ/ у напрямку с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області.

Під час руху на зазначеній ділянці ОСОБА_7 не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого в районі залізничної станції Воскобійня на проїжджій частині дороги навпроти електроопори №6/8, яка розташована на вул. Вокзальній Криничанського району Дніпропетровської області, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_15 , яка перетинала проїжджу частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, та 2.3 б), 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої пішохід ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми з ранами в тім`яній області по центру з ділянкою осадження навколо з крововиливом в підлеглі м`які тканини, перелому кісток черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки мозку, тупої травми тулубу з крововиливом в області лівого купола діафрагми та області коренів обох легень, закритого перелому лівої плечової кістки з уламком на зовнішній поверхні, синця з крововиливом на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, закритого перелому обох кісток лівої гомілки в області лодижки з відвертанням стопи на зовні, обширного крововиливу в м`які тканини по зовнішній поверхні лівого стегна та на внутрішній поверхні правої гомілки, саден на зовнішній поверхні правого колінного та гомілково-ступеневого суглобів, на задній поверхні обох кістей та на обличчі справа.

Характер тілесних пошкоджень, їх локалізація, наявність обшивних крововиливів на зовнішній поверхні лівого стегні та внутрішній поверхні правої гілки та перелом кісток лівої гомілки з відвертанням стопи на зовні, наявність ознак струсу тіла у вигляді крововиливів в області лівого куполу діафрагми та коренів легень, свідчить про те, що пошкодження могли утворитись при дорожньо-транспортній події внаслідок наїзду на пішохода при ударі виступаючими частинами тіла в напрямку з ліва на право (відносно тіла) з місцем первинного контакту в області зовнішній поверхні лівого стегна, з послідуючим ударом об автомобіль, відкиданням та падінням на дорожнє покриття. В момент первинного контактування ОСОБА_15 була повернута лівим боком, про що свідчить характер та локалізація тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_15 настала в результаті тупої травми тіла вищевказаних тілесних ушкоджень 04 березня 2016 року, о 17 годині 20 хвилин в районі залізничної станції Воскобійня на проїжджій частині дороги навпроти електроопори АДРЕСА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника ОСОБА_12 , які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 частково, просили скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, прокурора та потерпілих, які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг учасників, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що досудове розслідування і судовий розгляд кримінального провадження проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а саме:
-показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав частково вину в скоєнні кримінального правопорушення і пояснив, що 04 березня 2016 року на початку другої половини дня він зі своїм знайомим випив горілки, та десь о 17 годині він вирішив на даному автомобілі поїхати до батьків в с. Аули, під час руху з м. Кам`янське до с. Аули йшов дощ та погода була похмура. Під час руху по ділянці автодороги від залізничного переїзду «Станція Воскобійня» до с. Аули, в лівій частині дороги помітив дівчину, яка дивилась в його зустрічний напрямок, він зрозумів що вона його побачила, та не буде починати рух, в цей же час він помітив автомобіль, який застосовував гальмування, після чого він почав об`їзд даного автомобіля та різко побачив жінку, після чого почав застосовувати екстрене гальмування, але вона все одно не зупинялась, та йшла далі, після чого стався наїзд на неї. Зупиняти транспортний засіб він не став, попрямував далі;
-потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що 04 березня 2016 року їм зателефонували та сказали, що стався наїзд на ОСОБА_16 , після чого вони відразу поїхали на місце даної дорожньо-транспортної пригоди, де побачили тіло ОСОБА_16 , яка що лежала на дорозі;
-свідка ОСОБА_13 , який в суді першої інстанції пояснив, що 04 березня 2016 року він підвозив дівчину і жінку, спочатку завезли жінку, потім попрямували в с. Аули. Під час руху дівчина попросила зупинитись, після чого вони зупинились на краю проїжджої частини, вона вийшла з машини та почала її обходити, в цей час рухався ще один автомобіль, який через секунд 30 збив її;
-свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що ОСОБА_18 забрав автомобіль «КІА СІД» його знайомого до себе для ремонту. Згодом від працівників поліції йому стало відомо про скоєння ДТП за участю ОСОБА_18 . Зазначені пояснення узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_14 , який звернувся до свого знайомого, щоб той знайшов йому майстра для ремонту свого автомобіля «КІА СІД»;
-свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що 04 березня 2016 року, до нього приїхав ОСОБА_7 та попросив ключі від його гаражу, щоб там залишити автомобіль, на що він погодився та дав ОСОБА_18 ключі від свого гаражу. Показання зазначеного свідка узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_20 , яка здавала хлопцю на ім`я ОСОБА_21 гараж,
-показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , наведеними у вироку, та які не протирічать іншим доказам,
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та схемою до нього, якими зафіксована обстановка на місці ДТП (а. с. 7-12),
-висновком судово-медичної експертизи, яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_16 є сполучена тупа травма тіла, пошкодження могли виникнути в умовах ДТП, що в момент первинного контактування ОСОБА_15 була повернута до автомобіля лівим боком, про що свідчить характер та локалізація пошкоджень (а.с. 26-32),
-протоколом огляду автомобіля та фототаблицею до нього, якими зафіксовано пошкодження правої частини капоту та лобового скла автомобіля «КІА CEED», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ( а. с. 60-69 ),
-висновком № 1/21 від 05 березня 2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння( а. с. 80),
-повідомленням Державної служби України з надзвичайних ситуацій Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології, згідно з яким «За даними метеостанції Комісарівка П`ятихатського району, найближчої до смт. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, 04 березня 2016 року з 10:00 до 24:00 години спостерігався серпанок, видимість при якому часом погіршувалась до 1 км. Опадів та інших атмосферних явищ в період часу з 16:30-18:30 години не спостерігалось (а. с. 120),
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2016 року зі схемою та фото таблицею до нього, відповідно до яких встановлено швидкість руху пішохода (а. с. 131-134),
-висновком експерта № 5/10.1/10.4-346,347 від 18 квітня 2016 року, та фото таблицею до нього, згідно із яким в даній дорожній обстановці водій автомобіля «KIA CEED» ОСОБА_7 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «KIA CEED» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «KIA CEED» ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстренного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при заданих вихідних даних. Місце наїзду автомобіля «KIA CEED» на пішохода в поздовжньому напрямку відносно меж проїзної частини було розташоване на деякій відстані перед осипом скла(а. с. 140-143),
-висновком експерта № 1/8.3/865 від 26 квітня 2016 року та фото таблицею до нього, згідно із яким на представлених на експертизу 14 квітня 2016 року трьох фрагментах світлої дактилоскопічної плівки, вилучених в ході огляду автомобіля «KIA CEED» д/н НОМЕР_2 , а саме: з сидіння водія, з спинки сидіння водія і з педалів автомобіля, виявлені одиничні текстильні волокна з ознаками хімічних, вовни і бавовни. Виявлені одиничні текстильні волокна, які придатні для ідентифікації на рівні родової (групової) належності. Волокна-нашарування, а саме текстильні волокна кольору близького до сірого (0.0-8/) з сидіння водія і з спинки сидіння водія, вилучених в ході огляду автомобіля «KIA CEED» д/н НОМЕР_2 , схожі з волокнами, які входять до складу штанів (джинси), які були вилучені за добровільною згодою у гр. ОСОБА_7 (а. с. 149-159),
- іншими доказами, наведеними у вироку.
Суд належним чином дослідив належні докази та надав їм оцінку.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не надав оцінки показанням свідка ОСОБА_13 , не заслуговують на увагу.
Так, дійсно зазначений свідок повідомив, що не бачив і не міг бачити через затемнене скло автомобіля, куди пішла пішохід ОСОБА_16 , коли вийшла з його автомобіля та який був темп її руху, та на його думку, з того часу, як вона вийшла з автомобіля до моменту пригоди минуло 30 секунд. Однак після цих пояснень зазначений свідок детально розповів, яким чином під час слідчого експерименту проводилися заміри - виміряли рулеткою відстань, яку подолав пішохід, та темп руху пішохода шляхом заміру секундоміром тричі, потім визначили середню швидкість.
Твердження захисника про відсутність у протоколі проведення слідчого експерименту відомостей про статиста не свідчить про істотні порушення вимог КПК України під час його проведення, оскільки свідок ОСОБА_13 підтвердив, що дійсно слідчий за його участі робив необхідні заміри для встановлення відстані та темпу руху пішохода, що підтверджується протоколом слідчого експерименту, який підписаний зазначеним свідком без зауважень, а тому підстав не довіряти зафіксованим під час слідчого експерименту даним не має. Протокол проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2016 року складений у відповідності до вимог ст.ст.104, 240 КПК України, а тому судом правильно покладено зазначений доказ в основу вироку та відкинуто заперечення сторони захисту.
Отже, результати слідчого експерименту обґрунтовано взято як вихідні дані для проведення судової автотехнічної експертизи, оскільки швидкість руху пішохода визначена шляхом проведення відповідних замірів відстані та темпу руху пішохода під час проведення слідчого експерименту. Тому судом першої інстанції слушно відхилено заперечення сторони захисту в цій частині.
Показання свідка ОСОБА_13 про те, що минуло 30 секунд із того часу, як пішохід покинула автомобіль до моменту наїзду, не підтверджуються проведеною перевіркою темпу руху пішохода під час проведення слідчого експерименту за його ж участю, який будь-яких зауважень та заперечень не мав, вказував на швидкість автомобіля, який скоїв наїзд на пішохода, на місце наїзду пішохода, на траєкторію руху пішохода, що дає підстави для об`єктивного визначення темпу руху пішохода шляхом відповідних розрахунків, що було зроблено під час слідчого експерименту.
Висновок суду щодо визначення швидкості руху пішохода експериментальним шляхом не суперечить даним протоколу слідчого експерименту, вихідні дані, зазначені у постанові слідчого про призначення комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи, відповідають встановленим даним під час огляду місця події та слідчого експерименту.
Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_26 підтвердив наданий ним висновок судової автотехнічної експертизи та пояснив, що висновки ним були зроблені на підставі вихідних даних, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, які з технічної точки зору не викликали сумнівів.
Також необґрунтованими є доводи захисника щодо недостатньої видимості дороги.
Так, допитаний свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснював щодо хорошої видимості, відсутності туману, дощу, видимості більше 100 метрів, відсутності дерев, перешкод. Зазначені показання щодо погодних умов узгоджуються із повідомленням Державної служби України з надзвичайних ситуацій Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології, а тому відсутні підстави стверджувати щодо недостатньої видимості, на що посилається захисник в своїй апеляційній скарзі.
Тому колегія суддів не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що вихідні дані для призначення судової автотехнічної експертизи не відповідають фактичним доказам.
Отже, судом обґрунтовано зроблено аналіз досліджених доказів та вказано, що наїзд на пішохода ОСОБА_16 здійснив саме автомобіль «KIA CEED», д/н НОМЕР_2 , за кермом якого в момент наїзду перебував обвинувачуваний ОСОБА_7 , який мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, але через стан алкогольного сп`яніння, позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку та її зміни і гальмування не застосував, про що свідчить відсутність слідів гальмування автомобіля. Після скоєння наїзду на пішохода обвинувачуваний, не зупиняючись, зник з місця ДТП і вжив заходів для переховування автомобіля, пояснивши пошкодження автомобіля наїздом на тварину.
Доводи захисника ОСОБА_12 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження досудової доповіді не ґрунтуються на положеннях чинного на час проведення підготовчого судового засідання кримінального процесуального законодавства, оскільки КПК України доповнено статтею 314-1 «Складання досудової доповіді» згідно із Законом №1492-VІІІ від 07.09.2016 року, тоді як підготовче судове засідання було проведено 22 липня 2016 року (а.с.п.38).

Твердження захисника ОСОБА_12 щодо необґрунтованого відхилення судом першої інстанції клопотань сторони захисту щодо проведення огляду місця події за участю свідків,обвинуваченого, захисника, потерпілих та прокурора, а також призначення повторної судової автотехнічної експертизи не є слушними, оскільки судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні зазначених клопотань вмотивованою ухвалою суду (а.с.п.68-69)..

Відсутні підстави і для проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 на стадії апеляційного перегляду, оскільки ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду в суді першої інстанції таких клопотань сторона захисту не заявляла.

Тому судом обґрунтовано зроблено висновок щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.
Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам кримінального законодавства.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом першої інстанції обґрунтовано враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких, дані про особу винного, який за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та обставини, що пом`якшують покарання, - каяття обвинуваченого та вживання заходів по відшкодуванню завданих збитків, та обставину, що обтяжує покарання, - вчинення обвинувачуваним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, також врахував обставини вчинення злочину та наслідки у вигляді смерті потерпілої, та дійшов до правильного висновку про обрання обвинувачуваному покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим погоджується колегія суддів.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає, оскільки він вчинив тяжкий злочин, перебував у стані алкогольного сп`яніння, з місця події зник, допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, хоча і вживав заходів до відшкодування спричиненої шкоди, однак потерпілі заперечують щодо пом`якшення покарання, що враховує колегія суддів.
Посилання сторони захисту на допущені порушення Правил дорожнього руху потерпілою не враховуються колегією суддів, оскільки обвинувачений мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.
Відсутні підстави і для зміни вироку суду в частині призначення додаткового покарання, оскільки обвинуваченим допущені порушення Правил дорожнього руху, внаслідок яких настала смерть потерпілої, що дає підстави для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.
В частині вирішення цивільних позовів вирок суду не оскаржувався, а тому колегією суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевірявся.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року залишити без задоволення.
Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 22 листопада 2016 року по 18 травня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4